Справа № 380/5938/22
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/5938/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 року

м. Львів, вул. Чоловського, буд. 2

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Карп`як О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за процедурою письмового провадження адміністративну справу за позовом ТОВ "ВЕСТ АГРО ІМПОРТ" до Львівської митниці про визнання протиправними і скасування рішень про коригування митної вартості товарів ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ АГРО ІМПОРТ» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2021/700023/2 від 05 жовтня 2021 року, № UA209000/2021/700024/2 від 05 жовтня 2021 року, № UA209000/2021/700025/2 від 05 жовтня 2021 року, № UA209000/2021/700026/2 від 05 жовтня 2021 року, № UA209000/2021/700027/2 від 05 жовтня 2021 року.

Позивач з такими рішеннями не погоджується та вважає їх протиправними, посилаючись на те, що ним було надано документи, які дають можливість митному органу визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом за ціною контракту. При цьому, подані до митного контролю документи містили усі відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості та не містили розбіжностей. Виходячи із вищевикладеного, позивач вважає, що відповідач безпідставно відмовив йому у визнанні заявленої митної вартості імпортованого товару, а тому просить визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці Держмитслужби № UA209000/2021/700023/2 від 05 жовтня 2021 року, № UA209000/2021/700024/2 від 05 жовтня 2021 року, № UA209000/2021/700025/2 від 05 жовтня 2021 року, № UA209000/2021/700026/2 від 05 жовтня 2021 року, № UA209000/2021/700027/2 від 05 жовтня 2021 року про коригування митної вартості товарів.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Карп`як О.О.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти заявленого позову заперечував та зазначив, що подані декларантом документи до митного оформлення містять суперечності та розбіжності. Відповідач вказує, що оскаржувані рішення винесені на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами МК України та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень, а тому обставини для їх скасування відсутні.

Ухвалою суду від 08 квітня 2022 позовну заяву залишено без руху. Встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви. На виконання ухвали суду від 08 квітня 2022 року позивач подав заяву від 11 квітня 2022 року про виправлення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 13 квітня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачам у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, надати (надіслати) суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

ТОВ «Вест агро імпорт» (Покупець) та експортером - компанією POLSKAM SA., уклали зовнішньоекономічний контракт № 18/03/21 від 18.03.2021. За умовами зовнішньоекономічного контракту, поставки товарів здійснюються на додатково погоджених умовах - DAP, EXW, FCA, СРТ. У Контракті вказано, що найменування товару, кількість та ціна товару обумовлюється в інвойсі на кожну партію товару. Щодо умов розрахунків, то зазначаємо, що розрахунки здійснюються на умовах попередньої оплати або після оплати, валюта платежу - евро або долар. (а.с.141-144).

На виконання зовнішньоекономічного контракту ТОВ «ВЕСТ АГРО ІМПОРТ» ввезений на митну територію України товар:

1.«М`ясо куряче, механічної обвалки, подрібнене, перемелене (фарш) морожене. У вигляді однорідної маси рожевого кольору, отриманої з м`ясних каркасів твійських курей (100%) без теплової кулінарної обробки, не консервоване, без харчових добавок та приправ, без домішок (не суміш) придатне для споживання людиною, вагою 21000,00 кг»;

2.«М`ясо куряче, механічної обвалки, подрібнене, перемелене (фарш) морожене. У вигляді однорідної маси рожевого кольору, отриманої з м`ясних каркасів івійський курей (100%), без теплової обробки, не консервоване, без харчових добавок та приправ, без домішок (не суміш) придатне для споживання людиною, вагою 21000,00 кг.»;

3.«М`ясо куряче, механічної обвалки, подрібнене, перемелене (фарш), морожене. У вигляді однорідної маси, рожевого кольору, отриманої з м`ясних каркасів свійських курей (100%), без теплової кулінарної обробки, не консервоване, тез харчових добавок та приправ, без домішок (не суміш) придатне для споживання людиною, вага 21000,00 кг»;

4.«М`ясо куряче, механічної обвалки, подрібнене, перемелене (фарш), морожене. У вигляді однорідної маси рожевого кольору, отриманої з м`ясних каркасів свійських курей (100%) без теплової кулінарної обробки, не консервоване, без харчових добавок та приправ, без домішок (не суміш) придатне для споживання людиною, вагою 21000,00 кг.»;

5.«М`ясо куряче, механічної обвалки, подрібнене, перемелене (фарш) морожене. У вигляді однорідної маси рожевого кольору, отриманої з м`ясних каркасів свійськии курей (100%) без теплової кулінарної обробки, не консервоване, без харчових добавок та приправ, без домішок (не суміш) придатне для споживання людиною, вагою 21000,00 кг»

До митного органу Львівської митниці подано митні декларації (МД), що відповідно до положень ст. 264 Митного кодексу України зареєстровані за UA209160/2021/011551 від 05 жовтня 2021 року, UA209160/2021/011552 від 05 жовтня 2021 року, UA209160/2021/011553 від 05 жовтня 2021 року № UA209160/2021/011554 від 05 жовтня 2021 року, UA209160/2021/011556 від 05 жовтня 2021 року.

