Справа № 725/4608/22
Суддя: Федіна А. В.
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/4608/22
Номер провадження 2-а/725/111/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2022 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового Кожолянко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що 10.08.2022 року на його поштову адресу надійшла постанова інспектора ДПП Дем`янюка Д.О. серії 2АВ№00685829 від 20.07.2022 року відповідно до якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. За змістом вказаної постанови 23.05.2022 року о 06 год. 54 хв. за адресою м. Чернівці, вул. Винниченка, 116 зафіксовано транспортний засіб Toyota Camry номерний знак НОМЕР_1 , особа яка керувала транспортним засобом, перевищила встановленні обмеження швидкості руху транспортних засобів на 28 км/год., чим порушила п. 12.9(6) ПДР України.

Вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки він не є власником зазначеного у ній транспортного засобу марки Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 та у час і місці, що вказані у постанові відповідним автомобілем не керував, а тому не може бути суб`єктом правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП по факту обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

На підставі наведеного, посилаючись на норми права, просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії 2АВ№00685829 від 20 липня 2022 року, винесену інспектором ДПП Департаменту патрульної поліції Дем`янюком Д.О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП; провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення закрити; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

На вказану позовну заяву надійшов відзив в якому представник відповідача позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що правопорушення вказане в оскаржуваній постанові було зафіксоване в автоматичному режимі технічним засобом Каскад 171-120 за результатами автоматичної фіксації перевищення встановленої обмеження швидкості шляхом фото- та відео-фіксації із зазначенням дати, часу та місця вчинення правопорушення, географічних координат, швидкості руху транспортного засобу, встановлених обмежень швидкості руху, напрямку руху автомобіля, його номерний знак. Враховуючи вимоги ст. 14-2, ст. 279-1 КУпАП, а також примітку до ст. 122 КУпАП щодо суб`єкта порушення у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, було встановлено відповідальну особу, в даному випадку керівника юридичної особи за якою зареєстрований транспортний засіб. Таким чином, вважає позивача суб`єктом вказаного в оскаржуваній постанові правопорушення, що також узгоджується із практикою ЄСПЛ в якій визнано правомірність відповідальності власників транспортних засобів. Вказував на те, що процедура та порядок складення матеріалів за наслідками вчинення правопорушення зафіксованого в автоматичному режимі була дотримана, оскаржувана постанова обґрунтована та винесена на підставі та в порядку передбаченому чинним законодавством.

Сторони в судове засідання не з`явились та з урахуванням вимог ст. 205 КАС України, позицій сторін, викладених у позовній заяві та відзиві, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі.

Суд, дослідивши письмові та електронні докази по справі, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, судом встановлено, що 20.07.2022 року інспектором Департаменту патрульної поліції Дем`янюк Д.О винесено постанову серії 2АВ№00685829 відповідно до якої притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а/с 5).

Диспозицією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Приміткою до ст. 122 КУпАП передбачено, що в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Частиною першою ст. 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

За наслідками розгляду справи встановлено, що відповідач прийшов до висновку про порушення позивачем п. 12.9 б) та вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП за обставин вказаних в оскаржуваній постанови, оскільки позивач є керівником юридичної особи за якою зареєстрований зазначений у постанові та зафіксований спеціальним приладом автоматичної фіксації транспортний засіб марки Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 .

Так, підстави для звільнення від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) встановлені ст. 279-3 КУпАП, за змістом якої відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Аналогічна норма закріплена в розділі III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №13 від 13.01.2020 року та п. 4 Порядку звернення особи, яка допустила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до уповноваженого підрозділу Національної поліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №833 від 10.11.2017 року.

З тексту позовної заяви вбачається, що позивач категорично заперечує факт керування ним транспортним засобом марки Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 23.05.2022 року о 06 год. 54 хв. за адресою м. Чернівці, вул. Винниченка, 116, зазначає, що такий автомобіль не перебуває у його власності та йому не відомо хто саме міг ним керувати у вказаний в оскаржуваній постанові час та місці.

З урахуванням вказаних у позовній заяві доводів позивача в сукупності з положеннями ст. 14-2 КУпАП та примітки до ст. 122 КУпАП слід заначити наступне.

Так, постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів» від 14.11.2018 № 1197 визначено процедуру внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів ( відомостей про належного користувача транспортного засобу.

Зокрема, пп.3 п. 2 вказаного Порядку передбачено, що належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

З урахуванням наведеного, відповідальність предбачену ч. 1 ст. 122 КУпАП у разі фіксації правопорушення в автоматичному режимі може нести як керівник юридичної особи, яка є власником транспортного засобу так і належний користувач, зокрема працівник, визначений керівником або інша особа яка на законних підставах користується транспортним засобом.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно п.п.8, 11 частині 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліції», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Таким чином, відповідач під час провадження у справі про адміністративне правопорушення, повинен відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

У постанові Верховного Суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-а Касаційний адміністративний суд дійшов висновку про те, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по свій правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Лише фіксація вчинення адміністративного правопорушення позивача, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.

Таким чином, саме по собі формулювання в оскаржуванній постанові змісту правопорушення не може бути доказом вчинення правопорушення без наявності інших доказів, які у своїй сукупності підтверджують обставини викладені у постанові.

Отже, в даному випадку для встановлення відповідальності позивача по факту вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП за обставин вказаних в оскаржуваній постанові доказування підлягає відсутність належного користувача зареєстрованого за юридичною особою транспортного засобу відмінного від керівника, а також відсутність визначених ст. 279-3 КУпАП підстав для звільнення від адміністративної відповідальності, натомість сукупність вказаних обставин не доведена відповідачем на якого в даній категорії справ покладається обов`язок доказування.

Європейський суд з прав людини в певних випадках поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення тобто, фактично «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати обставини вчинення адміністративного правопорушення (відповідні висновки містяться у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії», «Карелін проти Росії»).

Як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 15.11.2018 року по справі № 524/5536/17, адміністративне провадження № К/9901/1403/17.

Так, відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого в даній категорії справ покладається обов`язок доказування, не надав жодних належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з долученої до матеріалів справи квитанції, позивач при зверненні до суду сплати судовий збір в сумі 992,40 грн.

Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 березня 2020 року в справі № 543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 3,5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення у справах щодо накладення адміністративного стягнення за подання позовної заяви судовий збір складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, при зверненні до суду з позовною заявою про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо накладення адміністративного стягнення до позовної заяви слід додавати докази сплати судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент звернення позивача до суду з даним позовом становить 496,20 грн.

Таким чином з урахуванням вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 496,20 грн.

У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, позивачу слід повернути судовий збір в сумі 496,20 грн.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 14, 122, 222, 279-3, 283, 284 КУпАП , ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора ДПП Департаменту патрульної поліції Дем`янюк Д.О від 20.07.2022 року серії 2АВ№00685829 якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, яке зафіксоване в автоматичному режимі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір в сумі 496,20 грн.

Повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , надміру сплачений судовий збір в сумі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість грн. 20 коп.) відповідно до квитанції від 15.08.2022 року №63.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду або у той самий строк через Першотравневий районний суд м. Чернівці з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна