Справа № 160/4856/22
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2022 року Справа № 160/4856/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Н.В.
за участі секретаря судового засіданняТрофімова Б.Д.
позивача представника відповідача Плескач С.І. Синявського І.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання рішень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
29 березня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною та нечинною державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з моменту її здійснення Дніпропетровською районною державною адміністрацією;
-визнати протиправним та нечинним запис від 13.09.2001 р. про проведену державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в Реєстрі суб`єктів підприємницької діяльності (автоматизованої системи збирання, накопичення, обробки та оперативного надання інформації про суб`єкти) з моменту його здійснення;
-зобов`язати державного реєстратора Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області внести відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/4856/22 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2022 року по справі №160/4856/22 залишено позовну заяву ОСОБА_1 без руху та запропонував позивачу усунути недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали шляхом надання до суду: належним чином завірених доказів щодо дати ознайомлення з виконавчим провадженням у Слобожанському відділі державної виконавчої служби; заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначити поважні підстави пропуску строку та надати належним чином завірені докази поважності пропущення вказаного строку; належним чином завірених додатків до позовної заяви для суду та відповідача; оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн.
15 квітня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви до якої додано документи на виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2022 року.
Також, 15 квітня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначено, що про існування запису від 13.09.2001 р. про проведену державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в Реєстрі суб`єктів підприємницької діяльності (автоматизованої системи збирання, накопичення, обробки та оперативного надання інформації про суб`єкти) позивач дізнався 23.12.2022 р. під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження Слобожанського відділу державної виконавчої служби №67956912, що підтверджується заявою позивача до Начальника провадження Слобожанського відділу державної виконавчої служби Дзіжко Роману від 22.12.2021 р. та просить встановити шестимісячний строк для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів, що обчислюється з 23.12.2021 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по адміністративній справі №160/4856/22. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
24 травня 2022 року до суду, засобами поштового зв`язку, від Дніпровської районної військової адміністрації Дніпропетровської області, на виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року надійшло повідомлення про неможливість подати докази, витребувані судом, а саме: надати оригінал реєстраційної справи фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . У зв`язку з військової агресією російської федерації проти України, з 24 лютого 2022 року Державним підприємством «Національні інформаційні системи» тимчасово призупинено доступ державних реєстраторів до роботи в Єдиних та Державних реєстрів Міністерства юстиції України, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України, у тому числі Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. На даний час у Дніпровської районної військової адміністрації Дніпропетровської області відсутня технічна можливість роботи з інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2022 року призначено розгляд адміністративної справи №160/4856/22 за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Підготовче судове засідання призначено на 07 липня 2022 року.
04 липня 2022 року до суду, засобами поштового зв`язку, від Дніпровської районної військової адміністрації Дніпропетровської області, на виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 червня 2022 року надійшло повідомлення про неможливість подати докази, витребувані судом, а саме: надати оригінал реєстраційної справи фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Оригінал реєстраційної справи особипідприємця ОСОБА_1 , станом на 28.06.2022 на зберіганні в архіві Дніпровської районної військової адміністрації Дніпропетровської області відсутній у зв`язку з тим, що в липні 2020 року у підвальному приміщенні, де зберігались на той час документи реєстраційних справ юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, трапилась аварія, внаслідок якої паперові примірники реєстраційних справ були затоплені каналізаційними водами. Разом з цим, до листа додано копію Акту обстеження Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області приміщення архіву від 20 липня 2020 року.
У призначене підготовче судове засідання 07 липня 2022 року з`явився позивач та представник відповідача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04 серпня 2022 року.
В судовому засіданні, 04 серпня 2022 року, позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив суд позовну заяву задовольнити з викладених у ній підстав.
Представник відповідача у судовому засіданні підтримав позицію викладену в письмових запереченнях проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні обставини.
