Справа № 640/8751/20
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2022-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2022 року м. Київ № 640/8751/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними рішення та наказу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Державної фіскальної служби України (далі - Відповідач), у якій просить суд:

- визнати протиправним рішення виконуючого обов`язки Голови, Голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби ОСОБА_2 від 6 грудня 2019 року про негативне оцінювання результатів завдань заступником директора Департаменту моніторингу ризикових операцій ДФС України ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним наказ від 18.12.2019 № 2054-О «Про затвердження Висновків щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців органів ДФС, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В» у 2019 році» в частині прийняття рішення про затвердження Висновку про негативне оцінювання результатів завдань заступником директора Департаменту моніторингу ризикових операцій ДФС України ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що позивач або його підлеглі службовці не притягувались до дисциплінарної відповідальності та дисциплінарні провадження стосовно них не порушувались, що свідчить саме про надуманість та необґрунтованість зазначених ОСОБА_2 підстав для негативного оцінювання результатів діяльності позивача. Крім того, як би дійсно підлеглі службовці не виконували, неналежним чином виконували свої службові обов`язки та завдання, які стояли перед Департаментом моніторингу ризикових операцій ДФС України, вони б не отримали позитивної оцінки результатів їх діяльності, не були б переведені для подальшого проходження служби на рівнозначні посади до ДПС України.

Також позивач вказує на те, що листом від 06.03.2020 року № 907/6/99-99-04-15 повідомлено, що інформація та документи, які використовувались виконуючим обов`язки Голови ДФС ОСОБА_2 для обґрунтування оцінки до матеріалів оцінювання не надавались. Таким чином, відповідачем не було надано жодного доказу, який би міг підтвердити обґрунтування негативної оцінки результатів діяльності позивача у 2019 році.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.05.2020 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав письмовий відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, з підстав того, що за результатами оцінювання службової діяльності ОСОБА_1 за 2019 рік отримав негативну оцінку з відповідними обґрунтуваннями такої оцінки безпосереднім керівником - виконуючим обов`язки Голови Державної фіскальної служби України ОСОБА_2 . Згідно з приписами п. 16 Типового порядку наказом ДФС від 18.12.2019 № 2054-О «Про затвердження Висновків щодо, оцінювання результатів службової діяльності державних службовців органів ДФС, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», у 2019 році», затверджено Висновки щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовим, які займають посади державної служби категорії «Б» або «В» у 2019 році, в т.ч. стосовно ОСОБА_1 . Відповідно до Висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності керівників самостійних структурних підрозділів апарату ДФС, які займають посади державної служби категорії «Б», у 2019 році, ОСОБА_1 отримав негативну оцінку.

Також відповідач вказує на те, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.02.2020 № 107-р «Про визнання таким, що втратило чинність, розпорядження Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 № 556» визнано таким, що втратило чинність, розпорядження Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 № 556-р «Про тимчасове покладення виконання обов`язків Голови Державної фіскальної служби України на ОСОБА_2 ». Крім того, відповідно до частини 1 статті 86 Закону України «Про державну службу» наказом ДФС від 17.06.2020 № 725-о «Про звільнення ОСОБА_1 » 18.06.2020 ОСОБА_1 звільнено з посади заступника директора Департаменту моніторингу ризикових операцій Державної фіскальної служби України за власним бажанням.

У зв`язку з неявкою представників сторін в судове засідання 05.08.2021 постановлено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, а сторонами не заперечується, ОСОБА_1 з 05.03.2019 по 18.06.2020 обіймав посаду заступника директора Департаменту моніторингу ризикових операцій Державної фіскальної служби України.

На підставі вимог статті 44 Закону України «Про державну службу» та Типового порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі - Типовий порядок, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 № 640, у 2019 році було проведено оцінювання службової діяльності ОСОБА_1 , який перебував на посаді заступника директора Департаменту моніторингу ризикових операцій Державної фіскальної служби України.

За результатами оцінювання службової діяльності ОСОБА_1 за 2019 рік отримав середній бал за виконання поставлених завдань на рівні 1,16, що є негативною оцінкою діяльності, з відповідними обґрунтуваннями такої оцінки безпосереднім керівником - виконуючим обов`язки Голови Державної фіскальної служби України ОСОБА_2 .

Виконуючим обов`язки Голови ДФС України ОСОБА_2 складено «Обґрунтування» Додаток до оцінювання результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2019 рік» від 06.12.2019 року, у якому викладено доводи щодо причин негативної оцінки діяльності позивача на посаді державної служби категорії «Б».

18.12.2019 виконуючим обов`язки Голови ДФС України ОСОБА_2 підписано Наказ № 2054-О «Про затвердження Висновків щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців органів ДФС, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», у 2019 році», у відповідності до якого була затверджена негативна оцінка результатів діяльності ОСОБА_1 за 2019 рік.

