Справа № 280/3685/22
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2022-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 вересня 2022 року Справа № 280/3685/22 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Степненської сільської ради (70432, Запорізька обл., Запорізький р-н, с. Степне, вул. Першотравнева, буд. 50, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Степненської сільської ради (далі відповідач), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви позивача від 24.01.2022 (вх. № Б-18 від 07.02.2022) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0178, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства;

зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача від 24.01.2022 (вх. № Б-18 від 07.02.2022) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0178, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства;

зобов`язати відповідача затвердити проект землеустрою та передати позивачу у приватну власність земельну ділянку загальною площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0178, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що наказом ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 19.06.2019 № 8-784/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» позивачу було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області (за межами населених пунктів), за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності. На замовлення позивача фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області (за межами населених пунктів).

Отримавши заяву позивача від 07.02.2022 про затвердження проекту землеустрою щодо надання у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, відповідач згідно з частиною 9 статті 118 ЗК України повинен був у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або прийняти рішення про відмову з наведенням відповідних мотивів, однак станом на момент подання позову, заява ОСОБА_1 відповідачем не розглянута, не дивлячись на те, що Степненська сільська рада проводить пленарні засідання та вирішує у встановленому законом порядку інші земельні питання інших громадян, тобто відповідачем допущено протиправну бездіяльність. Вважає, що відповідачем було допущено бездіяльність щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, що стало причиною для звернення до суду.

Ухвалою судді від 20.06.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному ст. 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 27 липня 2022 року надав до суду відзив, в якому із посиланням зауважує, що з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, при запровадженні якого доступ до державного земельного кадастру та інших державних peєстрів було припинено. При цьому, запровадження воєнного стану та припинення доступу до державного земельного кадастру унеможливлює перевірку заяви ОСОБА_1 від 07.02.2022 та проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :04:002:0178 на предмет їх відповідності вимогам закону та інформації в державному земельному кадастрi для прийняття рішення за цією заявою. Наголошує, що згідно з проектом землеустрою та інформації з Державного земельного кадастру, наданої позивачем, спірна земельна ділянка перебуває у державній власності, тому і затверджувати проект землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки повинен відповідний державний орган Головне управління Держгеокадастру у Запорозькій області. Посилається на приписи пункту 24 Перехідних положень Земельного кодексу України та вказує, що оскільки земельна ділянка за кадастровим номером :04:002:0178 є сформованою (присвоєно кадастровий номер), то право комунальної власності на неї виникає з моменту державної реєстрації, при цьому, право власності на зазначену земельну ділянку за Степненською сільською радою не зареєстровано, а тому Степненська сільрада не може здійснювати повноваження власника цієї земельної ділянки, зокрема щодо розпоряджання майном та, відповідно, не може передати її у приватну власність позивача в силу приписів закону. Також стверджує, що на час розгляду справи судом діє встановлена Верховною Радою України заборона щодо передачі земельних ділянок державної, комунальної власності у приватну власність. З урахуванням доводів та міркувань відзиву на позовну заяву, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 01.08.2022 у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху було відмовлено.

Ухвалою суду від 01.08.2022 у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін було відмовлено.

Представником позивача 04 серпня 2022 року до суду надано відповідь на відзив, у якій додаткового наголошує, що відповідно до ЗаконуУкраїни Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин від 28.04.2021 № 1423-IX, землі державної власності, зокрема сільськогосподарського призначення, перейшли в комунальну власність, і статус їх розпорядників набули відповідні органи місцевого самоврядування, а тому, на думку представника позивача, в силу закону, розпорядником земельної ділянки :04:002:0178 площею 2 га, яка відповідно до Витягу з ДЗК про земельну ділянку НВ-021 від 21.05.2022 розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області (за межами населених пунктів) є саме відповідач. При цьому, звертає увагу на те, що з передачею земель сільськогосподарського призначення з державної власності в комунальну не відбулася зміна цільового призначення вказаних земель, а також на момент передачі спірних земельних ділянок у розпорядження органів місцевого самоврядування не змінився порядок розробки та погодження проектів землеустрою. Також акцентує увагу, що граничний строк розгляду заяви позивача сплив 21.02.2022, а тому посилання відповідача на запровадження воєнного стану 24.02.2022 та припинення доступу до Державного земельного кадастру як на підставу бездіяльності з приводу розгляду заяви ОСОБА_3 є безпідставним, при цьому, відповідно до інформації, розміщеної на сайті відповідача, Степненська сільрада провела пленарні засідання 08.02.2022 та 17.02.2022, за результатами яких були прийняті певні рішення. На підставі викладеного, просить задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою суду від 05.08.2022 було прийнято до розгляду уточнену позовну заяву.

