Справа № 280/5924/21
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

09 серпня 2022 року о/об 11 год. 57 хв.Справа № 280/5924/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Гавриш А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЕХНОМАШ" (Україна, 69083, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вул.Східна, будинок 9, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (Україна, 69107, Запорізька обл., місто Запоріжжя, пр.Соборний, будинок 166, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44118663), як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (Україна, 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, ідентифікаційний код юридичної особи 43005393) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

за участі представників сторін:

від позивача не прибув;

від відповідача - Куранова С.Г.

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЕХНОМАШ" (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми Р від 18 червня 2021 року №, яким ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЕХНОМАШ" донараховано зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 9 551 478,75 грн.

- визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення форми В4 від 18 червня 2021 року №, яким ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЕХНОМАШ" зменшено суму від`ємного значення з ПДВ на суму 2 285 570 грн.

Ухвалою судді від 19 липня 2021 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, а підготовче засідання призначено на 20 вересня 2021 року.

Ухвалою суд від 20 вересня 2022 року строк проведення підготовчого провадження продовжено на 30 днів, а підготовче засідання призначено на 05 жовтня 2021 року.

05 жовтня 2021 року провадження у справі зупинено до 08 листопада 2021 року про що судом постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалою суду від 08 листопада 2021 року провадження у справі поновлено.

Разом з тим, 08 листопада 2021 року протокольною ухвалою суду за згодою всіх учасників справи, підготовче провадження по справі №280/5924/21 закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті на 08 листопада 2021 року.

Також протокольною ухвалою суду від 08 листопада 2021 року судом у розгляді справи оголошено перерву до 06 грудня 2021 року.

Ухвалою суду від 06 грудня 2021 року провадження у справі зупинено до 17 січня 2022 року.

17 січня 2022 року провадження у справі поновлено, про що судом постановлено відповідну ухвалу.

Разом з тим, 17 січня 2022 року провадження у справі зупинено до 14 лютого 2022 року, про що судом постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалою суду від 14 лютого 2022 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 14 лютого 2022 року провадження у справі зупинено до 14 березня 2022 року.

Однак, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні в Україні запроваджено воєнний стан.

У зв`язку із загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, керуючись статтею 3 Конституції України, статтею 24 Закону України Про судоустрій і статус суддів, рішенням Ради суддів України №9 від 24 лютого 2022 року, враховуючи положення Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24 лютого 2022 року, наказом виконуючого обов`язки голови Запорізького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року, та в подальшому відповідними наказами, зняті з розгляду адміністративні справи, призначені до розгляду в період з 01 березня 2022 року.

Ухвалою суду від 13 липня 2022 року провадження у справі поновлено та призначено судове засідання по справі №280/5924/21 на 09 серпня 2022 року.

Відповідно до статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 09 серпня 2022 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Позовна заява обґрунтована тим, що до перевірки на обов`язкові запити перевіряючих ТОВ «Техномаш» надано вичерпний перелік первинних документів бухгалтерського обліку( договори, рахунки на оплату, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акти виконаних робіт, банківські виписки тощо), які не мають жодних дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу 187,198, 201 ПК України, частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. Зазначає, що в акті перевірки не встановлено жодного конкретного порушення безпосередньо ТОВ «Техномаш» вимог саме податкового законодавства в частині правил формування власного податкового обліку. Не заперечуються ані реальність, ані «товарність» даних операцій з придбання товарно-матеріальних-цінностей, ані факт операцій із транспортування, ані економічна доцільність господарської діяльності ТОВ «Техномаш». Доводи податкового органу про відсутність у контрагентів ТОВ «Техномаш» необхідних умов для ведення господарської діяльності, відсутність основних фондів, технічного персоналу, виробничих активів, транспортних засобів тощо, є безпідставними, оскільки для проведення господарських операцій щодо постачання товарів, виконання робіт наявність власних транспортних засобів, складських приміщень не є обов`язковим, оскільки такі активи можуть орендуватися. Дефекти або відсутність деяких товарно-транспортних накладних не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій. Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат та податкового кредиту платника податків. При цьому, документи обумовлені правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно- матеріальних цінностей.

В позовній заяві просить суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв та клопотань до суду не надходило.

