Справа № 753/9382/22
Суддя: Трусова Т. О.
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9382/22
провадження № 2-а/753/221/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2022 р. суддя Дарницького районного суд м. Києва Трусова Т. О., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого інспектора ВРОМДТП Управління патрульної поліції у м. Києві Лунякіної Олени Олександрівни про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В:

26.08.2022 ОСОБА_1 в особі представника Нікітчиної А. О. звернувся до Дарницького районного суду м. Києва як до адміністративного суду з позовом до старшого інспектора ВРОМДТП Управління патрульної поліції у м. Києві Лунякіної О. О. про визнання протиправними її дій щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 153405 від 29.06.2022.

На обґрунтування позову зазначив, що вказаний протокол разом з іншими матеріалами передано для розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва, де здійснювався розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України).

Позов мотивований тим, що у відповідача не було повноважень на складення протоколу, не було дотримано процедури та строків складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачених нормами КпАП України, що порушило права та охоронювані законом інтереси позивача.

За результатами дослідження змісту позовної заяви та доданих до неї документів суддя дійшов висновку, що заявлені ОСОБА_1 вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Так, згідно з нормою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пункт 19 частини 1 статті 4 КАС України визначає, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

У статті 5 КАС України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 3 частини 2 цієї норми визначено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.

За приписами статті 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до статті 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності (стаття 7 КпАП України).

Статтею 254 КпАП України передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За приписами статті 258 КпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені, зокрема, статтею 124 КпАП України.

Згідно статті 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КпАП України).

Відповідно до статті 221 КпАП України розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених зокрема статтею 124 цього Кодексу, віднесено до компетенції районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів (суддів).

У статті 268 КпАП України визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з цією нормою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Аналіз наведених законодавчих положень в їх системній сукупності дає підстави для висновку, що складання протоколу про адміністративне правопорушення - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а сам протокол в силу положень статті 251 КпАП України є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За своєю юридичною природою протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень (нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії) у розумінні КАС України, оскільки не породжує для позивача будь-яких правових наслідків та не встановлює його прав і обов`язків, а відтак питання щодо правомірностійого складання належить вирішувати у порядку, визначеному КпАП України.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 04.03.2019 по справі № 199/7360/17 (2-а/199/252/17), адміністративне провадження № К/9901/33582/18, та від 10.07.2020 по справі № 420/647/19, адміністративне провадження № К/9901/32880/19.

Отже ураховуючи, що позивач ставить питання про визнання протиправними дій відповідача щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, який не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а є доказом у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Слід також зазначити, що усі наведені у позовній заяві доводи і міркування щодо неправомірності складання протоколу про адміністративне праворушення уже були предметом оцінки у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у чому переконався суд за наслідками дослідження змісту постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.08.2022 у справі № 761/13122/22 (рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень: 105672651).

Вказаною постановою позивача визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, а провадження у справі закрите на підставі статті 38 цього Кодексу.

Право позивача на оскарження цієї постанови в апеляційному порядку передбачене нормою 294 КпАП України.

З наведеного слідує, що оцінка в окремому позовному провадженні дій суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення, по суті означав би повторну судову оцінку наданих суду доказів у раніше розглянутій справі, що суперечить принципу правової визначеності як елементу засади верховенства права.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 170, статями 241, 242, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ВРОМДТП Управління патрульної поліції у м. Києві Лунякіної Олени Олександрівни про визнання дій протиправними.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:

Ухвала підписана 31.08.2022.