Справа № 300/6697/21
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2022-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/6697/21 пров. № А/857/8334/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Хобор Р.Б.

секретар судового засідання Дутка І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2022 року (головуючий суддя Микитин Н.М., м. Львів) у справі № 300/6697/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

01.11.2021 року позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування наказу від 29.09.2021 за № 1559 в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, наказу від 06.10.2021 за № 399 о/с про звільнення зі служби в поліції, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 з 30.01.2019 по 06.10.2021 перебував на службі в органах Національної поліції України, однак, на підставі оскаржуваного наказу від 06.10.2021 за № 399 о/с звільнений із займаної посади за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. Так, згідно матеріалів службового розслідування вбачається, що в ході несення позивачем служби 30.07.2021 було вчинено кримінальне правопорушення, яке внесене 30.07.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060, по якому ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.116 КК України, однак, на думку позивача, ні його вини, ні вини жодного із поліцейських не має в тому, що 30.07.2021 ОСОБА_2 самостійно вчинила кримінальне правопорушення. Вважає, що жодного дисциплінарного проступку не вчиняв. Вважає накази про накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби з поліції та звільнення зі служби в поліції є протиправними, та такими, що ґрунтуються на неповних і невірних висновках службового розслідування, а тому підлягають скасуванню.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що відповідач безпідставно посилається на можливість порушення розділу IV «Алгоритм дій поліцейських при реагуванні на випадки домашнього насильства» методичного посібника «Протидія домашньому насильству органами Національної поліції» (рекомендованим листом НП України від 04.10.2019 № 112904/20-2019 для вивчення та використання в службовій діяльності органів (підрозділів (поліції), так як такий лист міністерства, чи інших центральних органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами і не може встановлювати нові правові норми, а має лише інформаційний, рекомендаційний, роз`яснювальний характер та є службовою кореспонденцією. Крім цього, для відома та ознайомлення ніхто не надавав копію такого рекомендованого листа НП України від 04.10.2019№112904/20-2019, а в іншому загальному користуванні такого листа не можливо знайти. Що стосується порушення вимог п. 4, 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, то таких не було порушено, так як портативний відео реєстратор знаходився в момент вчинення кримінального правопорушення в службовому автомобілі, оскільки заряд у нього закінчився, а тому він фізично не міг бути використаний. Крім того, згідно змісту висновку службового розслідування відповідач обмежився описом обставин події яка мала місце 30.07.2021 та не встановив вчинення конкретних дій чи бездіяльності позивачем, що містять ознаки дисциплінарного проступку чи свідчать про невиконання службових обов`язків. Відтак, на думку апелянта, він не вчиняв дисциплінарного проступку, та не порушував пп. 1, 2 п.1 ст.18, п.1 ст.64 ЗУ «Про Національну поліцію», п.1, пп.1, 2 п. 3 ст.1 розділу 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, пп.2 п.1, п.2 розділу І, пп.1, 2 п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, розділу IV «Алгоритм дій поліцейських при реагуванні на випадки домашнього насильства» методичного посібника «Протидія домашньому насильству органами Національної поліції» та вимог п. 4, 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, у зв`язку із чим не було правових підстав у відповідача для притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Позивач подав суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Інші учасник судового процесу в засідання не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Позивач у період з 30.01.2019 по 07.10.2021 перебував на службі в органах Національної поліції України, відповідно до записів № 1-2 трудової книжки серії НОМЕР_1 , проходив службу в Національній поліції України.

Згідно наказу №1224 від 05.07.2021 «Про призначення службового розслідування», за фактом порушення 30.07.2021 службової дисципліни старшим інспектором СРПП відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РВП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_3 та поліцейським СРПП відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РВП ГУНП в Івано-Франківській області сержант поліції ОСОБА_1 призначено службове розслідування

На підставі наказу №1224 від 05.07.2021 «Про призначення службового розслідування», вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України № 893 від 07.11.2018 р. (Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України), дисциплінарною комісією проведено службове розслідування, результати якого відображені у Висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівниками відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП від 30.08.2021 (Висновок).