Представник Головного управління ДПС у Запорізькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України проти позову заперечив з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву вх.№44654 від 05 серпня 2021 року, відповідно до якого зазначає, що перевіркою повноти визначення податкового кредиту, при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами - постачальниками ТОВ "ВЕРДЕР АКТИВ" () за травень 2019 року, по взаємовідносинам з ТОВ "ВЕРЕТАС" () за травень - червень 2019 року, по взаємовідносинам з ТОВ «ЮСКІ КОМПАНГ» () за липень 2019 року, по взаємовідносинам з ТОВ «БРЕНДІНАЛ ЮНІТІ» (), з ТОВ "КРІАЛАЙФ ЕВЕРІДЖ" () та з ТОВ "КІЛІАН ЛОДЖИСТІК" () за вересень 2019 року, по взаємовідносинам з ТОВ "ЛЮКОР ТРЕЙД" () за жовтень 2019 року, по взаємовідносинам з ТОВ "РОКСАН ХОЛД" ( ) за листопад 2019 року, по взаємовідносинам з ТОВ "БРОДБЕНТ" () за грудень 2019 року та січень 2020 року, по взаємовідносинам з ТОВ "КРІНТЕКС ТРЕЙД" () за січень 2020 року, по взаємовідносинам з ТОВ "ЧЕМІСТІК" () за квітень - червень та серпень 2020 року, по взаємовідносинам з ТОВ "ЕДЕНСТРОЙ" () за червень 2020 року, по взаємовідносинам з ТОВ "АРЗУТОРГ" () та з ТОВ "БЕРГАМО ПРОСПЕК" () за жовтень 2020 року встановлено ного завищення на загальну суму 9 926 753,0 грн. Зазначає, що перевіркою встановлено, що первинні документи щодо постачання товарів (виконання робіт) на ТОВ «Техномаш» оформлено без їх реального здійснення. Фактично постачання товару (робіт, послуг) не відбувалось, а оформлювались лише документи, з метою формування податкового кредиту з податку на додану вартість, що приводить до ухилення від сплати податку до бюджету. Враховуючи вищезазначене, перевіркою не підтверджено фактичне здійснення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) ТОВ «Техномаш» у вищевказаних контрагентів - постачальників. Відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів не дозволяє формувати дані податкового обліку. Наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, не є підтвердженням реальності господарської операції. Перевіркою не встановлено наявність розумних економічних або інших причин (ділової мети) від вказаних операцій. Такі причини можуть бути наявними лише за умови, що платник податку має намір одержати економічний ефекту результаті підприємницької або іншої економічної діяльності, а не виключно чи переважно за рахунок формування податкового кредиту за рахунок інших суб`єктів підприємницької діяльності.

Представник відповідача в судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Розглядаючи матеріали справи, судом встановлено наступне.

Фахівцями контролюючого органу здійснено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ТЕХНОМАШ» (код за ), за період діяльності травень, червень, липень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 року та січень, квітень, травень, червень, серпень, жовтень 2020, з питань дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні показників, включених до декларацій з податку на додану вартість, по взаємовідносинам з ТОВ "ВЕРДЕР АКТИВ" () за травень 2019 року, по взаємовідносинам з ТОВ "ВЕРЕТАС" () за травень - червень 2019 року, по взаємовідносинам з ТОВ "ЮСКІ КОМПАНІ" () за липень 2019 року, по взаємовідносинам з ТОВ «БРЕНДІНАЛ ЮНІТІ» () з ТОВ "КРІАЛАЙФ ЕВЕРІДЖ" () та з ТОВ "КІЛІАН ЛОДЖИСТІК" за вересень 2019 року, по взаємовідносинам з ТОВ "ЛЮКОР ТРЕЙД" () за жовтень 2019 року, по взаємовідносинам з ТОВ "РОКСАН ХОЛД" () за листопад 2019 року, по взаємовідносинам з ТОВ "БРОДБЕНТ" () за грудень 2019 року та січень 2020 року, по взаємовідносинам з ТОВ "КРІНТЕКС ТРЕЙД" () за січень 2020 року, по взаємовідносинам з ТОВ "ЧЕМІСТІК" () за квітень - червень та серпень 2020 року, по взаємовідносинам з ТОВ "ЕДЕНСТРОЙ" ()за червень 2020 року, по взаємовідносинам з ТОВ "АРЗУТОРГ" () та з ТОВ "БЕРГАМО ПРОСПЕК" () за жовтень 2020 року, та при визначенні показників фінансової звітності за 2019 рік, з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємств.

За результатами перевірки складено Акт від 31 травня 2021 року №4163/08-01-07-05/32640621 де зазначено, що позивачем порушено вимоги:

- підпункту 14.1.36, підпункту 14.1.181, підпункту 14.1.123, підпункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1, пункту 200.2 статті 200 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету, на загальну суму 7 641 183 гри., у т.ч. за періоди: червень 2019 у розмірі 685809 грн.; липень 2019 у розмірі 359441 грн.; вересень 2019 у розмірі 1126427 грн.; жовтень 2019 у розмірі 1494351 грн.; листопад 2019 у розмірі 900983 грн.; січень 2020 у розмірі 1458751 грн.; червень 2020 у розмірі 304515 грн.; липень 2020 у розмірі 255623 грн.; серпень 2020 у розмірі 364900 грн.; вересень 2020 у розмірі 236879 грн.; жовтень 2020 у розмірі 453504 грн. та завищення від`ємного значення з податку на додану вартість на загальну суму 2 285 570 грн. за період липень 2019 року у розмірі 2070510 грн.; січень 2020 року у розмірі 215060 грн.