Позивач у грудні 2021 року при ознайомленні з матеріалами ВП 67956912 у Слобожанському відділі державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.12.2021 року та інших матеріалів справи дізнався про вимогу ГУ ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-8054-53У від 26.02.2021 на загальну суму 37 788,74 грн. з боржника ОСОБА_1 .
25 січня 2022 року вих. № 07АЗ представник позивача адвокат Мішекін І.В. звернувся до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області із адвокатським запитом про надання реєстраційної справи фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в тому числі реєстраційної картки за зразком згідно з додатком 2 до Положення № 740 про державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності, затвердженого постановою КМУ від 25 травня 1998 року.
Листом Дніпровська районна державна адміністрація Дніпропетровської області на адвокатський запит від 25.01.2022, «Щодо надання документів реєстраційної справи» повідомила, зокрема, що з метою отримання копії документів, що містяться в реєстраційній справі, необхідно звернутися до державного реєстратора суб`єкта державної реєстрації, що відповідно до закону уповноважений зберігати реєстраційні справи, подати запит за встановленою законом формою та надати документ, який підтверджує сплату коштів за надання документів в паперовій формі, що міститься у реєстраційній справі. Внаслідок внесення до Закону № 755-ІV змін та початком функціонування ЄДР державними реєстраторами юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців забезпечено процес включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 01.07.2014 року. Інформація про тих осіб, які самостійно не звернулися до державних реєстраторів для включення інформації про них до ЄДР та зміни свідоцтва, була включена до ЄДР самостійно державними реєстраторами на підставі інформації, наданої спеціально створеними міжвідомчими комісіями. При цьому, державні реєстратори, вносячи інформацію про таких осіб, були зобов`язані зробити відмітку про недійсність їхнього свідоцтва про державну реєстрацію.
Позивач посилається на те, що підприємницьку діяльність, як фізична особа-підприємець взагалі не здійснював, особисто заповнену реєстраційну картку за зразком згідно з додатком 2 до Положення № 740 від 25.05.1998, свої фотокартки, довідку про включення до Державного реєстру фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів і документ, що підтверджує внесення плати за державну реєстрації не подавав.
Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.
Вирішуючи даний спір, суд застосовує наступні норми права та виходить з наступних мотивів.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року №755-IV регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.
З 01 липня 2004 року розпочав функціонування Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
До 01 липня 2004 року реєстрація суб`єктів підприємницької діяльності здійснювалась на підставі Закону України «Про підприємництво».
Так, відповідно до ст.8 Закону України «Про підприємництво» від 7 лютого 1991 року №698-XII, було передбачено, що громадяни, які мають намір здійснювати підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, подають реєстраційну картку встановленого зразка, яка є водночас заявою про державну реєстрацію, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов`язкових платежів і документ, що засвідчує внесення плати за державну реєстрацію. Органам державної реєстрації забороняється вимагати від суб`єктів підприємницької діяльності додаткові документи, не передбачені цим Законом. Державна реєстрація суб`єктів підприємницької діяльності проводиться за наявності всіх необхідних документів за заявочним принципом протягом не більше п`яти робочих днів. Органи державної реєстрації зобов`язані протягом цього терміну внести дані з реєстраційної картки до Реєстру суб`єктів підприємницької діяльності та видати свідоцтво про державну реєстрацію встановленого зразка з проставленим ідентифікаційним кодом (для юридичних осіб), який надається органам державної реєстрації органами державної статистики, або ідентифікаційним номером фізичної особи - платника податків та інших обов`язкових платежів.
Згідно приписів вищевказаної норми Закону, відповідальність за відповідність чинному законодавству установчих документів, що подаються для проведення реєстрації, несе власник (власники) або уповноважені ним органи, які подають документи для реєстрації суб`єкта підприємництва.
Також вказаною статтею Закону передбачено і умови та порядок скасування державної реєстрації, а саме, скасування державної реєстрації здійснюється за заявою власника (власників) або уповноважених ним (ними) органів чи за особистою заявою підприємця-громадянина.
