Справа № 336/4585/21
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2022 року м. Київ № 336/4585/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., розглянувши у письмовому адміністративну справу за позовом:

Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива»

до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

ОСОБА_1

про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду міста Запоріжжя надійшла скарга Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» (далі по тексту - заявник), адреса: 04112, місто Київ, вулиця Дорогожицька, будинок 13 на рішення старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса: 01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 110, заінтересована особа - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , в якій останній просив

- визнати неправомірною постанову про відкриття виконавчого провадження №65584278, винесену 27 травня 2021 року старшим судовим виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за виконавчим листом №336/6979/19, виданим 07 квітня 2021 року Шевченківським районним судом міста Запоріжжя, та зобов`язати начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати постанову;

- визнати неправомірною постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №65584278, винесену 27 травня 2021 року старшим судовим виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за виконавчим листом №336/6979/19, виданим 07 квітня 2021 року Шевченківським районним судом міста Запоріжжя, та зобов`язати начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати постанову.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 15 червня 2021 року відкрито провадження за скаргою та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 15 червня 2021 року зупинено стягнення на підставі постанови про стягнення виконавчого збору від 27 травня 2021 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 14 липня 2021 року скаргу Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» задоволено.

Додатковою ухвалою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 03 серпня 2021 року стягнуто з Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судові витрати на суму 13 795,00 грн.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року ухвала Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 14 липня 2021 року скасована. У задоволенні скарги Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» в частині оскарження постанови від 27 травня 2021 року про відкриття виконавчого провадження №65584278 відмовлено. Закрито провадження у справі за скаргою Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» щодо оскарження постанови про стягнення виконавчого збору від 27 травня 2021 року у виконавчому провадженні №65584278.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 26 січня 2022 року скасовано додаткову ухвалу Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 03 серпня 2021 року.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 03 лютого 2022 року справу №336/4585/21 в частині оскарження постанови про стягнення виконавчого збору передано до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 лютого 2022 року для розгляду справи №336/4585/21 визначено суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Гарника К.Ю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2022 року скарга Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» залишена без руху та останньому наданий строк для усунення недоліків.

12 квітня 2022 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків разом з позовною заявою в новій редакції, її копією та копіями доданих до неї документів відповідно до кількості учасників справи та квитанцією про сплату судового збору.

Відповідно до нової редакції позовної заяви, позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука К.П. від 27 травня 2021 року про стягнення виконавчого збору в сумі 24000 грн у виконавчому провадженні №65584278.

В обгрунтування позовних вимог позивач послався на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 у цивільній справі № 336/6979/19 вирішено по суті постановою Запорізького апеляційного суду від 17 липня 2020 року.

На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист від 07 квітня 2021 року та постановою державного виконавця від 27 травня 2021 року відкрито виконавче провадження №65584278 з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Також, як вказує позивач, 27 травня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 24000,00 грн у виконавчому провадженні № 65584278.

Як вказує позивач, ним добровільно було виконано рішення суду ще до відкриття виконавчого провадження, що, відповідно свідчить про протиправність постанови відкриття виконавчого провадження та постанови про стягнення виконавчого збору, що стало підставою для звернення до суду з цією позовною заявою.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на те, що твердження позивача щодо добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження не відповідають дійсності, оскільки стягувач а виконавчим провадженням станом на день звернення до органів державної виконавчої служби з заявою про відкриття виконавчого провадження не був обізнаний про виданого позивачем наказу на виконання рішення суду, а також стягувачем не було отримано трудову книжку.

На переконання представника відповідача, належним виконанням є не тільки видання наказу з правильною датою та формулювання причин звільнення, а вручення стягувачу належним чином оформленої трудової книжки із внесеними відповідно до рішення суду, що виконується, записами.

Тому, як стверджує представник відповідача, виконавчий лист боржником ні на момент відкриття виконавчого провадження та станом на теперішній час виконано не було, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Третя особа письмових пояснень на позовну заяву не надала з невідомих суду причин.

В судове засідання 28 липня 2022 року сторони не з`явились, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

У відповідності до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням викладеного та зважаючи на неявку сторін належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи, у судовому засіданні 21 липня 2022 року судом, згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України прийнято рішення про подальший розгляд у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, що 10 лютого 2021 року Дочірнім підприємством «Бест Альтернатива» видано наказ на виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 17 липня 2020 року та ухвали від 01 лютого 2021 року про виправлення описки в судовому рішенні, а саме, у резолютивній частині цього наказу зазначено наступне:

«Вважати ОСОБА_1 звільненим з роботи «з 26 лютого 2018 року за власним бажанням у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною віком до 14 років».

Внести відповідні зміни до трудової книжки ОСОБА_1 , а саме: скасувати запис про «звільнення з 12.03.2018 за відсутність на робочому місці без поважних причин», внести запис про звільнення з роботи «з 26 лютого 2018 року за власним бажанням у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною».

Більш того, з матеріалів справи вбачається, що підприємством на адресу ОСОБА_1 було направлено повідомлення від 13 лютого 2021 року №44, яким останнього проінформовано про очікування його письмової згоди на надіслання трудової книжки поштою, а також повідомлено, що на виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 17 липня 2021 року у справі №336/6878/19 до його трудової книжки внесено відповідний запис про звільнення за власним бажанням.