В ході службового розслідування встановлено наступні обставини:

На несення служби сержант поліції ОСОБА_1 та капітан поліції ОСОБА_3 заступили у однострої, з вогнепальною зброєю та зі спецзасобами: бронежилет, каска, гумовий кийок, кайданки та газовий балончик «Кобра-1» (відповідно до книги видачі і отримання озброєння - Інв. № 586 від 01.01.2021). Окрім того сержант поліції ОСОБА_1 перед заступленням на службу ще й отримав АКс-74У, та відповідно до журналу обліку, видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП (Інв. № 448) отримав портативний відеореєстратор.

Перед заступленням на службу пройшли інструктаж, який проводив начальник відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП підполковник поліції ОСОБА_4 .

Службу несли на службовому автомобілі марки «Renault Daster», н.з НОМЕР_2 , за кермом якого перебував капітан поліції ОСОБА_3 (транспортний засіб закріплений наказом відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП від 28.05.2021 № 60).

30.07.202 о 17:22 до чергової частини відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано- Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області зі спецлінії 102 поступило повідомлення від громадянки ОСОБА_5 , 1975 р.н., мешканки АДРЕСА_1 , Тлумацької територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області, про те, що по місцю проживання колишній чоловік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким вони проживають на одному подвір`ї, стукає в двері та погрожує розправою (ЄО № 1783 від 30.07.2021).

О 17:23 наряд ГРПП у складі капітана поліції Коржика Д.В. та сержанта поліції ОСОБА_1 , на службовий планшет якого надійшло вищевказане повідомлення про домашнє насильство, поставив відмітку про прийняття повідомлення для виконання.

30.07.2021 о 17:33 вищевказаний наряд ГРПП поставив відмітку про прибуття на місце події, де встановив, що 30.07.2021 біля 17.20 громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив сімейний конфлікт, який носив систематичний характер, в ході якого лаявся в сторону дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , нецензурною лайкою, висловлював погрози щодо спричинення їм тілесних ушкоджень та побив вікна. Конфлікт виник у наслідок того, що ОСОБА_6 , повернувшись додому у стані алкогольного сп`яніння, мав намір взяти свою банківську картонку та зняти з неї грошові кошти для продовження святкування, а жінки, забравши у нього банківську картонку, не віддавали її, закрившись у будинку.

На пропозицію ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , працівники поліції разом з ними зайшли до приміщення будинку, де відбирали у жінок протокол-заяву та пояснення. Через декілька хвилин ОСОБА_7 раптово, без попередження, вийшла з приміщення будинку, направилась в сторону літньої кухні, на сходах якої сидів ОСОБА_6 , та пройшовши попри мужчину, зайшла в приміщення літньої кухні. В подальшому, капітан поліції ОСОБА_3 , почув крик мужчини та вибігши на вулицю, побачив, як ОСОБА_7 , тримаючи у руках ножа, нанесла ним ОСОБА_6 один удар в живіт, а потім, коли мужчина зігнувся, нанесла ще один удар зверху по виставленій правій руці. Підбігши до ОСОБА_7 , капітан поліції ОСОБА_3 , схопивши жінку руками за тулуб, відкинув її у сторону, після чого вона побігла до літньої кухні.

Відразу ж (о 17.56 год.) сержант поліції ОСОБА_1 телефонував на « 103» та викликав на місце події швидку медичну допомогу, а капітан поліції ОСОБА_3 зателефонував до чергового відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РВП ГУНП та доповів про подію.

Через деякий час громадянин ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, мешканець АДРЕСА_1 , Тлумацької територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області, не працює, раніше неодноразово судимий за ст. 125, 126, 296 КК України, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності заст. 173, 173-2, 178, 175, 185 КУпАП) від отриманих ушкоджень помер на місці події в салоні автомобіля швидкої медичної допомоги.

30.07.2021 о 18:35 наряд ГРПП у складі капітана поліції ОСОБА_3 та сержанта поліції ОСОБА_1 ставить відмітку на планшеті про виконання даного завдання та передачу СОГ.