До цих митних декларації декларант додав такі документи на підтвердження митної вартості щодо кожного товару: (сертифікат якості №14170610/Q00459/21/18UA від 01 жовтня 2021 року, рахунок-фактуру №1335/MAG/2021 від 01 жовтня 2021 року, автотранспортна накладна №05 від 01 жовтня 2021 року; міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво № 1417/00459/21/18UA від 01 жовтня 2021 року, сертифікат про походження товару № PL/MF/AL 0093829 від 04 жовтня 2021 року, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №794-0 від 29 вересня 2021 року, довідка про транспортні витрати від 01 жовтня 2021 року, зовнішньоекономічний контракт від 18 березня 2021 року, договір-заявка від 01 жовтня 2021 року, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів, іншими державними органами від 02 жовтня 2021 року, копія митної декларації країни відправлення №21PL301010E1109692 від 02 жовтня 2021 року;

(сертифікат якості №14170610/Q00460/21/18UA від 01 жовтня 2021 року, пакувальний лист, рахунок-фактуру №1337/MAG/2021 від 01 жовтня 2021 року, автотранспортна накладна №00 від 01 жовтня 2021 року; міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво № 1417/00460/21/18UA від 01 жовтня 2021 року, сертифікат про походження товару № PL/MF/AL 0094840 від 04 жовтня 2021 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 04 жовтня 2021 року, зовнішньоекономічний контракт від 18 березня 2021 року, договір- заявка від 01 жовтня 2021 року, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів, іншими державними органами від 03 жовтня 2021 року, копія митної декларації країни відправлення №21PL301010El 112530 від 03 жовтня 2021 Року);

(сертифікат якості №14170610/Q00461/21/18UA від 01 жовтня 2021 року, пакувальний лист від 01 жовтня 2021 року, рахунок-фактуру №1338/MAG/2021 від 01 жовтня 2021 року, автотранспортна накладна №10 від 01 жовтня 2021 року; міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво № 1417/00461/21/18UA від 01 жовтня 2021 року, сертифікат про походження товару № PL/MF/AL 0094841 від 04 жовтня 2021 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 04 жовтня 2021 року, зовнішньоекономічний контракт від 18 березня 2021 року, договір-заявка від 01 жовтня 2021 року, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів, іншими державними органами від 04 жовтня 2021 року, копія митної декларації країни відправлення №21PL301010E1112928 від 03 жовтня 2021 року);

(сертифікат якості №14170610/Q00462/21/18UA від 01 жовтня 2021 року, пакувальний лист, рахунок-фактуру №1339/MAG/2021 від 01 жовтня 2021 року, автотранспортна накладна №30 від 01 жовтня 2021 року,- міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво № 1417/00462/21/18UA від 01 жовтня 2021 року, сертифікат про походження товару № PL/MF/AL 0094842 від 04 жовтня 2021 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 04 жовтня 2021 року, зовнішньоекономічний контракт від 18 березня 2021 року, договір- заявка від 01 жовтня 2021 року, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів, іншими державними органами від 03 жовтня 2021 року, копія митної декларації країни відправлення №21PL301010E1112936 від 03 жовтня 2021 року);

(сертифікат якості №14170610/Q00463/21/18UA від 01 жовтня 2021 ;:ку, рахунок-фактуру №1340MAG/2021 від 01 жовтня 2021 року, автотранспортна накладна №47 від 01 жовтня 2021 року,- міжнародний ветеринарний гертифікат або ветеринарне свідоцтво № 1417/00463/21/18UA від 01 жовтня 2021 току, сертифікат про походження товару № PL/MF/AL 0093830 від 04 жовтня 2021 року, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №790 від 27 вересня 2021 року, довідка про транспортні витрати від 29 вересня 2021 року, зовнішньоекономічний контракт від 18 березня 2021 року, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів, іншими державними органами від 02 жовтня 2021 року, копія митної декларації країни відправлення №21PL301010E1110019 від 02 жовтня 2021 року).

Митниця дійшла висновку, що декларант не розвіяв її сумнівів щодо заявленої митної вартості товару та здійснила коригування митної вартості декларованого товару, прийнявши такі рішення:

- №UA209000/2021/700023/2 від 05.10.2021, відповідно до якого визначила вартість імпортованого товару за резервним (6) методом на рівні 0,5000 USD за одиницю товару, в загальній сумі 10500 USD (а.с. 31);

- UA209000/2021/700024/2 від 05.10.2021, відповідно до якого визначила вартість імпортованого товару за резервним (6) методом на рівні 0,5000 USD за одиницю товару, в загальній сумі 10500 USD (53) (а.с. 53);

- UA209000/2021/700025/2 від 05.10.2021, відповідно до якого визначила вартість імпортованого товару за резервним (6) методом на рівні 0,5000 USD за одиницю товару, в загальній сумі 10500 USD (74) (а.с.74);

- UА209000/2021/700026/2 від 05.10.2021, відповідно до якого визначила вартість імпортованого товару за резервним (6) методом на рівні 0,5000 USD за одиницю товару, в загальній сумі 10500 USD (ас. 96).