Не погоджуючись з такими діями та рішенням відповідача позивач і звернувся до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), в редакції Закону України від 25 вересня 2019 року № 117-IX.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону № 889-VIII державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з ст. 5 Закону № 889-VIII правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Підстави, порядок проведення щорічного оцінювання службової діяльності державного службовці категорії "Б", а також процедура оскарження його результатів, визначаються Законом України "Про державну службу", постановою КМУ "Про затвердження Типового порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців" від 23.08.2017 № 640, в редакції від 10.07.2019 (далі - Типовий порядок), Методичними рекомендаціями НАДС "Щодо визначення результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", затвердженими наказом НАДС від 29.08.2018 № 208-18, в редакції від 24.09.2019 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до ч. 1-7 ст. 44 Закону 889-VIII результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.

Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення) (ч.2).

Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу. Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А", здійснюється суб`єктом призначення (ч.3).

Державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання. Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення (ч.4).

За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням (ч.5).

У разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення) (ч.6).

Висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону (ч.7).

Пунктом 2 Типового порядку визначено, що метою оцінювання є визначення якості виконання державним службовцем поставлених завдань, а також прийняття рішення щодо його преміювання, планування службової кар`єри, визначення потреби у професійному навчанні.

Згідно п. 36 Типового порядку визначення результатів виконання завдань державним службовцем, на якого покладено виконання обов`язків за посадою державної служби категорії "А", "Б" або "В", здійснює керівник вищого рівня по відношенню до посади державної служби, яку він займає.

Відповідно до п. 37 Типового порядку для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", оціночну співбесіду.

Пунктами 38, 39, 40 Типового порядку передбачено, що перед проведенням оціночної співбесіди державний службовець, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", заповнює форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині відомостей щодо себе та займаної посади, опису досягнутих результатів у розрізі кожного визначеного завдання та строку його фактичного виконання. У разі тимчасової відсутності державного службовця такі відомості зазначаються безпосереднім керівником.

Оціночна співбесіда проводиться на основі усних пояснень державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", про виконання завдань і ключових показників та його письмового звіту, що подається у довільній формі (у разі його подання державним службовцем). Під час оціночної співбесіди також визначаються потреби у професійному навчанні та розглядаються пропозиції щодо завдань і ключових показників на наступний період. Після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування, а також визначення потреб у професійному навчанні. Безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 4 (п. 39).

Проведення оціночної співбесіди визначено розділом ІІІ Методичних рекомендації, відповідно до якого, державному службовцю рекомендується самостійно визначитися щодо необхідності підготовки та подання безпосередньому керівнику письмового звіту або лише надання усних пояснень під час оціночної співбесіди.

З аналізу вказаних норм вбачається, що оціночна співбесіда є головною складовою належного та законного проведення оцінювання. Даний етап дає можливість державному службовцю надати пояснення, уточнюючу інформацію щодо фактичного виконання, або ж підстав, які зумовили його невиконання.

Таким чином, на переконання суду, всупереч вищенаведеним вимогам Типового порядку та Методичних рекомендацій, виконуючим обов`язки Голови Державної фіскальної служби України ОСОБА_2 не було проведено оціночної співбесіди з ОСОБА_1 за результатами аналізу кожного із завдань, а затверджено висновок з проставленням середнього балу за результати роботи - "1,16" що є негативною оцінкою. Дані порушення, на думку суду, призвели до неможливості надати письмовий звіт про результати роботи.

Відповідно до п. 41 Типового порядку висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", в якому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка, за формою згідно з додатком 5 затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення. У разі коли жодне із завдань державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", не підлягає оцінюванню, висновок не затверджується. Відповідні відомості зазначаються в особовій картці такого державного службовця.

Відповідно до пунктів 2, 3 та 4 розділу 4 Методичних рекомендацій безпосередньому керівнику рекомендується виставляти бали у значенні від "0" до "4" або "Не підлягає оцінюванню" окремо за кожне завдання відповідно до критеріїв виставлення балів, визначених у додатку 4 до Типового порядку.

У формі щодо визначення результатів виконання завдань у графі "Обґрунтування" безпосередньому керівнику рекомендується аргументувати виставлені ним бали. Наприклад, якщо безпосередній керівник не згоден із досягнутим результатом, який зазначено державним службовцем у формі щодо результатів виконання завдань, такому керівнику рекомендується обґрунтувати незгоду. Якщо державний службовець успішно виконав завдання і безпосередній керівник виставив бал у значенні "4", рекомендується, зокрема, зазначити, до яких документів державним службовцем вносилися пропозиції щодо їх удосконалення.

За результатами розрахунку середнього бала безпосередньому керівнику рекомендується поставити позначку в графі "Оцінка" та заповнити графу "Обґрунтування оцінки", коротко аргументуючи, чому державний службовець отримав відмінну, позитивну або негативну оцінку.