Як було зазначено вище, Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року №755-IV набрав чинності з 01 липня 2004 року.
Відповідно до ч.2 ст.18 цього Закону, для державної реєстрації включення відомостей про фізичну особу-підприємця, зареєстровану до 1 липня 2004 року, відомості про яку не містяться в Єдиному державному реєстрі, подається заява про державну реєстрацію включення відомостей про фізичну особу-підприємця до Єдиного державного реєстру.
Згідно з п.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 01 липня 2010 року №2390-VІ «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб`єктів господарювання», процес включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Відповідно до п.3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону, усі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 1 липня 2004 року, зобов`язані у встановлений пунктом 2 цього розділу строк подати державному реєстратору реєстраційну картку для включення відомостей про них до Єдиного державного реєстру та для заміни свідоцтв про їх державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка або для отримання таких свідоцтв.
Свідоцтва про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, після настання встановленого пунктом 2 цього розділу строку вважаються недійсними (п.4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону).
Відповідно до п.7 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону, спеціально уповноважений орган з питань державної реєстрації протягом місяця з дати завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, передає відомості про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, включених до Єдиного державного реєстру, органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування (далі - уповноважені органи), які в межах своїх повноважень ведуть облік юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та/або проводять реєстрацію юридичних осіб будь-яких організаційно-правових форм та фізичних осіб - підприємців.
Уповноважені органи протягом місяця з дня отримання від спеціально уповноваженого органу з питань державної реєстрації відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, включених до Єдиного державного реєстру, проводять звірення даних реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), що ведуться ними, з даними Єдиного державного реєстру. За результатами звірення уповноважені органи подають спеціально уповноваженому органу з питань державної реєстрації відомості з відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо) про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відомості про яких не включені до Єдиного державного реєстру.
За результатами проведеного звірення уповноважені органи оприлюднюють у спеціалізованих друкованих засобах масової інформації та/або на відомчих веб-сайтах відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відомості про яких на дату завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не включені до Єдиного державного реєстру.
Згідно із п.8 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення», після закінчення передбаченого для включення відомостей до Єдиного державного реєстру строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, уповноважені органи у місячний строк проводять остаточне звірення даних відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), за результатами якого готують аналітичну інформацію для передачі її тимчасовим міжвідомчим спеціальним комісіям, утвореним з метою проведення в Автономній Республіці Крим та відповідних областях інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, відомості про яких до строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, не включені до Єдиного державного реєстру.
За результатами проведеної тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями роботи відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, включаються до Єдиного державного реєстру з відміткою про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, вважаються недійсними.
Згідно з до п.9 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону, порядок утворення, а також завдання та повноваження тимчасових міжвідомчих спеціальних комісій встановлюються спеціально уповноваженим органом з питань державної реєстрації.
Так, відповідно до п. 9 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 01 липня 2010 року № 2390-VІ «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб`єктів господарювання», Міністерством юстиції України було видано наказ №575/5 від 12.04.2012 року «Про тимчасові міжвідомчі спеціальні комісії з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».
Пунктом 5 наказу Міністерства юстиції України від 12.04.2012 №575/5 передбачено, що державні реєстратори юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повинні забезпечити включення до ЄДР відомостей про невключених суб`єктів на підставі аналітичної інформації, отриманої від тимчасових міжвідомчих спеціальних комісій з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.
Таким чином, строки включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, державна реєстрація яких проведена до 01.07.2004, визначені пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2390-VI, підлягали застосуванню виключно у випадках самостійного подання ними реєстраційних карток державному реєстратору.
Крім того, встановлено, що оскаржуваний реєстраційний запис з`явився на підставі реєстраційної дії «включення відомостей про фізичну особу підприємця з відміткою про те, що свідоцтво про її державну реєстрацію, вважається недійсним», яка вчинена державним реєстратором ОСОБА_2 17.01.2014, Дніпровська районна державна адміністрація Дніпропетровської області.