На підставі Акту перевірки податковим органом стосовно ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЕХНОМАШ" винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 18 червня 2021 року №, яким ТОВ «Техномаш» донараховано зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 9 551 478,75 грн.;

- від 18 червня 2021 року №, яким ТОВ «Техномаш» зменшено суму від`ємного значення з ПДВ на суму 2 285 570 грн.

Позивач не погоджуючись з прийнятими рішеннями контролюючого органу, звернувся до суду з позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стали висновки акту перевірки від 31 травня 2021 року №4163/08-01-07-05/32640621, для вирішення позовних вимог суд вважає необхідним дослідити обґрунтованість таких висновків контролюючого органу.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень рішень стали висновки контролюючого органу про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "ВЕРДЕР АКТИВ" (), ТОВ "ВЕРЕТАС" (), ТОВ "ЮСКІ КОМПАНІ" (), ТОВ «БРЕНДІНАЛ ЮНІТІ» (), ТОВ "КРІАЛАЙФ ЕВЕРІДЖ" (), ТОВ "КІЛІАН ЛОДЖИСТІК", ТОВ "ЛЮКОР ТРЕЙД" (), ТОВ "РОКСАН ХОЛД" (), ТОВ "БРОДБЕНТ" (), ТОВ "КРІНТЕКС ТРЕЙД" (), ТОВ "ЧЕМІСТІК" (), ТОВ "ЕДЕНСТРОЙ" (), ТОВ "АРЗУТОРГ" (), ТОВ "БЕРГАМО ПРОСПЕК" (), а як наслідок про неправомірність показників бухгалтерського та податкового обліку по операціях з зазначеними контрагентами.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Відповідно до пункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України, визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Судом при розгляді справи встановлено, що між ТОВ "РОКСАН ХОЛД", як «постачальником» та ТОВ «Техномаш», як «покупцем» укладено договір поставки №14/10/19_1 від 14 жовтня 2019 року.

Так, позивачем на підтвердження господарських операцій відповідно до договору поставки №14/10/19_1 від 14 жовтня 2019 року надано, а судом досліджено первинні документи: специфікацію №1 від 14 жовтня 2019 року.; Специфікацію № 2 від 14 жовтня 2019 року; видаткову накладну № ВН-4 від 01 листопада 2019 року; товарно-транспортну накладну від 01 листопада 2019 року; видаткову накладну № ВН-27 від 04 листопада 2019 року; товарно-транспортну накладну від 04 листопада 2019 року; видаткову накладну № ВН-45 від 07 листопада 2019 року; товарно-транспортну накладну від 07 листопада 2019 року; видаткову накладну № ВН-40 від 06 листопада 2019 року; товарно-транспортну накладну від 06 листопада 2019 року; видаткову накладну № ВН-37 від 05 листопада 2019 року; товарно-транспортну накладну від 05 листопада 2019 року; видаткову накладну № ВН-50 від 11листопада 2019 року; товарно-транспортну накладну від 11листопада 2019 року; видаткову накладну № ВН-57 від 12 листопада 2019 року; товарно-транспортну накладну від 12 листопада 2019 року; видаткову накладну № ВН-60 від 13 листопада 2019 року; товарно-транспортну накладну від 13 листопада 2019 року; видаткову накладну № ВН-67 від 14 листопада 2019 року; товарно-транспортну накладну від 14 листопада 2019 року; видаткову накладну № ВН-20 від 15 листопада 2019 року; товарно-транспортну накладну від 15 листопада 2019 року; видаткову накладну № ВН-58 від 12 листопада 2019 року; видаткову накладну № ВН-48 від 08 листопада 2019 року; видаткову накладну № ВН-36 від 05 листопада 2019 року; видаткову накладну № ВН-5 від 01 листопада 2019 року.

Між ТОВ "ЮСКІ КОМПАНІ", як «постачальником» та ТОВ «Техномаш», як «покупцем» укладено договір поставки №6 від 11 липня 2019 року.