Відповідно до Додатку 4 Типового порядку критерії виставлення балів виставляються бали:

- " 0" - Завдання не виконано або під час його виконання порушено вимоги законодавства у сфері запобігання корупції;

- " 1" - Завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, або завдання виконане з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків, або під час виконання такого завдання порушено вимоги правил етичної поведінки, або процес досягнення результату чи сам результат мав негативний відгук з боку користувачів, споживачів, співвиконавців, керівництва тощо;

- " 2" - Завдання виконано, але з порушенням строку виконання та/або із залученням до виконання завдання інших осіб (під час виконання роботи державний службовець потребував надання зразків документів, допомоги у виробленні алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проектів документів, проявляв низьку самостійність, недостатність знань нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника тощо);

- " 3" - Завдання виконано своєчасно, результат якого повною мірою можна використати в роботі. Робота проводилась ефективно з дотриманням правил етичної поведінки;

- " 4" - Завдання виконано своєчасно (завчасно), результат високої якості, його досягнуто з високим ступенем самостійності (за необхідності командної роботи), ініціативності, робота проводилась ефективно, з дотриманням правил етичної поведінки. Під час виконання завдання державним службовцем вносилися пропозиції щодо інших документів або їх удосконалення.

Судом встановлено, що підсумки проведеного оцінювання щодо ОСОБА_1 викладено в Результатах виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В" за 2019 рік та в додатку до оцінювання «Обґрунтування» зазначено:

- за виконання першого завдання виставлено бал "1", стверджуючи в якості обґрунтування, що завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання. З травня по вересень працівниками структурного підрозділу під керівництвом ОСОБА_1 не виконано 16 контрольних завдань. Згідно з інформацією кадрового забезпечення працівники вказаного структурного підрозділу пройшли оцінювання з балами не нижче «позитивно». Отже, вказане свідчить про низку якість організації та контролю діяльності департаменту. Фактам неналежного виконання контрольних завдань працівниками департаменту, керівництвом не надано належної оцінки.

- за виконання другого завдання виставлено бал "2", стверджуючи в якості обґрунтування, що завдання виконано, але з порушенням строку виконання. Структурним підрозділом на 13 звернень щодо надання публічної інформації надано відповідь із порушення строків визначених законодавством та за наслідками особистого прийому громадян надано 1 відповідь з порушенням строків.

- за виконання третього завдання виставлено бал "1", стверджуючи в якості обґрунтування, що завдання виконано частково, з травня по вересень працівниками структурного підрозділу під керівництвом ОСОБА_1 не виконано 16 контрольних завдань.

- за виконання четвертого завдання виставлено бал "1", стверджуючи в якості обґрунтування, що завдання виконано частково, до виконання завдань державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату. За перше півріччя 2019 року відбулася негативна динаміка надходження ПДВ до бюджету у порівнянні з аналогічним періодом 2018 року. Так у зазначеному періоді відбулося зменшення надходження ПДВ на 6,7 млрд грн. Така динаміка зумовлена в т.ч. за рахунок незадовільної роботи системи блокування податкових накладних в ЄРПН, яка не виконала своєї превентивної функції, а саме перешкоджання несумлінним платникам реєстрації схемного податкового кредиту та операцій з пересорту. Так, станом на 1.10.2019 року відбулося значне підвищення схемного податкового кредиту, що сприяло суттєвому зменшеною надходження ПДВ до бюджету. Крім того робота департаменту концентрувалася виключно на аналізі і моніторингу ризиків з ПДВ та не використовувалися механізми моніторингу та аналізу ризиків з інших податків, що суттєво звужує можливості роботи департаменту.

- за виконання п`ятого та шостого завдань виставлено по "1" балу з однаковим обґрунтуванням, стверджуючи, що до виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату. За 9 місяців працівники структурного підрозділу були залучені до розробки лише 1 проекту постанови КМУ «про внесення змін до постанови КМУ від 21.02.2018 року №117».

З матеріалів справи вбачається, що з метою встановлення чим саме можуть підтверджуватись вказані зауваження до роботи позивача, представником позивача на адресу ДФС України були надіслані адвокатські запити, в яких були поставлені питання щодо обставин прийняття Висновку.

Листом ДФС України від 09.01.2020 року № 63/6/99-99-04-01-03-15 повідомлено, що організація та проведення службових перевірок відносно позивача у 2019 році не здійснювалась, накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відсутні, працівники Департаменту були звільнені в порядку переведення до ДПС України.

На думку суду вказана відповідь відповідача свідчить про те, що позивач або його підлеглі службовці не притягувались до дисциплінарної відповідальності та дисциплінарні провадження стосовно них не порушувались, що свідчить про необґрунтованість зазначених ОСОБА_2 підстав для негативного оцінювання результатів діяльності позивача.