Також, під час огляду житлового будинку виявлено, що ручка відкривання дверей із зовнішньої сторони відламана, у вікнах відсутнє скло, уламки якого знаходяться на підвіконнику та землі. При вході в приміщення у коридорі зліва розташовані металеві вила у кількості 3 шт. із дерев`яними ручками.

Того ж дня начальником СВ відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області капітаном поліції Франківим Н.В., за даним фактом, внесено відомості у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000060 з попередньою правовою кваліфікацією ст. 116 КК України.

31.07.2021 ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 116 КК України, оскільки у межах кримінального провадження встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_7 у вчиненні умисних дій, що виразились в умисному вбивстві, вчиненому в стані сильного душевного хвилювання, зумовлене жорстоким поводженням, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого.

Відповідно до тексту, викладеного у повідомленні про підозру, 30.07.2021 біля 17:20 у АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив черговий сімейний конфлікт, який носив систематичний характер, в ході якого погрожував убивством дружині ОСОБА_5 та дочці ОСОБА_7 .

В ході вказаного конфлікту, приблизно о 18:00 ОСОБА_6 схопив ніж та з погрозами вбивством кинувся з ним на дочку ОСОБА_7 . Такі дії потерпілого призвели до виникнення у свідомості ОСОБА_7 короткочасних інтенсивних емоцій, які стали домінуючими та значною мірою знизили її здатність контролювати свої дії, тобто до стану вираженого емоційного збудження, що досягло ступеня афекту, тобто до стані сильного душевного хвилювання.

Далі, перебуваючи в стані сильного душевного хвилювання, у ОСОБА_7 виник намір на вчинення умисного вбивства батька ОСОБА_6 , який вона негайно реалізувала, а саме в ході боротьби з батьком, ОСОБА_7 відібрала у нього ніж та діючи умисно, з метою протиправного позбавлення життя, перебуваючи у стані сильного душевного хвилювання, через неправомірні дії батька ОСОБА_6 , нанесла ним три удари по тілу, спричинивши ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді колото- різаних ран грудної клітки, живота з ушкодженням внутрішніх органів, різаної рани правого передпліччя, зовнішньої та внутрішньої кровотечі, геморагічний шок, від яких останній впав на землю та помер під час надання допомоги медичними працівниками, які були викликані на місце події.

Відтак, на підставі висновку службового розслідування, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні вимог пп. 1, 2 п. 1 ст. 18, п. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VІІІ, п, 1, пп. 1, 2 п. 3 ст. 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України віх 15 березня 2018 року № 2337-УІІІ, пп. 2 п. І, п. 2 розділу І, пп. 1, 2 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179. розділу IV - «Алгоритми дій поліцейських при реагуванні на випадки домашнього насильства» методичного посібника «Протидія домашньому насильству органами Національної поліції» (рекомендований листом НП України від 04.10.2019 № 112904/20-2019для вивчення та використання в службовій діяльності органів (підрозділів) поліції) та вимог п. 4, 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, комісія вважали би до поліцейського СРПП відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області сержанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до наказу начальника ГУНП в Івано-Франківській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано- Франківській області» за №1559 від 29.09.2021 (пункт 2) за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні вимог пп. 1, 2 п. 1 ст. 18, п. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII, п, 1, пп. 1, 2 п. З ст. 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України віх 15 березня 2018 року № 2337- VIII, пп. 2 п. І, п. 2 розділу І, пп. 1, 2 п. 1 розділу II Правих етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179. розділу IV - «Алгоритми дій поліцейських при реагуванні на випадки домашнього насильства» методичного посібника «Протидія домашньому насильству органами Національної поліції» (рекомендований листом НП України від 04.10.2019 № 112904/20-2019 для вивчення та використання в службовій діяльності органів (підрозділів) поліції) та вимог п. 4, 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, до поліцейського СРПП відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області сержанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

На підставі вищезазначеного наказу відповідачем винесено наказ від 06.10.2021 за № 399 о/с «По особовому складу» згідно з частиною 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнити із служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) сержанта поліції ОСОБА_1 (0163788), поліцейського СРПП відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, з 07.10.2021 року, з виплатою компенсації за 22 доби невикористаної чергової відпустки за фактично відпрацьований час у календарному році.