07 квітня 2021 року Шевченківським районним судом міста Запоріжжя видано виконавчий лист №336/6979/19 щодо примусового виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 17 липня 2020 року про зобов`язання Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» внести до трудової книжки ОСОБА_1 запис про звільнення «з 26 лютого 2018 року за власним бажанням у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною віком до 14 років» та скасувати запис про «звільнення з 12.03.2018 року за відсутність на робочому місті без поважних причин».

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 27 травня 2021 року відкрито виконавче провадження №65584278 з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа.

Також, постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 27 травня 2021 року стягнуто з Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» виконавчий збір у розмірі 24000,00 грн.

Копії вказаних постанов отримані уповноваженою особою Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» 02 червня 2021 року (Т.1, арк. 81-89).

11 червня 2021 року Дочірнє підприємство «Бест Альтернатива» звернулось до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя зі скаргою на вказані вище рішення державного виконавця, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 24 червня 2021 року внесено виправлення в постанови №65584278 про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про арешт коштів боржника.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року у задоволенні скарги Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» в частині оскарження постанови від 27 травня 2021 року про відкриття виконавчого провадження №65584278 відмовлено.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28 січня 2022 року виконавче провадження №65584278 закінчено на підставі пункту 11 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Не згода позивача з прийнятою державним виконавцем постановою про стягнення виконавчого збору від 27 травня 2021 року стала підставою для звернення до адміністративного суду з цією позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі по тексту - Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII).

В силу статей 1,5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі по тексту - Закон України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII).

Законом України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3).

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Абзацом 1 частини 6 цієї ж статті передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частин 1-2 статті 27 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (в редакції, чинній на теперішній час) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Частинами 3, 4 цієї ж статті передбачено, що за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Так, судом було встановлено, що копію постанови державного виконавця від 27 травня 2021 року про стягнення виконавчого збору уповноважена особа Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» лише 02 червня 2021 року, відповідно, саме з цієї дати позивачу взагалі стало відомо про відкриття виконавчого провадження №65584278.

Як вже зазначалось судом, 11 червня 2021 року Дочірнє підприємство «Бест Альтернатива» звернулось до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя зі скаргою на вказані вище рішення державного виконавця, що відповідно свідчить про обізнаність відповідача щодо прийняття позивачем наказу на виконання судового рішення та про направлення на адресу стягувача за виконавчим провадженням - ОСОБА_1 , відповідного повідомлення про необхідність отримання трудової книжки та про видачу наказу.

Більш того, суд зазначає, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 14 лютого 2022 року, яка набрала законної сили 02 березня 2022 року, у справі №336/6979/19 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/103581200) визнано виконавчий лист № 336/6979/19, виданий 07 квітня 2021 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про зобов`язання Дочірнього Підприємства «Бест Альтернатива» внести до трудової книжки ОСОБА_1 запис про звільнення «з 26 лютого 2018 року за власним бажанням у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною віком до 14 років» та скасування запису про «звільнення з 12.03.2018 року за відсутність на робочому місці без поважних причин», таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до змісту даної ухвали суду, судом було встановлено наступне:

«Як вбачається з матеріалів справи рішення суду боржником ДП «Бест Альтернатива» фактично виконано 10.02.2021 р., тобто до видачі Шевченківським районним судом м. Запоріжжя виконавчого листа та до відкриття державним виконавцем Шевченківського районного ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) виконавчого провадження.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, є всі підстави для визнання виконавчого листа 336/6979/19, виданого 07.04.2021 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про зобов`язання ДП «Бест Альтернатива» внести до трудової книжки ОСОБА_1 запис про звільнення «з 26 лютого 2018 року за власним бажанням у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною віком до 14 років» та скасування запису про «звільнення з 12.03.2018 року за відсутність на робочому місці без поважних причин», таким, що не підлягає виконанню».

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зважаючи на встановлені вказаною вище ухвалою суду обставини, а також з урахуванням того, що державному виконавцю вже станом на червень 2021 року було відомо про існування наказу позивача, прийнятого на виконання судового рішення, суд дійшов висновку про те, що постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 27 травня 2021 року є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки судове рішення позивачем фактично було виконано ще до відкриття виконавчого провадження.

Більш того, суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 19 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Тобто, вказаною нормою передбачено обов`язок не лише боржника повідомляти про обставини, які мають значення для виконавчого провадження, зокрема, про добровільне виконання рішення суду, але й покладено обов`язок на стягувача щодо повідомлення таких обставин.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 05 червня 2021 року ОСОБА_1 подав на ім`я директора Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» заяву, в якій надав свою згоду на повернення йому трудової книжки шляхом її направлення на його домашню адресу: АДРЕСА_1 по пошті (Т.2, арк. 91).

Наведене дозволяє дійти висновку, що ОСОБА_1 достоменно станом на 05 червня 2021 року було відомо про наявність наказу від 10 лютого 2021 року, прийнятого позивачем на виконання судового рішення, проте, останнім не було повідомлено про це органи державної виконавчої служби.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача та, відповідно, наявність правових підстав для їх задоволення.

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірність вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи платіжних доручень, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір на загальну суму 2270,00 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 2270,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255,287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» - задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 27 травня 2021 року про стягнення з Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» виконавчий збір у розмірі 24000,00 грн, прийняту в рамках ВП№67591936.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 110, ) на користь Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» (04112, місто Київ, вулиця Дорогожицька, будинок 13, ) понесені ним витрати, пов`язані із сплатою судового збору, в сумі 2270,00 гривень (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом десяти днів з дня його проголошення

Суддя К.Ю. Гарник