Як вбачається з копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 виданого Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 26.11.1996 року, позивач з 19 травня 1998 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ; з 20 вересня 2002 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ; з 14 липня 2021 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 по теперішній час, отже не співпадають з адресою місцезнаходження фізичної особи-підприємця (позивача) зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань, тому доводи позивача в цій частині суд приймає до уваги.
Суд зазначає, що 25.04.2014 набрав чинності Закон України від 25.03.2014 № 1155-VII "Про внесення змін до деяких законів України щодо включення відомостей про діючих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців до Єдиного державного реєстру" (далі - Закон № 1155-VII).
Цим Законом пункт 2 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону № 755-IV викладено в новій редакції, відповідно до якої усі діючі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 01 липня 2004 року, відомості про яких не включені до ЄДР, зобов`язані подати державному реєстратору відповідно до вимог статті 19 цього Закону реєстраційну картку для включення відомостей про них до ЄДР. Державний реєстратор після отримання від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки зобов`язаний включити відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і видати їм виписку з ЄДР. До того ж Законом № 1155-VII виключено пункти 2-4 і 7-9 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2390-VI.
З пояснювальної записки до проекту Закону № 1155-VII вбачається, що Закон № 2390-VI має низку прогалин, що негативно впливає на права та законні інтереси суб`єктів господарювання. Зокрема, Законом № 2390-VI не встановлені кінцеві терміни передачі тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями державним реєстраторам юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відомостей про суб`єктів господарювання, які не включені до ЄДР, а також включення державними реєстраторами таких відомостей до ЄДР. З огляду на зазначене робота тимчасових міжвідомчих спеціальних комісій, а також процес включення може затягнутись на невизначений час. Водночас на законодавчому рівні не визначено механізм включення до ЄДР відомостей про діючих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за їх зверненнями (у разі якщо відомості про них ще не передані тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями державним реєстраторам або з будь-яких обставин не включені державними реєстраторами до реєстру за результатами виконання Закону № 2390-VI). Ураховуючи, що проведення будь-якої реєстраційної дії, передбаченої Законом № 755-IV, можливо лише щодо юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відомості про яких містяться в ЄДР, суб`єкти господарювання до моменту їх включення не можуть: зареєструвати зміни до своїх установчих документів та змінити відомості про себе; припинити свою діяльність; отримати виписку, витяг, довідку з ЄДР.
Також у пояснювальній записці до проекту Закону № 1155-VII указано, що реалізація Закону № 2390-VI на практиці виявилась частково неможливою з огляду на таке: 1) за результатами звірення даних відомчих реєстрів (бази даних реєстрів, журнали реєстрації, обліку тощо) органів статистики, державної податкової служби та Пенсійного фонду України з даними ЄДР до тимчасових міжвідомчих спеціальних комісій передано відомості про: 561 089 юридичних осіб, які не включені до ЄДР, в 74 886 з яких відсутні відомості про коди об`єктів адміністративно-територіального устрою України; 492 808 фізичних осіб - підприємців, які не включені до ЄДР, у 177 376 з яких відсутні відомості про коди об`єктів адміністративно-територіального устрою України. Зазначене унеможливлює ідентифікацію територіальної належності таких суб`єктів господарювання та включення до ЄДР за місцезнаходженням юридичної особи та за місцем проживання фізичної особи - підприємця відповідно до статті 5 Закону № 755-IV; 2) прийняття рішення тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями щодо вибору відомостей, які отримані від різних уповноважених органів та підлягають включенню до ЄДР, в разі якщо юридична особа/фізична особа - підприємець має однаковий код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків, але при цьому відомості про її місцезнаходження/місце проживання та дату реєстрації не збігаються, у більшості випадків носить суб`єктивний характер та призводить до наповнення ЄДР недостовірною інформацією.