- UА209000/2021/700027/2 від 05.10.2021, відповідно до якого визначила вартість імпортованого товару за резервним (6) методом на рівні 0,5000 USD за одиницю товару, в загальній сумі 10500 USD (ас. 118).

Неможливість визнати заявлену декларантом митну вартість за основним методом посадова особа митного органу мотивувала такими аргументами:

1) рішення №UA209000/2021/700023/2 від 05.10.2021 ( а.с. 31- 32): - за умовами зовнішньоекономічного договору від 18.03.2021 №18/03/21 продавцем товару є товариство POLSKAMP SA (05-462, Duchnow, ul. Bosmanska 23, Poland), проте в експортній декларації від 02.10.2021. №MRN 21PL301010E1109692 та в підтвердженні вивозу KOMUNIKAT IE599 відправником зазначено «Euro-Bridge Candlenut Ltd» - суб`єкт, що не є стороною даної зовнішньоекономічної угоди; - у розділі 2 Договору від 18.03.2021 №18/03/21 встановлено що вартість тари входить в ціну товару, проте у фактурі від 01.10.2021 №1335/MAG/2021 такі складові вартості в ціні товару не виділено; - згідно з фактурою товар поставляється на умовах 100% передоплати, однак підтвердження такої оплати не надано; - у договорі заявці на перевезення товару, у розділі 9 сума оплати зазначено суми за маршрутом Duchnow Рава-Руська Червоноград, але у CMR від 01.10.2021. №05 у графі 3 місцем призначення заявлено м. Луцьк, що є підставою для сумніву у розмірі витрат на транспортування.

2) рішення №UA209000/2021/700024/2 від 05.10.2021 (а.с. 53):

- за умовами зовнішньоекономічного договору від 18.03.2021 №18/03/21 продавцем товару є товариство POLSKAMP SA (05-462, Duchnow, ul. Bosmanska 23, Poland), проте в експортній декларації від 03.10.2021. №MRN 21PL301010E112530 та в підтвердженні вивозу KOMUNIKAT IE599 відправником зазначено «Euro-Bridge Candlenut Ltd» - суб`єкт, що не є стороною даної зовнішньоекономічної угоди; у рахунку-фактурі (інвойсі) від 01.10.2021 №1337/MAG/2021 такі складові вартості в ціні товару не виділено; згідно з фактурою товар поставляється на умовах 100% передоплати, однак підтвердження такої оплати не надано; у CMR від 01.10.2021. №00 у графах 16 та 23 перевізником зазначено «ТDKA Tomask Koziar», а на підтвердження транспортних витрат надано документ від 01.10.2021 № Договір заявка № 636 В від перевізника «Green Line Sp.o.o.», що є підставою для сумніву у достовірності витрат на транспортування та навантаження оцінюваного товару.

3) рішення №UA209000/2021/700025/2 від 05.10.2021 (а.с. 74):

за умовами зовнішньоекономічного договору від 18.03.2021 №18/03/21 продавцем товару є товариство POLSKAMP SA (05-462, Duchnow, ul. Bosmanska 23, Poland), проте в експортній декларації від 03.10.2021. №MRN 21PL301010E1112928 та в підтвердженні вивозу KOMUNIKAT IE599 відправником зазначено «Euro-Bridge Candlenut Ltd» - суб`єкт, що не є стороною даної зовнішньоекономічної угоди; у рахунку фактурі (інвойс) від 01.10.2021 № 1338/МАG/2021 відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір; у розділі 2 Договору від 18.03.2021 №18/03/21 встановлено що вартість тари входить в ціну товару, проте у фактурі від 01.10.2021 № 1338/MAG/2021 такі складові вартості в ціні товару не виділено; - згідно з фактурою товар поставляється на умовах 100% передоплати, однак підтвердження такої оплати не надано; - у CMR від 01.10.2021. №10 у графах 16 та 23 перевізником зазначено «MARIANEKKK Мariusz Michalowski», а на підтвердження транспортних витрат надано документ від 01.10.2021 № Договір заявка № 635 В від перевізника «Green Line Sp.o.o.», що є підставою для сумніву у достовірності витрат на транспортування та навантаження оцінюваного товару.

