Справа № 640/28256/20
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

01 серпня 2022 року м. Київ№ 640/28256/20
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Колодяжного В.Є., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Головного управління Національної гвардії України

про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Через систему «Електронний суд» до суду надійшли позовні матеріали від ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , ел. адреса - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (далі - позивач або ОСОБА_1 ) до Головного управління Національної гвардії України (адреса: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9-А, ідентифікаційний код - 08803498, ел. адреса - ) (надалі - відповідач або ГУ НГ України), в яких позивач просить суд:

- визнати неправомірним рішення про відмову відповідача в доступі працівнику Бюро технічної інвентаризації м. Києва та позивачу до об`єкту за адресою: квартира АДРЕСА_2 , житловий комплекс Дніпровські Вежі для проведення її технічної інвентаризації;

- визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо надання відповідачем перепустки працівнику Бюро технічної інвентаризації м. Києва та позивачу для доступу до об`єкту за адресою: квартира АДРЕСА_2 , житловий комплекс Дніпровські Вежі для проведення її технічної інвентаризації;

- визнати неправомірними дії відповідача щодо фізичного перешкоджання останнім в доступі працівнику Бюро технічної інвентаризації м. Києва та позивачу до об`єкту за адресою: квартира АДРЕСА_2 , житловий комплекс Дніпровські Вежі для проведення її технічної інвентаризації;

- зобов`язати відповідача забезпечити працівнику Бюро технічної інвентаризації м. Києва та позивачу доступ до об`єкту за адресою: квартира АДРЕСА_2 , житловий комплекс Дніпровські Вежі для проведення її одноразової технічної інвентаризації.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу, матеріали, подані ОСОБА_1 , розподілені для розгляду суддею Пащенком К.С. та присвоєно матеріалам номер 640/28256/20.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.11.2020 залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 .

Позивачем у встановлений судом строк усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.11.2021 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження у адміністративній справі № 640/28256/20, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без виклику учасників справи та проведення судового засідання.

Від Головного управління Національної гвардії України відзив на позовну заяву на адресу суду не надходив.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження в адміністративній справі та про право надати свій відзив на позов або заяву про визнання позову. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов та додаткові документи до суду не надав.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_2 на праві приватної власності, зареєстрованим в БТІ м. Києва 26.08.2007 (реєстраційне посвідчення № 037899).

Позивач звернувся до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) для вчинення реєстраційних дій щодо держреєстрації прав власності на квартиру АДРЕСА_2 в Державному реєстрі речових прав.

Рішенням від 27.07.2020 № 53307998 у здійсненні реєстраційних дій відмовлено, вказано на відсутність усіх необхідних документів, а саме технічного паспорту квартири.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до Бюро технічної інвентаризації м. Києва (БТІ) та погодив умови виготовлення технічного паспорту квартири забезпеченням доступу представників бюро до квартири для її обстеження. При цьому, квартира позивача розташована в будинку який є об`єктом незавершеного будівництва замовником будівництва якого є Головне управління Національної гвардії України. Зі слів позивача, відповідач забезпечує охорону об`єкту в якому розташована квартира ОСОБА_1 та обмежує доступ будь кого на територію житлового комплексу без дозволу відповідача.

Позивач звернувся до Головного управління Національної гвардії України з проханням забезпечити доступ працівнику БТІ до об`єкту де розташована квартира АДРЕСА_3 для проведення її технічної інвентаризації.

Листом від 01.07.2020 № 27/29/1-К-590-ЕП Головне управління Національної гвардії України повідомило, що воно є замовником будівництва шести 34-поверхових будинків на АДРЕСА_4 .

На цей час об`єкт знаходиться в незавершеному будівництвом стані та становить потенційну небезпеку для осіб, що перебувають всередині та поруч з будинком.

З метою забезпечення мінімального рівня безпеки під час проведення інвентаризації допуск до об`єкта повинен здійснюватися за присутності Національної гвардії України та за умови проведення ряду заходів.

Водночас, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на рівні загальнодержавного карантину в Національній гвардії України теж запроваджено обмежувальні карантинні заходи щодо недопущення захворюваності серед особового складу.

Ураховуючи викладене, запропоновано повернутись до розгляду порушеного питання після припинення дії карантину.