Так, позивачем на підтвердження господарських операцій відповідно до договору поставки №6 від 11 липня 2019 року надано, а судом досліджено первинні документи: специфікацію № 1 від 11 липня 2019 року; специфікацію № 2 від 11 липня 2019 року; специфікацію № 3 від 11 липня 2019 року; специфікацію № 4 від 11 липня 2019 року; специфікацію № 5 від 11 липня 2019 року; видаткову накладну № 868 від 26 липня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 26 липня 2019 року; видаткову накладну № 869 від 16 липня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 16 липня 2019 року; видаткову накладну № 870 від 16 липня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 16 липня 2019 року; видаткову накладну № 871 від 16 липня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 16 липня 2019 року; видаткову накладну № 872 від 16 липня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 16 липня 2019 року; видаткову накладну № 873 від 18 липня 2019 року; видаткову накладну № 874 від 18 липня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 18 липня 2019 року; видаткову накладну № 875 від 19 липня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 19 липня 2019 року; видаткову накладну № 876 від 19 липня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 19 липня 2019 року; видаткову накладну № 877 від 22 липня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 22 липня 2019 року; видаткову накладну № 878 від 19 липня 2019 року; видаткову накладну № 879 від 22 липня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 22 липня 2019 року; видаткову накладну № 880 від 26 липня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 26 липня 2019 року; видаткову накладну № 881 від 26 липня 2019 року;

Між ТОВ "КРІАЛАЙФ ЕВЕРІДЖ", як «постачальником» та ТОВ «Техномаш», як «покупцем» укладено договір поставки №5/ТМЦ/09 від 02 вересня 2019 року.

Так, позивачем на підтвердження господарських операцій відповідно до договору поставки №5/ТМЦ/09 від 02 вересня 2019 року надано, а судом досліджено первинні документи: специфікацію № 1 від 02 вересня 2019 року; специфікацію № 2 від 02 вересня 2019 року; специфікацію № 3 від 02 вересня 2019 року; специфікацію № 4 від 02 вересня 2019 року; специфікацію № 5 від 16 вересня 2019 року; специфікацію №6 від 16 вересня 2019 року; специфікацію № 7 від 16 вересня 2019 року; специфікацію № 8 від 16 вересня 2019 року; видаткову накладну № 246 від 25 вересня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 25 вересня 2019 року; видаткову накладну № 179 від 16 вересня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 16 вересня 2019 року; видаткову накладну № 180 від 16 вересня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 16 вересня 2019 року; видаткову накладну № 181 від 16 вересня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 16 вересня 2019 року; видаткову накладну № 193 від 18 вересня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 18 вересня 2019 року; видаткову накладну № 195 від 19 вересня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 19 вересня 2019 року; видаткову накладну № 200 від 20 вересня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 20 вересня 2019 року; видаткову накладну № 365 від 25 вересня 2019 року; видаткову накладну № 367 від 25 вересня 2019 року; видаткову накладну № 370 від 27 вересня 2019 року; видаткову накладну № 371 від 27 вересня 2019 року; видаткову накладну № 366 від 25 вересня 2019 року; видаткову накладну № 178 від 16 вересня 2019 року; видаткову накладну № 352 від 16 вересня 2019 року; видаткову накладну № 196 від 19 вересня 2019 року; видаткову накладну № 200 від 20 вересня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 23 вересня 2019 року;

Між ТОВ "ЛЮКОР ТРЕЙД", як «постачальником» та ТОВ «Техномаш», як «покупцем» укладено договір поставки №26 від 01 жовтня 2019 року.

Так, позивачем на підтвердження господарських операцій відповідно до договору поставки №26 від 01 жовтня 2019 року надано, а судом досліджено первинні документи: специфікацію № 1 від 01 жовтня 2019 року; специфікацію № 2 від 01 жовтня 2019 року; специфікацію № 3 від 01 жовтня 2019 року; видаткову накладну № 1 від 01 жовтня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 01 жовтня 2019 року; видаткову накладну № 7 від 02 жовтня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 02 жовтня 2019 року; видаткову накладну № 10 від 03 жовтня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 03 жовтня 2019 року; видаткову накладну № 16 від 07 жовтня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 07 жовтня 2019 року; видаткову накладну № 270 від 16 жовтня 2019 року; видаткову накладну № 271 від 16 жовтня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 16 жовтня 2019 року; видаткову накладну № 282 від 17 жовтня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 17 жовтня 2019 року; видаткову накладну № 287 від 18 жовтня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 18 жовтня 2019 року; видаткову накладну № 291 від 21 жовтня 2019 року; видаткову накладну № 292 від 21 жовтня 2019 року; видаткову накладну № 298 від 22 жовтня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 22 жовтня 2019 року; видаткову накладну № 304 від 23 жовтня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 23 жовтня 2019 року; видаткову накладну № 307 від 25 жовтня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 25 жовтня 2019 року; видаткову накладну № 320 від 25 жовтня 2019 року;

Між ТОВ "КІЛІАН ЛОДЖИСТІК", як «виконавець» та ТОВ «Техномаш», як «замовник» укладено договір ремонту обладнання №6р від 02 вересня 2019 року.