4) рішення № UA209000/2021/700026/2 від 05.10.2021 (а.с. 96):

за умовами зовнішньоекономічного договору від 18.03.2021 №18/03/21 продавцем товару є товариство POLSKAMP SA (05-462, Duchnow, ul. Bosmanska 23, Poland), проте в експортній декларації від 03.10.2021. №MRN 21PL301010E1112936 та в підтвердженні вивозу KOMUNIKAT IE599 відправником зазначено «Euro-Bridge Candlenut Ltd» - суб`єкт, що не є стороною даної зовнішньоекономічної угоди; у рахунку фактурі (інвойс) від 01.10.2021 № 1339/МАG/2021 відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір; у розділі 2 Договору від 18.03.2021 №18/03/21 встановлено що вартість тари входить в ціну товару, проте у фактурі від 01.10.2021 № 1339/MAG/2021 такі складові вартості в ціні товару не виділено; - згідно з фактурою товар поставляється на умовах 100% передоплати, однак підтвердження такої оплати не надано; - у CMR від 01.10.2021. №30 у графах 16 та 23 перевізником зазначено «Kuba- Tranz Miroslaw Kublik», а на підтвердження транспортних витрат надано документ від 01.10.2021 № Договір заявка № 634 В від перевізника «Green Line Sp.o.o.», що є підставою для сумніву у достовірності витрат на транспортування та навантаження оцінюваного товару.

5) рішення № UA209000/2021/700027/2 від 05.10.2021 (а.с. 118):

за умовами зовнішньоекономічного договору від 18.03.2021 №18/03/21 продавцем товару є товариство POLSKAMP SA (05-462, Duchnow, ul. Bosmanska 23, Poland), проте в експортній декларації від 02.10.2021. №MRN 21PL301010E1110019 та в підтвердженні вивозу KOMUNIKAT IE599 відправником зазначено «Euro-Bridge Candlenut Ltd» - суб`єкт, що не є стороною даної зовнішньоекономічної угоди; у рахунку фактурі (інвойс) від 01.10.2021 № 1339/МАG/2021 відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір; у розділі 2 Договору від 18.03.2021 №18/03/21 встановлено що вартість тари входить в ціну товару, проте у фактурі від 01.10.2021 № 1340/MAG/2021 такі складові вартості в ціні товару не виділено; - згідно з фактурою товар поставляється на умовах 100% передоплати, однак підтвердження такої оплати не надано; для підтвердження транспортних витрат надано документ від 27.09.2021 № Договір-заявка №790-О, де у розділі 9 сума оплати зазначено суми за маршрутом Duchnow Ягодин Червоноград, але у CMR від 01.10.2021 №47 у графі 3 місцем призначення заявлено м. Луцьк, що є підставою для сумніву у достовірності заявлених витрат на транспортування та навантаження оцінюваного товару. Митниця вказала, що у зв`язку із неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 Митного кодексу України, заявлену митну вартість не визнано

З метою обрання обраного митницею методу визначення митної вартості та числових значень, визначених в рішеннях про коригування митної вартості, відповідач навів такі аргументи:

- для визначення митної вартості не застосовано методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 2б (стаття 60 МК України) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості 2ґ згідно з статтею 64 Митного кодексу України;

- джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала інформація надана в рамках Меморандуму «Всеукраїнською асоціацією імпортерів м`яса та м`ясопродукції» від 28.09.2021, та митні декларації від 04.10.2021 № UA205140/2021/64444, відповідно до яких митна вартість такого товару становить 0,5 дол. США за кг.

05.10.2021 року Митний орган прийняв відмову у митному оформленні товарів та оформив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209000/2021/700023/2, № UA209000/2021/700024/2, № UA209000/2021/700025/2, № UA209000/2021/700026/2, № UA209000/2021/700027/2.

З метою отримання товару, який має стислий строк реалізації, позивачем було надано до митного органу нові митні декларації № UA209160/2021/011567, № UA209160/2021/011578, № UA209160/2021/011581, № UA209160/2021/011583, № UA209160/2021/011585.

Позивач вказує, що не погоджується із протиправно визначеною митним органом митною вартістю товарів, для отримання товару у вільний обіг змушений був сплатити фінансові гарантії.

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

Митний Кодекс України (далі - МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в У країні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Частиною першою статті 246 МК України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина перша статті 248 МК України).

Частиною першою статті 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Приписами статті 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами першою, другою статті 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо) (частини п`ята, сьома статті 58 МК України).

Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК України).

Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частина п`ята статті 53 містити норми, відповідно до яких забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною першою статті 55 МК України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Під час митного оформлення при прийнятті органом доходів і зборів письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів (частина четверта, п`ята статті 55 МК України).

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною другою статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя статті 57 МК України). Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

Частиною восьмою статті 57 МК України визначено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Частиною другою статті 64 МК України визначено, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Як зазначено в частині четвертій статті 64 МК України у разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Відповідно до частини сьомої статті 55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Згідно з частиною другою статті 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до статті 55 МК України наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 серед іншого затверджено Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів. В пункті 2.1 цих Правил у розділі заповнення графи 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначено, що у графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При вирішенні цього спору суд враховує такі висновки Верховного Суду:

- «…органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів», постанова від 18.12.2018 у справі № 821/110/18;

- « … витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України […] Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації», постанова від 17.07.2019 у справі №809/872/17;

- «… у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом», постанова від 05.02.2019 у справі №816/1199/15;

- «… у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів», постанова від 05.03.2019 у справі №815/143/174;

- «… в силу частини другої статті 55 Митного кодексу України та вимог наказу Міністерства фінансів України №598 від 24 травня 2012 року «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» - рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування. Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства», постанова від 21.12.2018 у справі № 815/1670/17.