Основною метою проекту Закону № 1155-VII є продовження процесу включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які зареєстровані до 01 липня 2004 року та до цього часу не подали державному реєстратору про себе відомості.
Для досягнення цієї мети Законом № 1155-VII внесені зміни до розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2390-VІ щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб`єктів господарювання», які дозволять проводити включення відомостей про діючих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців до ЄДР.
У рішенні ЄСПЛ від 20 січня 2012 року у справі «Рисовський проти України» підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (пункт 70).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.07.2020 у справі № 260/81/19 вказала, що статус ФОП є формою реалізації конституційного права на підприємницьку діяльність, відсутність підтвердженого у визначеній державою формі реалізації цього права у нових умовах нормативно-правового регулювання після 2004 року виключає можливість автоматичного перенесення набутих до 01.07.2004 ознак суб`єкта господарювання, оскільки особа не може бути примушена до реалізації наданого їй права в цих умовах, а користується ним на власний розсуд.
Водночас зміни у процедуру адміністрування системи державної реєстрації фізичних осіб - підприємців, запроваджені Законами №2390-VI та №1155-VII, не спростовують наведених висновків щодо природи визначення статусу ФОП, а лише визначають регулювання діяльності уповноважених органів у відношенні до фізичних осіб, які мають намір продовжувати здійснювати підприємницьку діяльність, розпочату ними до 01.07.2004, що підтверджується виконанням ними обов`язку подати реєстраційну картку або ж констатації відмови особи від набуття статусу ФОП шляхом неподання реєстраційної картки, що за змістом нормативних приписів мало наслідком відмову в заміні свідоцтва про державну реєстрацію на бланки нового зразка та внесення відмітки до ЄДР про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 01.07.2004, вважаються недійсними. Таким чином, виключалася можливість законного здійснення підприємницької діяльності, а відтак отримання доходу від такої діяльності. Велика Палата Верховного Суду також підкреслила, що існування нечіткого, суперечливого нормативного регулювання на час виникнення спірних правовідносин порушує принцип правової визначеності.
Відповідно до вимог частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з частинами 1-2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суд наголошує, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Водночас, Дніпровською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області не надано суду будь-які докази на підтвердження правомірності реєстраційних дій відносно ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємцем, у зв`язку з тим, що оригінал реєстраційної справи особи - підприємця ОСОБА_1 , станом на 28.06.2022 на зберіганні в архіві Дніпровської районної військової адміністрації Дніпропетровської області відсутній, що підтверджується копією Акту обстеження Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області приміщення архіву від 20 липня 2020 року, наявного в матеріалах адміністративної справи № 160/4856/22.
Разом з цим, за відсутності оригіналу реєстраційної справи, суд позбавлений можливості призначити судову почеркознавчу експертизу для встановлення або спростування факту «ідентифікації виконавця підпису» в реєстраційній картці, на підставі якої 13.09.2001 року зроблений запис про державну реєстрацію ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця.
Таким чином, під час розгляду справи стороною відповідача не спростовано підстави для визнання протиправними та скасування реєстраційні дії, що вчинені щодо позивача, не підтверджено належним та допустимими доказами правомірність внесення даних щодо позивача до реєстру.
Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань (далі - ЄСПЛ) щодо застосування окремих положень цієї Конвенції.
Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.
Обраний позивачем спосіб захисту - зобов`язати державного реєстратора Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області внести відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , не є обґрунтованим та доцільним, оскільки згідно вимог п.2 ч.1 ст. 25 Закону № 755-IV державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви.
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. відповідно квитанції № 11 від 29.03.2022 року та 992,40 грн. відповідно квитанції № 14 від 15.04.2022 року.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 992,40 грн. підлягає стягненню з Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправним та скасувати запис від 13.09.2001 року про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , внесений державним реєстратором до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з дня внесення.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 15 серпня 2022 року.

Суддя Н.В. Боженко