Так, позивачем на підтвердження господарських операцій відповідно до договору поставки №6р від 02 вересня 2019 року надано, а судом досліджено первинні документи: додаток №1; додаток №2; додаток №3; додаток №4; додаток №5; додаток №6; Акт виконаних робіт №474 від 16 вересня 2019 року.

Між ТОВ «БРОДБЕНД» та ТОВ «Техномаш», укладено договір поставки №35ТМЦ від 22 листопада 2019 року, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець на умовах цього договору, прийняти товар, найменування, ціна і кількість якої зазначені в специфікації, які є невід`ємною частиною договору. До перевірки, як додатки до договору надано специфікації.

Між ТОВ "ВЕРЕТАС", як «постачальником» та ТОВ «Техномаш», як «покупцем» укладено договір ремонту обладнання №16 від 15 травня 2019 року.

Так, позивачем на підтвердження господарських операцій відповідно до договору поставки №16 від 15 травня 2019 року надано, а судом досліджено первинні документи: специфікацію № 1 від 15 травня 2019 року; специфікацію № 2 від 15 травня 2019 року; специфікацію № 3 від 15 травня 2019 року; Акт викопаних робіт № 360 від 10 червня 2019 року;

Між ТОВ "ВЕРЕТАС", як «постачальником» та ТОВ «Техномаш», як «покупцем» укладено договір поставки №14 від 01 травня 2019 року.

Так, позивачем на підтвердження господарських операцій відповідно до договору поставки №14 від 01 травня 2019 року надано, а судом досліджено первинні документи: специфікацію № 1 від 01 травня 2019 року; специфікацію № 2 від 01 травня 2019 року; специфікацію № 3 від 01 травня 2019 року; специфікацію № 4 від 01 травня 2019 року; специфікацію № 5 від 01 травня 2019 року; специфікацію № 6 від 01 травня 2019 року; специфікацію № 7 від 01 травня 2019 року; специфікацію № 8 від 03 червня 2019 року; специфікацію № 9 від 03 червня 2019 року; специфікацію № 10 від 03 червня 2019 року; видаткову накладну № ВН-582 від 19 червня 2019 року; видаткову накладну № ВН-581 від 19 червня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 19 червня 2019 року; видаткову накладну № ВН-580 від 19 червня 2019 року; видаткову накладну № ВН-577 від 19 червня 2019 року; видаткову накладну № ВН-576 від 24 червня 2019 року; видаткову накладну № ВН-575 від 21 червня 2019 року; видаткову накладну № ВН-574 від 25 червня 2019 року; видаткову накладну № ВН-573 від 26 червня 2019 року; видаткову накладну № ВН-371 від 07 червня 2019 року; видаткову накладну № ВН-369 від 06 червня 2019 року; видаткову накладну № ВН-367 від 05 червня 2019 року; видаткову накладну № ВН-365 від 03 червня 2019 року; видаткову накладну № ВН-364 від 03 червня 2019 року; видаткову накладну № ВН-363 від 03 червня 2019 року; видаткову накладну № ВН-362 від 03 червня 2019 року; видаткову накладну № ВН-361 від 03 червня 2019 року; видаткову накладну № ВН-237 від 16 червня 2019 року; видаткову накладну № ВН-583 від 18 червня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 18 червня 2019 року; видаткову накладну № ВН-366 від 05 червня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 05 червня 2019 року; видаткову накладну № ВН-368 від 06 червня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 06 червня 2019 року; видаткову накладну № ВН-370 від 07 червня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 07 червня 2019 року; видаткову накладну № ВН-372 від 10 червня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 10 червня 2019 року; видаткову накладну № ВН-240 від 20 травня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 20 травня 2019 року; видаткову накладну № ВН-239 від 20 травня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 20 травня 2019 року; видаткову накладну № ВН-238 від 16 травня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 16 травня 2019 року; видаткову накладну № ВН-241 від 23 травня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 23 травня 2019 року; видаткову накладну № ВН-242 від 24 травня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 24 травня 2019 року; видаткову накладну № ВН-584 від 18 червня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 18 червня 2019 року;

Між ТОВ "ВЕРДЕР АКТИВ", як «постачальником» та ТОВ «Техномаш», як «покупцем» укладено договір поставки №16 від 01 квітня 2019 року.