Ухвалою суду від 05.08.2022 у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення третьої особи було відмовлено.

Представником відповідача до матеріалів справи долучено заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначає, що розпорядження про скликання сесії на 08.02.2022 було підписане до звернення позивача із заявою від 07.02.2022 і на цьому пленарному засіданні виносились питання невідкладного характеру. В свою чергу на сесії, що відбулась 17.02.2022, розглядалися питання невідкладного характеру перед обличчям російського збройного вторгнення. Засідання профільної комісії із земельних питань з 07.02.2022 по 23.02.3022 не проводились.

Зазначає, що заява позивача надійшла до Степненської сільради 07.02.2022, у тому у відповідача був місячний строк - до 08.03.2022 для скликання позачергової сесії для її розгляду згідно регламенту сільської ради, при цьому, запровадження воєнного стану та припинення доступу до Державного земельного кадастру унеможливлює перевірку заяви ОСОБА_1 від 07.02.2022 та Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :04:002:0178 на предмет їх відповідності вимогам закону та інформації в Державному земельному кадастрі для прийняття рішення за цією заявою. Стверджує, що Степненська сільрада вживала заходи щодо поновлення доступу до Державного земельного кадастру, в тому числі, для розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.02.2022, та зверталась 23.05.2022 з відповідним зверненням до Держгеокадстру ще до подання цього позову до суду. Керуючись викладеним, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просить відмовити у повному обсязі.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України, справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Так, наказом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 19.06.2019 №8-784/15-19-СГ позивачу наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства.

06.06.2019 позивач звернувся до ФОП ОСОБА_2 (кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника №001249 від 03.01.2013) із заявою про виконання роботи по виготовленню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка знаходиться на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області, а також надав останньому завдання на розроблення проекту землеустрою.

На виконання вимог Закону України Про державний земельний кадастр земельну ділянку зареєстровано у Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номеру :04:002:0178, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021.

За замовленням позивача ФОП ОСОБА_2 було розроблено відповідний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :04:002:0178).

Зазначений проект згідно з його змістом складається із: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальної записки; копії клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; наказу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області; довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями з додатками; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування; відомості про обчислення загальної площі земельної ділянки; акту прийому-передачі межових знаків на зберігання; схеми прив`язки межових знаків до об`єктів і контурів місцевості; список межових знаків, переданих на зберігання; акту перенесення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності; план перенесення меж охоронних зон земельної ділянки в натурі (на місцевості); переліку обмежень у використанні земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж охоронних зон земельної ділянки в натурі (на місцевості); заяви на виконання робіт; копії правових документів фізичної особи; копії майнових документів; тощо.

У відповідь на заяву ОСОБА_4 від 24.05.2021 (вх. реєстраційний номер К-2080/0/17-21 від 24.05.2021) щодо затвердження документації із землеустрою Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області у листі від 07.06.2021 №К-2080-190/0/18-21 від 07.06.2021 Про розгляд заяви повідомлено, що земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад, сіл, селищ, міст і право державної власності, на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходить у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин від 28.04.2021 №1423-ІХ. З огляду на зазначене, ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області було рекомендовано позивачу звернутись до органу місцевого самоврядування.

07 лютого 2022 року позивач звернувся із заявою від 24.01.2022 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0178, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства.

У встановлений законом строк відповідачем не було надано відповіді за результатом розгляду цієї заяви.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до приписів ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

У силу п. "в" ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частинами 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до ч. 9, 10 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

За нормами ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною 6 ст. 123 Земельного кодексу України, визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (в редакції внесеною згідно із Законом № 1423-IX від 28.04.2021).

Відповідно до Закону України від 28.04.2021 № 1423-ІХ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин (далі - Закон № 1423-ІХ), який набрав чинності 27 травня 2021 року, ст. 186 Земельного кодексу України, яка передбачає порядок погодження і затвердження документації із землеустрою, викладено у новій редакції.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 186 Земельного кодексу України (далі - в редакції Закону №1423-ІХ) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 186 Земельного кодексу України Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим.

Як передбачено ч. 7 ст. 186 Земельного кодексу України, підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

За приписами ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до ч. 10 ст. 118 Земельного кодексу України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Отже, відповідно до ст. 186 Земельного кодексу України (в редакції Закону №1423-ІХ), зокрема органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки у власність, надано повноваження на погодження та затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. При цьому, підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 25 Закону №280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно із п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

За правилами ч. 1, 2 ст. 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що саме на пленарних засіданнях органом місцевого самоврядування вирішуються питання щодо земельних відносин, зокрема й щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність.

