Справа № 640/37027/21
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2022 року місто Київ № 640/37027/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до про Головного управління національної поліції України у місті Києві зобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління національної поліції України у місті Києві, в якій просить суд зобов`язати Головне управління Національної поліції в місті Києві надати відповідь на звернення ОСОБА_1 від 20.08.2021 №2008/21-4.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що на його звернення від 20.08.2021 №2008/21-4 відповідачем не було надано відповіді у встановлений законом строк, у зв`язку з чим відповідач зобов`язаний з урахуванням положень Закону України "Про звернення громадян" надати відповідь на звернення ОСОБА_1 від 20.08.2021 №2008/21-4.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2021 прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №640/370/27/21 та визначено, що справа буде розглядатись без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.02.2022 у задоволенні клопотання представника Головного управління національної поліції України в місті Києві про повернення позовної заяви у справі №640/37027/21 відмовлено.

Через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва 06.07.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній заперечив проти позовних вимог та зазначив про те, що 27.08.2021 у приймальні Головного управління Національної поліції у м. Києві зареєстровано заяву позивача про сплату компенсації на правову (правничу) допомогу подану в рамках кримінального провадження №0000034 за вх.№М-14674, а 09.09.2021 за вих. № Н-1929/125/53-2021 позивачеві надана відповідь на заяву.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Частиною другою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи

Відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої, другої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції у місті Києві із заявою про сплату компенсації на правову (правничу) допомогу від 20.08.2021 №2008/21-4, в якій просив перерахувати на його картку кошти у розмірі 9400,00 грн. для компенсації платної допомоги.

Як зазначив позивач, відповіді на його звернення відповідачем не було надано.

Вважаючи протиправну бездіяльність відповідача щодо нерозгляду його заяви від 20.08.2021 №2008/21-4, останній звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Положеннями частини першої статті 1 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За приписами статті 3 Закону України «Про звернення громадян», під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Частиною першою статті 7 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

У відповідності до частин першої, третьої статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про звернення громадян» скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Статтею 18 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Частиною першою статі 19 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень, зокрема, зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Отже звернення, які за формою і змістом відповідають вимогам Закону України «Про звернення громадян», мають бути об`єктивно і всебічно розглянуті підприємством, установою, організацією, яким воно адресоване.

Суд зауважує, що в межах даної справи позивачем не оскаржується бездіяльність відповідача у нерозгляді його заяви від 20.08.2021 №2008/21-4, а лише зобов`язання Головного управління Національної поліції в місті Києві надати відповідь на звернення ОСОБА_1 від 20.08.2021 №2008/21-4.

Як встановлено судом, відповідачем, за наслідками розгляду заяви позивача від 20.08.2021 №2008/21-4, надано вичерпну відповідь, оформлену листом від 09.09.2021 №Н-1929-1125-153-2021, яка була направлена на адресу позивача, що підтверджується фіскальним чеком від 16.09.2021 №ПН55.

Так, у своєму листі від 09.09.2021 №Н-1929-1125-153-2021 відповідач проінформував позивача про те, що сплата будь-яких компенсацій до функцій Подільського УП ГУНП у м. Києві не відноситься.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач вчинив дії щодо збору інформації для опрацювання і надання відповіді, про що повідомив позивача у своєму листі.

При цьому, суд зазначає, шщо правомірність відмови у задоволенні заяви від 20.08.2021 №2008/21-4 позивачем в межах даної справи не оскаржується, а тому суд не надає їй оцінку, оскільки відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Враховуючи, що відповідачем надано відповідь на звернення позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача від 20.08.2021 №2008/21-4 та надати позивачу письмову відповідь задоволенню не підлягають.

Отже, під час судового розгляду справи позовні вимоги не знайшли свого нормативного та документального підтвердження, у зв`язку із чим адміністративний позов не підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного та беручи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, а також враховуючи обставини даної справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, питання щодо розподілу судових витрат вирішенню не підлягає.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

cуд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.