Проінформовано, що Головне управління Національної гвардії України не ставить під сумнів майнові права щодо квартири АДРЕСА_2 , з кількістю кімнат - 2, які визнані за ОСОБА_2 в судовому порядку.

Таким чином, позивач звернувся з цим позовом до суду з вимогою забезпечити працівнику Бюро технічної інвентаризації м. Києва та позивачу доступ до об`єкту за адресою: квартира АДРЕСА_2 , житловий комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » для проведення її одноразової технічної інвентаризації.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

У п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України закріплено, що публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій;

або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг;

або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Тобто, для наявності такого спору є обов`язковим наявність зв`язку між здійсненням органом влади покладених на нього владних управлінських функцій та порушення прав, свобод чи інтересів фізичної або юридичної особи внаслідок такої реалізації своїх функцій владним органом.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17.

У той же час, при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних, цивільних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Наведене нормативне регулювання визначає, за якими критеріями певні спірні правовідносини належить відносити до тих, на які поширюється або не поширюється юрисдикція адміністративних судів. Вияв і вибір ознак належності спору до відповідної юрисдикції суду в кожному конкретному випадку має провадитися із суб`єктного складу спірних правовідносин, суті та юридичної природи фактичних передумов конфлікту і, що головне, змісту правовідносин між їх суб`єктами.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Як встановлено судом, позивач є власником квартири АДРЕСА_2 на праві приватної власності, зареєстрованим в БТІ м. Києва 26.08.2007 (реєстраційне посвідчення № 037899).

З метою здійснення державної реєстрації прав на своє майно позивач звернувся до Головного управління Національної гвардії України з проханням забезпечити доступ працівнику БТІ до об`єкту для проведення її технічної інвентаризації, однак у доступі до майна позивача відмовлено.

З наведеного вбачається, що відповідач в спірних правовідносинах не здійснює владних управлінських функцій, оскільки в основі цього спору лежить питання щодо правомочності володіння, користування та розпорядження об`єктами власності, тобто відносини, які склалися між відповідними суб`єктами щодо використання об`єкта власності, не є публічно-правовими, а тому такий спір не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Вимога щодо надання відповідачем перепустки працівнику Бюро технічної інвентаризації м. Києва та позивачу для доступу до об`єкту направлена лише на реалізацію речових прав позивача на володіння та користування своїм майном, отже є похідною.

Отже, аналізу підстав та предмету позову, вбачається, що спірна відмова відповідача не спричиняє виникнення публічно-правового спору, пов`язаного зі здійсненням владних управлінських функцій, що підпадає під юрисдикцію адміністративних судів. Оскільки в основі спору, що розглядається, лежать організаційні та майнові відносини, що склалися між відповідними суб`єктами управління щодо певного об`єкта права власності, то спір і в цій справі не є публічно-правовим, а отже, й не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Суть та характер вказаних спірних правовідносин, їхній суб`єктний склад, спрямованість заявлених вимог і механізми (засоби) їх задоволення в своїй сукупності підводять до того, що справжнім предметом спору у цій справі є вимоги про захист права власності на нерухоме майно або захист житлових прав, або/та захист кожним із цього складу учасників справи свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цього права можна здійснити одним із способів, передбачених цивільним законом, за правилами цивільного судочинства.

Спір про захист права конкретної особи на майно чи житло є не публічним, а приватноправовим. Держава, юридичні особи публічного права можуть бути учасниками цивільних правовідносин, але їхня участь у цих відносинах не змінює характеру (суті) спірних правовідносин, не перетворює такий спір на публічно-правовий і не дозволяє поширювати на них положення адміністративної юрисдикції.

Вказаний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2019 у справі № 826/15287/17.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Виходячи з викладеного та враховуючи предмет розгляду даної справи, суб`єктний склад учасників процесу, суд приходить до висновку, що поданий на розгляд суду позов ОСОБА_1 не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, а відтак наявні підстави для закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Частиною 1 ст. 239 КАС України передбачено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Таким чином, ураховуючи те, що позовні вимоги у справі заявлено на поновлення порушених майнових прав позивача, враховуючи висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду, суд констатує, що заявлений спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 238, 239, 243, 248, 252, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 640/28256/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

2. Роз`яснити ОСОБА_1 , що з огляду на закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені ст. 256 КАС України та може буде оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 КАС України.

Суддя К.С. Пащенко