Вважаючи звільнення незаконним, позивач, оспорюючи факт вчинення ним дисциплінарного проступку, об`єктивність службового розслідування та сувору міру покарання, призначеного за висновками цього розслідування, звернувся до суду першої інстанції із даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів у повному об`ємі ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VIII та Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом МВС України 07.11.2018 № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (Порядок № 893).

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (Закон № 580-VIII).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно статті 2 Закону №580-VIII, завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Статтею 3 Закону №580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону №580-VІІІ поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 19 Закону №580-VIII визначено види відповідальності поліцейських. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (Дисциплінарний статут).

Згідно статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції. Не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ. У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Згідно із частинами 1-4 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту врегульовано, що Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з частиною 1 розділу 2 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС №893 від 07.11.2018, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Частинами 1-3 статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою.

Частинами 7, 8 статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до статті 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування. Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Згідно з статтею 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Колегія суддів вказує, що законодавець чітко визначив, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту, є вчинення таким поліцейським дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Службова дисципліна в органах поліції досягається дотриманням поліцейськими Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників, а також неупередженим, гідним та сумлінним виконанням поліцейськими своїх обов`язків та утриманням від вчинення дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про Національну поліцію» з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України затверджено Правила етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 № 1179 (Правила №1179). Ці правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування. Метою вказаних правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Згідно пункту 1 розділу І Правил №1179 ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки й порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Відповідно до п.1 Розділу ІІ Правил №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Крім того, працівник поліції, керуючись Присягою, відповідно до службового обов`язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе моральне зобов`язання бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин відданим інтересам служби. Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції, їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби, при зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику. Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни. Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Крім того, колегія суддів вказує, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх вчиняють. Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Апеляційний суд зазначає, що відповідач безпідставно посилається на можливість порушення позивачем розділу IV - «Алгоритм дій поліцейських при реагуванні на випадки домашнього насильства» методичного посібника «Протидія домашньому насильству органами Національної поліції» (лист НП України від 04 жовтня 2019 року № 112904/20-2019), так як такий лист міністерства, чи інших центральних органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами і не може встановлювати нові правові норми, а має лише інформаційний, рекомендаційний, роз`яснювальний характер та є службовою кореспонденцією. Крім того, відповідачем не доведено, що позивачу для відома та ознайомлення надавалась копія такого рекомендованого листа НП України від 04 жовтня 2019 року № 112904/20-2019.

Суд першої інстанції вказав, що наказом Тлумацького відділення поліції ГУНП в Івано-Франківській області від 14.01.2021 «Про організацію службової підготовки у Тлумацькому ВП Коломийського ВП ГУНП В Івано-Франківській області у 2021 навчальному році» затверджено постійне проведення службової підготовки з метою професійного виконання службових обов`язків та підтримання належного рівня знань, в тому числі і ознайомлення із законодавством, а також методичними рекомендаціями у сфері запобігання домашньому насильству. Проте, колегія суддів вказує, що даний наказ не містить інформації про те, що позивача із таким наказом ознайомлювали, не містить інформації чи виконувався такий наказ, та чи проводились відповідні навчання. Разом з тим, не має інформації про те, чи брав позивач участь у таких навчаннях.

Що стосується порушення позивачем вимог п. 4, 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що портативний відеореєстратор знаходився в момент вчинення кримінального правопорушення в службовому автомобілі, оскільки заряд у нього закінчився, а тому він фізично не міг бути використаний. При цьому, на думку апеляційного суду, наявність відеореєстратора в жодному випадку не могла б вплинути на смерть ОСОБА_6 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Колегія суддів зазначає, що підставою прийняття оскарженого наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності слугував висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівниками відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУ НП від 30 серпня 2021 року, затвердженого начальником ГУ НП в Івано- Франківській області полковником поліції ОСОБА_8 .