Крім того, в разі неналежного виконання підлеглими позивача свої службових обов`язків та завдань, які стояли перед Департаментом моніторингу ризикових операцій ДФС України, вони б не отримали позитивної оцінки результатів їх діяльності, не були б переведені для подальшого проходження служби на рівнозначні посади до ДПС України.

Також в матеріалах справи містить лист ДФС України від 06.03.2020 року № 907/6/99-99-04-15, який є також відповіддю на адвокатський запит позивача, в якому повідомлено, що інформація та документи, які використовувались виконуючим обов`язки Голови ДФС ОСОБА_2 для обґрунтування оцінки до матеріалів оцінювання не надавались.

Таким чином, на переконання суду, відповідачем не було надано жодного доказу, який би міг підтвердити обґрунтування негативної оцінки результатів діяльності позивача у 2019 році.

Крім того, судом встановлено, що у адвокатському запиті позивачем ставилось питання щодо наявності доведеного у письмовій формі плану блокування реєстрації податкових накладних у системі СМКОР.

Натомість, це питання залишено відповідачем поза увагою, відповіді на дане питання не було надано як позивачу у відповіді, так і не висвітлено відповіді на це питання у відзиві на позовну заяву.

Отже, відповідачем не подано суду будь яких доказів, які б підтверджували обґрунтованість та правомірність виставлення ОСОБА_1 відповідних балів в Результатах виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В" за 2019 рік.

У відзиві на позов відповідачем також не вказано з даних питань будь-яких обґрунтованих пояснень.

Таким чином, на переконання суду, у відповідача відсутні будь-які докази, які б підтвердили законність та обґрунтованість прийняття виконуючим обов`язки Голови ДФС України ОСОБА_2 рішення про негативне оцінювання результатів роботи позивача у 2019 році.

Стосовно посилання позивача на те, що розпорядженням КМ України від 12.02.2020 № 107-р «Про визнання таким, що втратило чинність, розпорядження Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 № 556» визнано таким, що втратило чинність, розпорядження КМ України від 17.07.2019 № 556-р «Про тимчасове покладення виконання обов`язків Голови Державної фіскальної служби України на ОСОБА_2 », суд зазначає, що зміна керівника або тимчасово виконуючого обов`язки керівника не свідчить про втрати чинності всіх підписаних ним документів.

Щодо посилання відповідача на те, що наказом ДФС від 17.06.2020 № 725-о ОСОБА_1 звільнено з посади заступника директора Департаменту моніторингу ризикових операцій Державної фіскальної служби України за власним бажанням, суд зазначає наступне.

На переконання суду, подальше звільнення працівника, навіть з підстав «за власним бажанням» не нівелює та жодним чином не впливає на предмет розгляду даної справи, що стосується оцінки позивача під час його перебуванні на державній службі.

Водночас, при вирішенні даної справи суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Дискреційні повноваження безпосереднього керівника, який проводить оцінювання, дають можливість на власний розсуд (без узгодження) визначати зміст рішення або вибрати один із кількох варіантів рішення. Такі повноваження обумовлені певною свободою (вільним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законодавством, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Як випливає зі змісту Рекомендації R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

У зв`язку з цим, суд доходить висновку, що оцінювання виконання завдань, ключових показників позивача здійснюється керівником (виконуючим обов`язки) Голови Державної фіскальної служби України у межах власної дискреції, що визначається завданнями та функціями, покладеними на нього в силу Закону.

Суд, розглядаючи адміністративну справу по суті, не може перебирати на себе повноваження суб`єкта владних повноважень щодо реалізації покладених на нього завдань.

Таким чином, суд встановив та надав оцінку порушенням, які мали місце під час проведення оцінювання результатів діяльності позивача, однак позбавлений можливості надати оцінку його результатам службової діяльності. Суд звертає увагу, що в межах своїх повноважень не наділений компетенцією оцінювати діяльність державних службовців.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись положеннями статей 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним рішення виконуючого обов`язки В.о. Голови Державної фіскальної служби ОСОБА_2 від 06 грудня 2019 року про негативне оцінювання результатів завдань заступником директора Департаменту моніторингу ризикових операцій Державної фіскальної служби України ОСОБА_1 .

3. Визнати протиправним наказ В.о. Голови Державної фіскальної служби від 18.12.2019 № 2054-О «Про затвердження Висновків щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців органів ДФС, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В» у 2019 році» в частині прийняття рішення про затвердження Висновку про негативне оцінювання результатів завдань заступником директора Департаменту моніторингу ризикових операцій Державної фіскальної служби України ОСОБА_1 .

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 681,60 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня 60 копійок).

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Державна фіскальна служба України (адреса: Львівська площа, 6, м. Київ, 04655, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Н.М. Клименчук