В цій постанові Верховний Суд зазначив, що відсутність в рішеннях обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості є самостійною підставою для їх скасування.

При прийнятті рішення суд керується такими мотивами: 1. Здійснюючи оцінку аргументів сторін та досліджених письмових доказів щодо правомірності рішення про коригування митної вартості товарів в частині обґрунтування сумніву в заявленій декларантом митній вартості, суд керується такими міркуваннями:

Системний аналіз наведених вище норм МК України дозволяє зробити такі висновки:

- основним методом визначення митної вартості товарів є метод «за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)»;

- закон визначає вичерпний перелік документів, що подаються декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення, а також забороняє вимагати будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в статті 53 МК України;

- митний орган має повноваження витребувати додаткові документи лише за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- закон визначає чіткий перелік обставин, які зумовлюють виникнення обґрунтованого сумніву щодо визначеної декларантом митної вартості товару.

Отже, посадова особа митного органу для прийняття рішення про витребування в декларанта додаткових документів (з метою підтвердження заявленої митної вартості) зобов`язана встановити та чітко викласти обставини, що свідчать про:

- обґрунтованість сумніву щодо вказаної декларантом митної вартості;

- причини, що унеможливлюють перевірку заявленої митної вартості на підставі наданих декларантом документів.

При цьому посадова особа повинна витребувати документи, що реально необхідні для перевірки «сумнівних» відомостей, а не вимагати в декларанта надання невичерпного переліку усіх можливих документів.

Основним способом реалізації повноважень митного органу в цій ситуації є процедура консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов:

1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України;

2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості;

3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору);

4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

У цій справі суд встановив, що заявник визначив митну вартість товару за ціною договору/контракту, яка зазначена у рахунку-фактурі (інвойсі). На підтвердження заявленої митної вартості товару декларант надав митному органу документи, визначені частиною другою статті 53 МК України (серед іншого: зовнішньоекономічний контракт 18/03/21 від 18.03.2021, рахунки-фактури, сертифікати якості, автотранспортні накладні, міжнародний ветеринарний сертифікат, сертифікат про походження товару, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг, довідки про транспортні витрати, інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів, іншими державними органами, митні декларації країни походження товару тощо).

Декларант зазначає, що на заводі компанії POLSKAMP встановлені нові правила навантаження товарів у момент дії карантинний заходів, що передбачає обмеження доступу та входу на територію третіх осіб, тобто виключно працівники компанії, які щодня проходять медичний огляд мають право фізично навантажувати чи розвантажувати товар (м`ясні продукти). Оскільки у наданих позивачем товаросупровідних документах умови поставки вказано EXW, які передбачають проведення навантаження силами та засобами покупця, в умовах карантину було відступлено від дотримання такої умови, задля забезпечення санітарних норм. Адже при складанні правил ІНКОТЕРМС не було пандемії коронавірусу, тому не передбачалось будь-яких обмежень чи превентивних заходів, які станом на сьогодні є чи не обов`язковою умовою.

Декларант також звертає увагу на те, що укладений між сторонами зовнішньоекономічний контракт, який з-поміж іншого передбачає, що невід`ємною частиною контракту є Загальні умови торгових угод POLSKAMP SA, які будуть використовуватися при співпраці сторін в сферах не описаних угодою. Підписуючи зовнішньоекономічний контракт компанія - отримувач (покупець) заявляє, що ознайомлена з цими умовами та приймає їх. Загальні умови торгових угод містять положення і про порядок виставлення пропозицій, і про порядок обміну кореспонденцією, і про порядок подачі декларацій, і про експорт продукції, і про приймання-передачу продукції і про спосіб і про навантаження продукції. «Загальні умови договорів» доступні в особистому кабінеті для зареєстрованих користувачів клієнтів компаній - партнерів на офіційному сайті експортера. Посилання на «Загальні умови договорів» є в кожному укладеному контракті з партнерами, які підписуючи контракти погоджують, що ознайомлені з такими умовами та погоджують їх використання. Для підтвердження вказаних тверджень надаємо витяг із Загальних умов договорів, зокрема, розділ III пункт 7 «Кількісне та якісне приймання відбувається на складі підрядника (покупця), зазначеному в договорі, в момент поставки товару, коли компанія Polskamp доставляє товар власним транспортом. В інших випадках кількісне та якісне приймання товару відбувається в місці та в час доставки товару компанією Polskamp Виконавцю або перевізнику. Навантаження продукції здійснюються виключно силами за засобами компанії «Polskamp Spolka» у зв`язку зі специфікою продукції». Додатково компанія-відправник POLSKAMP сама підтверджує, що вартість навантаження вже була включена до вартості товару. Таким чином, вважаємо, що зі сторони Позивача будь-які відступлення від заявлених умов доставки EXW підтверджено документально, тому не можуть бути сумнівом для митного органу при визнанні заявленої митної вартості ввезених товарів.

Щодо документів, що підтверджують вартість транспортування товару транспортування позивач зазначає наступне.

Серед наданих до митного оформлення документів щодо кожної з поставок товару надавалися довідки про транспортні витрати, відтак зі сторони позивача такі витрати підтверджені належним чином. До того ж, витрати вказані у довідках було включено до митної вартості товарів, про що свідчать відомості вантажно - митних декларацій.

Подані до митного оформлення договори-заявки, зокрема: 794-0, №636-0, 635-0, 634-0, 790-0 укладено з компаніями - експедиторами, які за дорученням та за рахунок позивача виконували та організовували виконання транспортно-експедиторських послуг, що і було зроблено при ввезенні товарів в адресу компанії ТОВ «ВЕСТ АГРО ІМПОРТ».

У довідках про транспортні витрати, зазначено, що страхування товарів не проводилось, а отже, відсутній обов`язок надання будь-яких додаткових документів. Враховуючи умови поставки та понесені з огляду на це витрати на перевезення, позивач правомірно включив такі витрати до складових митної вартості, про що свідчать відповідно графи рішень про коригування митної вартості, зокрема, у графі №27 «Ціна товару» (кожного оскаржуваного рішення про коригування) міститься інформація про митну вартість товарів визначених у рахунку-фактурі, а графа №28 «розрахована декларантом митна вартість товарів» зазначена з врахуванням понесених витрат на транспортування.

Щодо посилання митного органу на те, що за умовами зовнішньоекономічного договору №18/03/21 від 18.03.2021 продавцем товару є товариство POLSKAMP SA, проте в експортних деклараціях та в комунікатах (підтвердження) вивезення зазначено компанію «Euro-Bridge Candlenut Ltd», тобто суб`єкта, що не є стороною зовнішньоекономічної угоди. Позивач вказав, що компанія «Euro-Bridge Ltd» є експортером продукції для компанії POLSKAMP SA. У наданих до митного оформлення документах (інвойсах, експортних деклараціях, товаро-транспортних накладних) є посилання на компанію «Euro-Bridge Ltd» із позначенням «na zlecenie» (що за законодавством країни походження товару вказує на регулювання відповідних договірних відносини між сторонами за договором-замовлення або договором-доручення). Наведене свідчить, що продавцем та постачальником товару зазначеної зовнішньоекономічної операції виступає компанія POLSKAMP SA, а безпосередньо відправником/експортером товару є компанія «Euro-Bridge Ltd» в силу існування внутрішніх домовленостей/угод. З цього слідує, що фактично продавцем та постачальником товару зазначеної зовнішньоекономічної операції виступає компанія POLSKAMP, рахунки виставляє також компанія POLSKAMP, оплата теж здійснюється в адресу компанії POLSKAMP, а безпосередньо відправленням товару (експортом) займається компанія EURO-BRIDGE LTD в силу існування внутрішніх домовленостей/угод. Зважаючи на те, що компанія POLSKAMP та EURO- BRIDGE LTD входять під юрисдикцію законодавства іншої країни, то не мають обов`язку розголошувати про укладені договори/угоди зі своїми партнерами, адже зазначене захищається законодавством про «конфіденційну інформацію». Оскільки зі сторони позивача оплата відбувалась в адресу компанії POLSKAMP, тобто компанії, яка виставляла рахунки-фактури, додаткових витрат в адресу інших сторін/компаній понесено не було, а відтак відносини іноземної компанії з її партнерами/контрагентами ніяким чином не можуть вплинути на заявлений українською компанією (Позивачем) рівень митної вартості, та не може бути підставою для коригування митної вартості товарів.

Щодо кожної партії товарів надавалися і сертифікати якості і міжнародні ветеринарні сертифікати, вагові та вартісні показники у всіх товаросупровідних документах узгоджуються між собою, відомості про відправника та отримувача також кореспондуються між собою, тому не повинні викликати ніяких сумнівів у Львівської митниці.

Позивач наголошує, що ТОВ «ВЕСТ АГРО ІМПОРТ» у взаємовідносини у третіми особами не вступав, ніяких угод не укладав, грошових коштів на розрахункові рахунки не переводив в адресу таких третіх осіб. Окрім того, варто вказати, що при проведенні митного оформлення товарів ТОВ «ВЕСТ АГРО ІМПОРТ» не має обов`язку надавати будь-які документи, які стосуються зовнішньоекономічної діяльності свого контрагента (іноземної компанії). Адже перш з все не має доступу ні до первинних документів такої компанії, ні до документів, що стосуються його зовнішньоекономічної діяльності.

Щодо ненадання позивачем до митного оформлення підтвердження оплати за ввезені товари.

Як вбачається з матеріалів справи, укладений сторонами зовнішньоекономічний контракт (договір) № 18/03/21 від 18.03.2021 року, містять положення зокрема розділом №3, яким передбачено, що оплата за товар може здійснюватись як у формі попередньої оплати, так і після отримання товару на умовах вказаних продавцем в інвойсі.

Стосовно твердження відповідача, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості, що у рахунках-фактурах не виділено окремо витрат на тару продукції, варто вказати, що у розділі № 2 зовнішньоекономічного контракту від 18 березня 2021 року чітко вказано, що вартість тари входить до ціни товари, тобто окремо виділяти у рахунках-фактурах такої складової немає ніякої необхідності.

Крім того, до митного оформлення митному органу надавалися Komunikat IE599 - підтвердження вивозу щодо кожної з поставок. В таких документах є відсилання на митні декларації країни-відправлення (експортні декларації щодо кожної партії товарів), відображається вартість товару в Євро, зазначається відповідний курс Євро до Польського злотого та відповідна вартість товару конвертована в Польський злотий.

Всі дані між собою мають зв`язок та величини в обох валютах ідентичні та узгоджуються із вартістю заявленою до митного оформлення.

Оцінюючи надані декларантом до митного оформлення документи та пояснення на підтвердження заявленої митної вартості товару «заморожене м`ясо куряче механічної обвалки» суд дійшов висновку, що такі документи є достатніми для підтвердження заявленої ТОВ «Вест агро імпорт» митної вартості декларованого товару за основним методом.

2. Оцінюючи рішення про коригування митної вартості товару в частині, що стосується визначення митної вартості товару за резервним методом, суд враховує таке:

письмове рішення митниці про коригування заявленої митної вартості товарів відповідно до закону має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

В оскаржених рішеннях про коригування митної вартості товарів:

- відсутнє належне обґрунтування неможливості застосування методів 2а, 2б, 2в, 2г;

- застосування резервного методу та визначення митної вартості імпортованого товару обґрунтовано митницею використанням інформації, наданої в рамках Меморандуму «Всеукраїнською асоціацією імпортерів м`яса та м`ясопродукції» від 28.09.2021, та зазначенням номеру та дати митної декларацій від 04.10.2021 №UA205140/2021/64444, відповідно до якої митна вартість такого товару становить 0,5 дол. США за кг.

В графі 33 кожного оскарженого рішення про коригування митної вартості вказано номер та дата митної декларації, що слугувала джерелом інформації для прийняття рішення про коригування митної вартості.

Суд констатує, що митний орган не навів жодних пояснень чи розрахунків щодо здійснених коригувань, а також детальної інформації про товари, які було використано в якості джерела інформації, про числові значення митної вартості таких товарів, умови поставки, країну походження, фактурну вартість, діапазон декларованих цін за ідентичні чи подібні товари тощо. Тому зазначення лише номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, без будь-якого обґрунтування їх вибору, без пояснення критеріїв відбору, а також докладної інформації щодо номенклатури, характеристик товару, умов поставки тощо не підтверджує обґрунтованість визначеної відповідачем митної вартості товару та свідчить про свавільність оскаржених рішень.

Щодо аргументів Львівської митниці та визначення митної вартості імпортованого товару з використанням інформації, наданої в рамках Меморандуму «Всеукраїнською асоціацією імпортерів м`яса та м`ясопродукції» суд зазначає таке.

Між Асоціацією «Всеукраїнська асоціація імпортерів м`яса та м`ясопродукції» та Державною фіскальною службою України 25.09.2014 підписаний меморандум про взаєморозуміння та співробітництво. Відповідач не пояснив суду статут Асоціації, чинності та актуальності підписаного в 2014 році меморандуму до тепер. Суд враховує, що інформація, надана Асоціацією, в зведеній таблиці рівнів цін на м`ясо та м`ясну продукцію від 28.09.2021 містить узагальнену інформацію про ціни на м`ясну продукцію (м`ясо механічної обвалки, ММО) в доларах США (0,50 дол. США за 1 кг продукції) щодо поставки продукції в ЄС та Великобританії. На другому листі цієї таблиці ціни вказані у доларах США на умовах поставки CIF/CIP кордон України.

За визначенням Інкотермс:

CIF - "Cost Insurance and Freight / Вартість, страхування і фрахт "означає, що продавець поставляє товар на борт судна або надає поставлений таким чином товар.

CIP - "Carriage and Insurance Paid to / Перевезення і страхування оплачені до" означає, що продавець передає товар перевізнику або іншій особі, номінованій продавцем, в узгодженому місці (якщо таке місце погоджено сторонами) і що продавець зобов`язаний укласти договір перевезення і нести витрати по перевезенню, необхідні для доставки товару в узгоджене місце призначення.