При цьому, вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявності складу дисциплінарного проступку в його діяннях. Фактично службовим розслідуванням не доведено ні наявності самої протиправної поведінки позивача, ні тим більше, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними. Відсутній також висновок про те, чи підтвердилися відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Колегія суддів зазначає, що матеріалами службового розслідування не доведено наявності вчинення позивачем саме дисциплінарного проступку, та не конкретизовано, в чому ж саме полягає невиконання чи неналежне виконання позивачем службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що дисциплінарною комісією не виявлено та не досліджено причини і умови, що сприяли скоєному дисциплінарному проступку, а відповідно, відсутні і будь-які пропозиції щодо їх усунення. Відсутня і сама мотивація вибору виду дисциплінарного стягнення, хоча за правилами частини п`ятнадцятої статті 14 Дисциплінарного статуту, звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім та найсуворішим заходом дисциплінарного впливу, через що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.

Наявність обставин, встановлених в ході службового розслідування, не підтверджена належними доказами, що свідчили про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни. Крім цього, судом також не встановлено врахування відповідачем при обранні дисциплінарного стягнення його попередньої поведінки, важкості вчиненого ним дисциплінарного проступку, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, його ставлення до служби тощо, що є порушенням ст. 19 Дисциплінарного статуту.

Враховуючи вказані обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що наказ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано- Франківській області» Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 29 вересня 2021 року № 1559 в частині застосування до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення в вигляді звільнення зі служби в поліції - підлягає скасуванню, і як наслідок, оскільки наказ Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 06 жовтня 2021 № 399 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції України за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» було прийнято в зв`язку із реалізацією попереднього, то такий також повинен бути скасованим.

Щодо вимоги про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, то суд також вважає її такою, що підлягає задоволенню, оскільки згідно з частиною 2 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

В даному Порядку не міститься застережень щодо неможливості застосування його положень для обчислення розміру грошового забезпечення, а також слід зазначити, що заробітна плата і грошове забезпечення є формами оплати праці працівників (співробітників), загальні засади формування і обчислення яких є ідентичними.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати" (Порядок) середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

При цьому, згідно з п.5 вищевказаного Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців роботи (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної та розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз.2 п.8 цього Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим із дотриманням вимог законодавства (абз.3 п.8 вказаного Порядку).

Згідно з довідкою ГУНП в Івано-Франківській області №887 від 21.10.2021 про розрахунок середньомісячного і середньоденного грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.08.2021 по 30.09.2021 нараховане позивачу грошове забезпечення за два місяці роботи, що передують дню його звільнення, становить: 6867,00 грн.

Колегією суддів на підставі даних довідки розраховано середньоденний розмір грошового забезпечення, що становить 112,57 грн.

Вимушений прогул позивача з 07.10.2021 по день постановлення судового рішення - 01.09.2022, становить 338 календарні дні, а відтак, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням з цієї суми податків та обов`язкових платежів, належна до виплати ОСОБА_1 , становить 38048,66 грн (338 х 112,57 грн).

Таким чином, висновки суду першої інстанції, щодо відмови в задоволенні позовних вимог, ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального права та не відповідають встановленим обставинам справи.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2022 року у справі № 300/6697/21 скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області» Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 29 вересня 2021 року № 1559 в частині застосування до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення в вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ «По особовому складу» Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 06 жовтня 2021 року № 399 о/с щодо звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Поновити ОСОБА_1 з 07 жовтня 2021 року на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (, вул. Академіка Сахарова,15, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер обліковоїкартки платника податків НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07 жовтня 2021 року по 01 вересня 2022 у сумі 38048,66 грн., з утриманням з цієї суми податків та обов`язкових платежів.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер обліковоїкартки платника податків НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі стягнення за один місяць у сумі 3433,39 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 01 вересня 2022 року.