Так, позивачем на підтвердження господарських операцій відповідно до договору поставки №16 від 01 квітня 2019 року надано, а судом досліджено первинні документи: специфікацію № 1 від 01 квітня 2019 року; специфікацію № 2 від 01 квітня 2019 року; специфікацію № 3 від 01 квітня 2019 року; специфікація №4 від 01 квітня 2019 року; специфікацію № 5 від 01 квітня 2019 року; видаткову накладну № РН-563 від 02 травня 2019 року; видаткову накладну № РН-564 від 02 травня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 02 травня 2019 року; видаткову накладну № РН-565 від 03 травня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 03 травня 2019 року; видаткову накладну № РН-566 від 03 травня 2019 року; видаткову накладну № РН-567 від 03 травня 2019 року; видаткову накладну № РН-568 від 03 травня 2019 року; видаткову накладну № РН-569 від 06 травня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 06 травня 2019 року.

Між ТОВ «БРЕНДІНАЛ ЮНІТІ», як «постачальником» та ТОВ «Техномаш», як «покупцем» укладено договір поставки №25 від 15 серпня 2019 року.

Так, позивачем на підтвердження господарських операцій відповідно до договору поставки №25 від 15 серпня 2019 року надано, а судом досліджено первинні документи: специфікацію №1 від 15 серпня 2019 року; специфікацію № 2 від 15 серпня 2019 року; специфікацію № 3 від 15 серпня 2019 року; специфікацію № 4 від 15 серпня 2019 року; видаткову накладну № ВН-259 від 10 вересня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 10 вересня 2019 року; видаткову накладну № ВН -260 від 11 вересня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 11 вересня 2019 року; видаткову накладну № ВН -200 від 02 вересня 2019 року; видаткову накладну № ВН -252 від 02 вересня 2019 року; видаткову накладну № ВН -250 від 02 вересня 2019 року; видаткову накладну № ВН -258 від 10 вересня 2019 року; видаткову накладну № ВН -261 від 12 вересня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 12 вересня 2019 року; видаткову накладну № ВН -256 від 06 вересня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 06 вересня 2019 року; видаткову накладну № ВН -257 від 09 вересня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 09 вересня 2019 року; видаткову накладну № ВН-254 від 04 вересня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 04 вересня 2019 року; видаткову накладну № ВН-255 від 05 вересня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 05 вересня 2019 року; видаткову накладну № ВН-253 від 03 вересня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 03 вересня 2019 року; видаткову накладну № ВН-251 від 02 вересня 2019 року; товарно-транспортну накладну від 02 вересня 2019 року;

Між ТОВ "КРІНТЕКС ТРЕЙД", як «постачальником» та ТОВ «Техномаш», як «покупцем» укладено договір поставки №3 від 08 січня 2020 року.

Так, позивачем на підтвердження господарських операцій відповідно до договору поставки №3 від 08 січня 2020 року надано, а судом досліджено первинні документи: специфікацію №1 від 08 січня 2020 року; видаткову накладну № 472 від 16 січня 2020 року; товарно-транспортну накладну від 16 січня 2020 року; видаткову накладну № 473 від 16 січня 2020 року; товарно-транспортну накладну від 16 січня 2020 року; видаткову накладну № 482 від 20 січня 2020 року; товарно-транспортну накладну від 20 січня 2020 року; видаткову накладну № 531 від 21 січня 2020 року; товарно-транспортну накладну від 21 січня 2020 року;

Між ТОВ "БЕРГАМО ГРОСПЕК", як «постачальником» та ТОВ «Техномаш», як «покупцем» укладено договір поставки №21 від 01 жовтня 2020 року.

Так, позивачем на підтвердження господарських операцій відповідно до договору поставки №21 від 01 жовтня 2020 року надано, а судом досліджено первинні документи: видаткову накладну № ВН-4 від 16 жовтня 2020 року; ТТН від 16 жовтня 2020 року; видаткову накладну № ВН-5 від 16 жовтня 2020 року.

Між ТОВ "АРЗУТОРГ", як «постачальником» та ТОВ «Техномаш», як «покупцем» укладено договір поставки від 01 жовтня 2020 року.

Так, позивачем на підтвердження господарських операцій відповідно до договору поставки від 01 жовтня 2020 року надано, а судом досліджено первинні документи: видаткову накладну № ВН-5 від 16 жовтня 2020 року; видаткову накладну № ВН-4 від 16 жовтня 2020 року; товарно-транспортну накладну від 16 жовтня 2020 року; товарно-транспортну накладну від 16 жовтня 2020 року; товарно-транспортну накладну від 16 жовтня 2020 року;

Між ТОВ "ЧЕМІСТІК", як «постачальником» та ТОВ «Техномаш», як «покупцем» укладено договір поставки №3 від 16 березня 2020 року.

Так, позивачем на підтвердження господарських операцій відповідно до договору поставки №3 від 16 березня 2020 року надано, а судом досліджено первинні документи: специфікацію № 1 від 16 березня 2020 року; специфікацію № 2 від 16 березня 2020 року; специфікацію № 3 від 16 березня 2020 року; специфікацію № 4 від 16 березня 2020 року.

Між ТОВ "ЧЕМІСТІК", як «постачальником» та ТОВ «Техномаш», як «покупцем» укладено договір поставки №6 від 10 червня 2020 року.

Так, позивачем на підтвердження господарських операцій відповідно до договору поставки №6 від 10 червня 2020 року надано, а судом досліджено первинні документи: специфікацію № 1 від 10 червня 2020 року; специфікацію № 2 від 10 червня 2020 року; специфікацію № 3 від 14 серпня 2020 року; специфікацію № 4 від 14 серпня 2020 року; видаткову накладну № ВН-52 від 26 серпня 2020 року; видаткову накладну № ВН-51 від 26 серпня 2020 року; товарно-транспортну накладну від 26 серпня 2020 року; видаткову накладну № ВН-36 від 22 червня 2020 року; товарно-транспортну накладну від 22 червня 2020 року; видаткову накладну № ВН -35 від 17 червня 2020 року; товарно-транспортну накладну від 17 червня 2020 року; видаткову накладну № ВН -25 від 04 травня 2020 року; товарно-транспортну накладну від 04 травня 2020 року; видаткову накладну № ВН-18 від 24 квітня 2020 року; видаткову накладну № ВН-17 від 23 квітня 2020 року; видаткову накладну № ВН-16 від 21 квітня 2020 року; видаткову накладну № ВН-15 від 20 квітня 2020 року; видаткову накладну № ВН-11 від 01 квітня 2020 року; видаткову накладну № ВН-10 від 01 квітня 2020 року; товарно-транспортну накладну від 01 квітня 2020 року;

Між ТОВ "ЕДЕНСТРОЙ", як «виконавець» та ТОВ «Техномаш», як «замовник» укладено договір підряду №7 від 15 червня 2020 року.

Так, позивачем на підтвердження господарських операцій відповідно до договору поставки №7 від 15 червня 2020 року надано, а судом досліджено первинні документи: Акт здачі-прийняття робіт ОУ-056 від 25 червня 2020 року; Акт здачі-прийняття робіт ОУ-057 від 26 червня 2020 року; Акт здачі-прийняття робіт ОУ-058 від 30 червня 2020 року.

Щодо посилань контролюючого органу на те, що згідно інформації отриманої від управління інформаційно - аналітичної підтримки ГУНП в Запорізькій області щодо руху транспортних засобів автомобільними шляхами України встановлено рух транспортного засобу ГАЗ-3302 АЕ18-44ЕР, який належить на правах власності ТОВ «Техномаш» (свідоцтво про реєстрацію ТЗ CAE 984021) по м. Дніпро, а відповідно до відповіді ТСЦ №3241 МВС України у Запорізькій області від 27 травня 2021 року № 31/8-2341-632 (вх.. №48280/6 від 03 червня 2021 року) на запит від 18 травня 2021 року №29305/6/08-01-07-05-05 встановлено, що державному номеру автомобіля АЕ18-44ЕР відповідає автомобіль DAEWOO LANOS, а не ГАЗ-3302, який зазначено в ТТН на перевезення, то суд не приймає їх до уваги, оскільки позивачем 14 лютого 2022 року до суду надано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 -G3302-206ПБ-(2011), який має реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль AC-G3302-206ПБ-(2011) з реєстраційним номером НОМЕР_2 , зареєстрований за ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЕХНОМАШ".

Таким чином, суд розглядаючи справу приймає реєстраційний номер НОМЕР_4 транспортного засобу AC-G3302-206ПБ-(2011) зазначений в товарно-транспортних накладних, як технічну помилку, оскільки помилка в одну цифру не може свідчити про нездійснення транспортування товару саме автомобілем AC-G3302-206ПБ-(2011), тим більш, що саме цей транспортний засіб зареєстрований за підприємством позивача.

Щодо твердження податкового органу про податкову недоброчесність його контрагентів, то суд зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 17 листопада 2020 року у справі № 816/5040/14 норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Зазначене підтверджується і практикою Європейського суду з прав людини: рішення від 09 січня 2007 року (заява № 803/02) у справі «Інтерсплав проти України»; рішення від 22 січня 2009 року (заява № 3991/03) «Справа БУЛВЕС проти Болгарії»; рішення від 18 березня 2010 року (заява № 6689/03) у справі «Бізнес Супорт Центр» проти Болгарії».

Отже, лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит та праві на отримання бюджетного відшкодування. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а повинні бути підтверджені належними, достатніми, достовірними доказами із законних джерел у їх взаємній сукупності.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів, які свідчили б про безтоварність операцій позивача та його контрагентів. Не наведено відповідачем й обставин та не надано доказів невідповідності господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, їх збитковості або інших обставин, які б окремо або в сукупності свідчили, що вчинення таких операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).

За відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів, які б свідчили, що господарські операції позивача із вказаними контрагентами були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди, суд дійшов до висновку, що у ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЕХНОМАШ" наявні всі необхідні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку, для формування витрат та податкового кредиту, а аналіз наданих позивачем первинних документів свідчить про дотримання ним спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту по операціям з переліченими вище контрагентами.

Контролюючим органом також не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження визнання в судовому порядку угод між позивачем та ТОВ "ВЕРЕТАС", ТОВ "ЮСКІ КОМПАНІ", ТОВ «БРЕНДІНАЛ ЮНІТІ», ТОВ "КРІАЛАЙФ ЕВЕРІДЖ", ТОВ "КІЛІАН ЛОДЖИСТІК", ТОВ "ЛЮКОР ТРЕЙД", ТОВ "РОКСАН ХОЛД", ТОВ «БРОДБЕНТ», ТОВ "КРІНТЕКС ТРЕЙД", ТОВ "ЧЕМІСТІК", ТОВ "ЕДЕНСТРОЙ", ТОВ "АРЗУТОРГ", ТОВ "БЕРГАМО ПРОСПЕК" не дійсними.

Згідно зі статті 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції» статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, Україна визнала джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов`язковим для правозастосування органами правосуддя.

У пункті 38 рішення Європейського суду з прав людини від 9 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України» (заява №803/02, INTERSPLAV проти України) зазначено, що на думку суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Суд зазначає, що певні недоліки у первинних документах не можуть свідчити про відсутність здійснення господарської операції, оскільки такі документи в першу чергу повинні відображати зміст господарської операції, а формальні недоліки не повинні впливати на зміст операції.

Первинні документи повинні досліджуватись контролюючим органом у сукупності, а перевірці підлягає саме зміст господарської операції та те чи призвели такі до зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі підприємств учасників господарської операції.

Суд зазначає, що відповідач володіючи інформацією щодо недоліків у господарській діяльності ТОВ "ВЕРЕТАС", ТОВ "ЮСКІ КОМПАНІ", ТОВ «БРЕНДІНАЛ ЮНІТІ», ТОВ "КРІАЛАЙФ ЕВЕРІДЖ", ТОВ "КІЛІАН ЛОДЖИСТІК", ТОВ "ЛЮКОР ТРЕЙД", ТОВ "РОКСАН ХОЛД", ТОВ "КРІНТЕКС ТРЕЙД", ТОВ «БРОДБЕНД», ТОВ "ЧЕМІСТІК", ТОВ "ЕДЕНСТРОЙ", ТОВ "АРЗУТОРГ", ТОВ "БЕРГАМО ПРОСПЕК" не вжив жодних заходів спрямованих на їх документальне підтвердження, зокрема не проведено перевірок/звірок контрагентів позивача, не здійснено виходу за місцем ведення господарської діяльності для з`ясування обставин ведення господарської діяльності, тощо.

В цілому позиція контролюючого органу щодо фіктивності діяльності ТОВ "ВЕРЕТАС", ТОВ "ЮСКІ КОМПАНІ", ТОВ «БРЕНДІНАЛ ЮНІТІ», ТОВ "КРІАЛАЙФ ЕВЕРІДЖ", ТОВ "КІЛІАН ЛОДЖИСТІК", ТОВ "ЛЮКОР ТРЕЙД", ТОВ "РОКСАН ХОЛД", ТОВ "КРІНТЕКС ТРЕЙД", ТОВ «БРОДБЕНД», ТОВ "ЧЕМІСТІК", ТОВ "ЕДЕНСТРОЙ", ТОВ "АРЗУТОРГ", ТОВ "БЕРГАМО ПРОСПЕК" ґрунтується виключно на електронних базах даних контролюючого органу, що не може бути покладено в основу прийняття податкових повідомлень рішень без фактичного підтвердження такої інформації.

Суд зауважує, що у пункті 110 рішення у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Європейський Суд з прав людини визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень, у зв`язку з чим такі рішення підлягають скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЕХНОМАШ" (Україна, 69083, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вул.Східна, будинок 9, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (Україна, 69107, Запорізька обл., місто Запоріжжя, пр.Соборний, будинок 166, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44118663), як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (Україна, 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, ідентифікаційний код юридичної особи 43005393) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми Р від 18 червня 2021 року №, яким ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЕХНОМАШ" донараховано зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 9 551 478,75 грн.

Визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення форми В4 від 18 червня 2021 року №, яким ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЕХНОМАШ" зменшено суму від`ємного значення з ПДВ на суму 2 285 570 грн.

Стягнути на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЕХНОМАШ" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 22700,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення складено та підписано 01 вересня 2022 року.

Суддя Д.В. Татаринов