При цьому, за наслідком розгляду клопотання про затвердження розробленої документації із землеустрою обов`язковим є прийняття рішення про його затвердження або рішення про відмову у затвердженні такої документації. До того ж, у випадку відмови у затвердженні проекту землеустрою таке рішення має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, після виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність 07 лютого 2022 року позивач звернувся до Степненської сільради із заявою щодо затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Судом установлено також, що за результатами розгляду клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідачем не прийнято жодного із передбачених Земельним кодексом України рішень, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Водночас, відсутність належним чином оформленого рішення (рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду) після спливу встановленого законом двотижневого строку розгляду заяви (клопотання) особи (до 21 лютого 2022 року) свідчить про те, що даний орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Отже, оскільки граничний строк розгляду заяви позивача сплив 21.02.2022, а тому посилання відповідача на запровадження воєнного стану 24.02.2022 та припинення доступу до Державного земельного кадастру, як на підставу бездіяльності з приводу розгляду заяви ОСОБА_1 , суд вважає безпідставними.

Суд критично ставиться до твердження представника відповідача щодо того, що згідно з проектом землеустрою та інформації з Державного земельного кадастру, наданої позивачем, спірна земельна ділянка перебуває у державній власності, тому і затверджувати проект землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки повинен відповідний державний орган Головне управління Держгеокадастру у Запорозькій області, оскільки відповідно до п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України (доповнено згідно із Законом № 1423-IX від 28.04.2021) з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);

б) оборони;

в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення;

г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності;

д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності;

е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Таким чином, землі державної власності, зокрема сільськогосподарського призначення, перейшли в комунальну власність, і статус їх розпорядників набули відповідні органи місцевого самоврядування. Отже, розпорядником земельної ділянки :04:002:0178 площею 2 га, яка відповідно до Витягу з ДЗК про земельну ділянку НВ-021 від 21.05.2022 розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області (за межами населених пунктів) є саме відповідач.

Посилання відповідача на те, що він вживає необхідних заходів щодо розгляду цього питання, суд вважає недостотнім для відмови в задоволенні позову, оскільки зазначені обставини не свідчать про виконання відповідачем свого обов`язку, встановленого ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що у даному випадку має місце протиправна бездіяльність Степненської сільради, яка наділена повноваженнями або затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надати її у власність або відмовити у передачі земельної ділянки у власність чи залишити клопотання без розгляду, однак жодного рішення не прийняла.

Разом із цим, надаючи оцінку вимогам позивача в частині зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою та передати позивачу у приватну власність спірну земельну ділянку, суд зазначає наступне.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Частиною 4 ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому, суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24.01.2019 у справі №806/2978/17, від 16.05.2019 у справі № 812/1312/18, від 14.08.2019 у справі №0640/4434/18 та від 23.01.2020 у справі №0840/2979/18.

Так, в ході судового розгляду установлено, що відповідачем за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою не прийнято жодного з передбачених Земельним кодексом України рішень.

Водночас, рішення про затвердження проекту землеустрою є адміністративним актом, прийняттю його повинна передувати визначена адміністративна процедура.

Зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

Отже, недотримання усіх необхідних передумов для затвердження проекту землеустрою унеможливлює прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача затвердити такий проект. При цьому, затвердження в такому випадку проекту землеустрою призведе до вирішення судом питань, віднесених до виключної компетенції органу місцевого самоврядування.

Таким чином, встановивши протиправну бездіяльність відповідача щодо неприйняття одного з передбачених Земельним кодексом України рішень за результатами розгляду поданого позивачем клопотання, суд дійшов висновку, що достатнім ефективним способом захисту порушених прав позивача є прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами якої прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою або про відмову у його затвердженні, а тому позовні вимоги у цій частині також підлягають задоволенню.

Також суд зазначає, що відповідно до пп. 5 п. 27 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, а саме: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

А відтак, позовні вимоги про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою та надати земельну ділянку у власність, задоволенню не підлягають.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про сукупність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України Про судовий збір з відповідача судові витрати у відповідності до ст. 139 КАС України не стягуються.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст. 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Степненської сільської ради (70432, Запорізька обл., Запорізький р-н, с. Степне, вул. Першотравнева, буд. 50, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.01.2022 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0178, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язати Степненську сільську раду Запорізького району Запорізької області розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.01.2022 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0178, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства.

В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 02.09.2022.

Суддя А.В. Сіпака