В заявлених позивачем до митного оформлення документів товар постачався на умовах EХW, PL Duchow, що за правилами Інкотермс означає EXW (англ. Ex works, франко-склад, франко-завод) - товар забирається покупцем з зазначеного в договорі складу продавця, оплата експортних мит ставиться в обов`язок покупця.

Отже, існують істотні розбіжності між умовами поставки товару, застосованими декларантом, та використаними Асоціацією. Суд також враховує географічну віддаленість Великобританії та дуже різні відстані від різних країн ЄС (наприклад Італії, Португалії та Польщі) до кордону з Україною (від кількох десятків до кількох тисяч кілометрів) Отже наведена інформація рамках Меморандуму «Всеукраїнською асоціацією імпортерів м`яса та м`ясопродукції» носить виключно інформативний характер та не відображає конкретних умов поставок щодо спірних правовідносин.

Як вказано в постанові Верховного Суду у складі колеги суддів Касаційного адміністративного суду викладеної від 29.05.2019 року, справа №818/6493/13-а однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Враховуючи наведені мотиви, суд дійшов висновку, що оскаржені рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованими, а відповідач не довів правомірності своїх рішень про коригування митної вартості товарів в частині визначення митної вартості імпортованого товару.

Отже, рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2021/700023/2, № UA209000/2021/700024/2, № UA209000/2021/700025/2, № UA209000/2021/700026/2, № UA209000/2021/700027/2 від 05 жовтня 2021 року, не відповідають встановленим у частині другій статті 2 КАС України критеріям обґрунтованості та розсудливості, а тому підлягають скасуванню як протиправні.

Відповідно до норм статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути сплачений ним судовий збір (22405, 00 грн.) та витрати за надання правової допомоги, які були сплачені адвокату Крючкову В.О. в сумі 10 000 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує щодо відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу. Вважає, що низка послуг, які надавалися позивачу, як от ознайомлення з документами, юридичний прогноз справи, не є видом правової допомоги, такі дублюють одна одну та не потребують спеціальних професійних навиків. Вважає суму витрат, які поніс позивач значно завищеною, оскільки ні підготування позовної заяви та надання консультації у цій справі не потребувало значних зусиль та часу.

Приписами частини 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат враховується:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною четвертою статті 134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

З наведених законодавчих норм випливає, що суд не має права втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта змінювати розміру гонорару. Разом з тим, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Позивач надав суду такі письмові докази понесення витрат на професійну правничу допомогу: ордер АС № 1028644 від 15.12.2021 про надання правничої (правової) допомоги ТОВ «Вест агро імпорт» у Львівському окружному адміністративному суді на підставі договору про надання правової допомоги адвокатом Крючковим В.О., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Крючковим В.О. від 04.01.2012, розрахунок-фактура №1-000000330 від 24.11.2021, акт №1-000000330 здачі-приймання робіт (наданих послуг) від 25.11.2021, квитанція №325-к від 25.11.2021 про оплату послуг згідно договору від 08.09.2021 на суму 10000 грн., попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрати на професійну правничу допомогу.

Суд вказує на те, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо. Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення «гонорару успіху» у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.

За таких обставин суд зазначає, що ця адміністративна справа згідно положень статей 4, 12 КАС України є справою незначної складності, з невеликим обсягом досліджуваних доказів, яка розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі.

Так, предмет спору у цій справі не є складним та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, а обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

Також суд враховує відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень http://reestr.court.gov.ua, за даними яких мають місце оприлюднення численних судових рішень судів різних інстанцій (в тому числі Верховного Суду) з аналогічного предмету спору та аналогічні мотивам тим, що приведені у адміністративному позові позивача, що спрощувало роботу адвоката при підготовці цього адміністративного позову.

Суд вказує на те, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Враховуючи вищенаведене, та клопотання представника відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності та обґрунтованості, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням принципу пропорційності та співмірності, оцінюючи обґрунтованість доводів позивача щодо суми витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, заперечення відповідача, суд дійшов висновку, що з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Відповідно до приписів цієї статті КАС України та враховуючи рішення про задоволення позову, суд стягує на користь позивача суму сплаченого ним судового збору (12450 грн.) згідно платіжного доручення №114 від 11.04.2022 року за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Керуючись ст.ст. 72,77,94, 241 -246, 262, 295 КАС України , суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2021/700023/2, № UA209000/2021/700024/2, № UA209000/2021/700025/2, № UA209000/2021/700026/2, № UA209000/2021/700027/2 від 05 жовтня 2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (79000, Львівська область, місто Львів, вул. Костюшка, буд. 1; ідентифікаційний код 43971343) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Вест Агро Імпорт (39623, Полтавська область, місто Кременчук, вул. Гвардійська, буд.4; ідентифікаційний код 44126449) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 12450 (дванадцять тисяч чотириста п`ятдесят) гривень та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна