Справа № 420/24025/21
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Головуючий І інстанції: Тарасишина О.М.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Осіпова Ю.В.,
суддів - Косцової І.П., Скрипченка В.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі питання про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року (м.Одеса, дата складання повного тексту судового рішення - 31.01.2022р.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фруктус Тім» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
01.12.2021р. ТОВ «Фруктус Тім» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом ГУ ДПС в Одеській області, в якому просило суд:
- зобов`язати комісію ГУ ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних виключити його з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податків.
Представник відповідача надав до суду першої інстанції письмовий відзив, в якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року (ухваленим в порядку спрощеного (письмового) провадження) позов ТОВ «Фруктус Тім» - задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області від 15.11.2021р. №96960 про відповідність позивача п.8 «Критеріїв ризиковості платника податку». Зобов`язано комісію з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області виключити ТОВ «Фруктус Тім» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податків. Стягнуто з ГУ ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Фруктус Тім» судові витрати зі сплати судового збору у сумі - 2270 грн., а також витрати на правничу допомогу у розмірі - 5000 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС в Одеській області 21.04.2021р. подало апеляційну скаргу.

19.05.2022р. від представника ТОВ «Фруктус Тім» надійшла заява про проведення розподілу судових витрат на правничу допомогу у розмірі - 5000 грн., понесених у зв`язку із апеляційним розглядом даної справи.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2022р. апеляційну скаргу ГУ ДПС в Одеській області - залишено без задоволення, а рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

За правилами ч.3 ст.252 КАС України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши зміст ухваленого у цій справі судового рішення та доводи заяви про стягнення судових витрат, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

Підстави та умови, за яких суд може ухвалити додаткове судове рішення, визначені у ст.252 КАС України, згідно з ч.1 якої, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення (ч.2 ст.252 КАС України).

Так, згідно зі ст.16 КАС України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За приписами ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в т.ч. гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт; 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в т.ч. впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено положеннями ч.ч.1,7 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в т.ч. чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката дійсно підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, кількість витраченого адвокатом часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Колегія суддів наголошує, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність же документального підтвердження витрат на професійну правничу допомогу є окремою підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у своїй постанові від 27.06.2018р. у справі №826/1216/16 та, зокрема, у постанові Верховного Суду від 17.09.2019р. у справі №810/3806/18.

Окрім того, варто зазначити, що у відповідності до п.154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява №58442/00), суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Тобто, при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд насамперед має керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерієм розумності їхнього розміру, виходячи із конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Слід звернути увагу на те, що правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні врегульовано Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 вищевказаного Закону, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом ст.ст.27,30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що адвокатський гонорар може існувати у двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення, а саме: при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

У п.3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009р. №23-рп/2009 визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів та звернень, довідок, заяв, скарг, а також здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Як вбачається з матеріалів даної справи, між позивачем та Адвокатським бюро Олександра Ковачова було укладено Договір про надання адвокатських послуг від 29.11.2021р. №80-038/21, згідно з яким (враховуючи зміни та доповнення, внесені Додатковою угодою від 19.05.2022р. №3), юридичну допомогу, що надається Адвокатським бюро (адвокатом), Замовник оплачує в гривнях, шляхом переказу суми на розрахунковий рахунок бюро за попередньою домовленістю.

За супроводження (надання адвокатських, юридичних послуг) судової справи №420/24025/21 в суді апеляційної інстанції Замовник сплачує гонорар Виконавцю у фіксованому розмірі - 5000 грн.

Так, відповідно до акта від 19.05.2022р. №7, Адвокатським бюро Олександра Ковачова були надані такі послуги, як: попереднє опрацювання наданих Замовником матеріалів, консультування Замовника щодо необхідності отримання додаткових матеріалів, визначення та обговорення з Клієнтом переліку подальших дій, які необхідні для вирішення та супроводження судової справи в суді апеляційної інстанції (адвокатські запити, листи до контролюючих органів); аналіз законодавства, що підлягає застосуванню, судової практики, формування правової позиції у справі; підготовка та подача до суду відзиву на апеляційну скаргу ГУ ДПС в Одеській області.

Вартість послуг, наданих за період з 31.01.2022р. по 19.05.2022р., становить - 5000 грн. (згідно з умовами вказаного Договору про надання адвокатських послуг від 29.11.2021р. №80-038/21 та Додатковою угодою від 19.05.2022р. №3).

19.05.2022р. на адресу позивача виставлений рахунок-фактура від 19.05.2022р. №3-038/21 на суму - 5000 грн., який був сплачений ТОВ «Фруктус Тім» згідно з платіжним дорученням від 19.06.2022р. №1343 на відповідну суму.

Надані документи дійсно дозволяють встановити зміст наданих послуг та їх вартість.

Разом із тим, судова колегія звертає увагу, що справа даної категорії відповідно до предмету спору є справою незначної складності, розгляд якої здійснювався в суді апеляційної інстанції в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у ній матеріалами. Також, судом апеляційної інстанції враховано відомості із Єдиного державного реєстру судових рішень (http://reestr.court.gov.ua), за даними якого має місце оприлюднення численних судових рішень судів різних інстанцій з аналогічного предмету спору (відповідність платника податків на додану вартість критеріям ризиковості платника податку) та подібними мотивами тим, що приведені у позовній заяві ТОВ «Фруктус Тім», що спрощувало роботу адвоката при підготовці даного адміністративного позову.

До того ж, у даній адміністративній справі надання правничої допомоги з приводу вирішення питань в апеляційному порядку (подання відзиву) не може бути об`єктивно оцінено у тому самому розмірі (5000 грн.), за аналогічні послуги в суді першої інстанції, а саме відносно звернення особи до суду із позовом, що є більш складним, об`ємним та потребує більшого аналізу обставин справи та нормативно-правової бази.

Що ж стосується складеного адвокатом відзиву на апеляційну скаргу, то варто зазначити, що такий відзив викладений на 10 аркушах, не містить будь-яких нових обґрунтувань та доводів, що потребували від адвоката докладання додаткових зусиль, та, фактично, відтворює зміст рішення суду 1-ї інстанції.

Судова колегія не оспорює права адвоката (адвокатського бюро) самостійно визначати гонорар, однак, у даному конкретному випадку, не може вважати, що при встановленні такого розміру гонорару була врахована складність даної справи та інші істотні обставини. Наявні у матеріалах справи документи на обґрунтування понесених витрат на правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі (5000 грн.) з іншої сторони у справі, оскільки відповідний розмір має відповідати критерію «розумної необхідності» таких витрат.

Висновки щодо можливості суду самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правничу допомогу містяться, зокрема, у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020р. у справі №201/14495/16-ц.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, конкретні обставини справи, приписи ч.5 ст.134 і п.2 ч.9 ст.139 КАС України, несуттєву складність справи, яка, у свою чергу, не мала публічного інтересу, характер та обсяг виконаної адвокатом роботи (виключно написання відзиву на апеляційну скаргу), а також виходячи з критерію розумності, пропорційності та співмірності розподілу витрат на правничу допомогу, суд апеляційної інстанції вважає, що понесені позивачем витрати (5000 грн.) є неспівмірними, належним чином необґрунтованими та завищеними.

В обсязі встановлених обставин, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для їх зменшення та стягнення з ГУ ДПС в Одеській області на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі - 1000 грн., що відповідає вимогам «розумності» та «співмірності».

З огляду на викладене вище, колегія суддів вбачає підстави для частково задоволення заяви позивача та ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення на його користь витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі - 1000 грн.

Керуючись ст.ст.131,134,139,252,311 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фруктус Тім» про проведення розподілу судових витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, вул. Семінарська, 5, м.Одеса, 65044) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фруктус Тім» (, вул. Бугаївська, 21, офіс 508/1, 65005) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн. (одна тисяча гривень).

У стягненні решти суми витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови виготовлено 30.08.2022р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченко