Справа № 757/25575/21-а
Суддя: Саадулаєв А. І.
Дата ухвалення: 2022-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/265/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Саадулаєв А.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Печерського районного суду міста з позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.05.2021 року позовну заяву направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.01.2022 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення осіб, визначено відповідачу строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Предметом позову є визнання протиправною та скасування постанови Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №04/21 від 27.04.2021 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 10200,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач не погоджується з винесеною проти неї постановою, з огляду на відсутність повноважень відповідача щодо проведення відповідного заходу державного контролю, відсутність підстав для проведення такого заходу, порушення порядку проведення перевірки, оформлення протоколу та розгляду справи, строків накладення стягнення, відсутність складу правопорушення та вини позивача, за яке може бути накладено відповідне стягнення, з огляду на що, просить постанову № 04/21 від 27.04.2021 року визнати протиправною та скасувати.

У відзиві на позов, відповідач зазначав, що його дії повністю відповідали вимогам закону. Виклик та повідомлення позивача про розгляд справи здійснювались у передбачений законодавством спосіб, а тому постанова є правомірною.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) проводився позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання ТОВ «Н.В.Інвест» вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Перевірка TOB «Н.В.Інвест» здійснювалася відповідачем з 23.03.2021 року по 05.04.2021 року.

Позаплановий захід здійснювався згідно направлення від 23.03.2021 року.

За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності був складений акт від 05.04.2021 року.

На підставі даних перевірки, оформленої актом від 05.04.2021 року про проведення позапланового заходу відносно позивача було складено два протоколи про адміністративні правопорушення:

1)Протокол № б/н від 19.04.2021 року про нібито виявлене порушення, передбачене ст. 23 Закону України «Про архітектурну діяльність», відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 96 КУпАП;

2)Протокол № б/н від 19.04.2021 року про нібито виявлене порушення, передбачене ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 96 КУпАП.

На підставі складених 19.04.2021 року протоколів 27.04.2021 року по відношенню до позивача було винесено постанову № 04/21 від 27.04.2021 року, якою визнано позивача винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 5 ст. 96 КУпАП, застосовано стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200,00 грн.

Згідно постанови про накладення штрафу за результатами перевірки було виявлено порушення замовником будівництва TOB «Н.В.Інвест», яке полягало у затвердженні проектної документації «Будівництво медичного діагностичного реабілітаційного центру з паркінгом зі знесенням існуючого нежилого будинку на вул. Партіарха Мстислава Скрипника, 46 (літ. В) у Солом`янському районі м. Києва», яка розроблена з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, чим наведено недостовірні дані у повідомленні про початок виконання будівельних робіт від 07.10.2020 № КВ 52 в частині належно розробленої та затвердженої проектної документації на об`єкт будівництва та в частині основних показників об`єкта будівництва (замість 6 поверхів зазначено паркінг + 5 поверхів), чим порушено ст. 23 Закону України «Про архітектурну діяльність», ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У направленні від 23.03.2021 року підставою зазначено лише депутатське звернення депутата Київської міської ради К.Кириченко від 15.03.2021 року № 08/279/09/201-043.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.ч. 1 та 5 ст. 96 КУпАП, порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч.ч. 1 та 5 ст. 96 КУпАП, виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Механізм набуття права на виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі-Закон) та Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (далі - Порядок № 466) (у редакціях, що діяли на момент виникнення правовідносин).

Згідно пункту 11 Порядку № 466, замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні, за виконання будівельних робіт без подання повідомлення та за порушення вимог, визначених цим Порядком, відповідно до Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному Законом.

Відповідно до проектної документації Відповідно до проектної документації «Будівництво медичного діагностичного реабілітаційного центру з паркінгом зі знесенням існуючого нежилого будинку на АДРЕСА_2» розроблену ФОП ОСОБА_2 , наданої уповноваженою особою, замовника будівництва ОСОБА_1 під час проведення перевірки вбачається, наступне:

запроектована висота приміщень об`єкта будівництва становить 2,7 м.;

відстань від житлового будинку АДРЕСА_1 до корпусу закладу охорони здоров`я запроектовано 7,4 м.;

відповідно до проектної документації на об`єкті будівництва «Будівництво медичного діагностичного реабілітаційного центру з паркінгом зі знесенням існуючого нежилого будинку на АДРЕСА_2 » передбачено обладнання вказаного закладу охорони здоров`я лише одним ліфтом;

відповідно до проектної документації передбачено майданчик для стоянки автотранспорту на відстані від корпусу менше ніж 15 метрів;

у розділі техніко-економічні показники об`єкта не враховано у загальну поверховість громадського будинку 1 поверх на якому розташовано паркінг.

Відповідно до п. 3.17 ДБН В.2.2-10:2001 «Будинки і споруди. Заклади охорони здоров`я» висота приміщень будинків закладів охорони здоров`я від підлоги до стелі необхідно приймати не менше 3 метрів.

Відповідно до абз. ж, п. 2.12 ДБН В.2.2-10:2001 «Будинки і споруди. Заклади охорони здоров`я» відстань між корпусами закладів охорони здоров`я і житловими, громадськими будинками, а також червоними лініями необхідно приймати: між лікувально-діагностичними корпусами, будинками амбулаторно-поліклінічних закладів і житловими, громадськими будинками, а також червоними лініями - не менше 15 метрів.

Відповідно до п. 6.1 ДБН В.2.2-10:2001 «Будинки і споруди. Заклади охорони здоров`я» заклади охорони здоров`я мають бути обладнані пасажирськими, вантажними ліфтами і ліфтами для лікувально-профілактичних закладів (лікарняними).

Відповідно до п. 2.15 ДБН В.2.2-10:2001 «Будинки і споруди. Заклади охорони здоров`я» на ділянках закладів охорони здоров`я необхідно передбачати стоянки для автотранспорту співробітників і відвідувачів на відстані не менше 25 метрів від корпусів з палатами і не менше 15 метрів від інших корпусів. Розрахункову кількість машиномісць на автостоянках біля лікувально-профілактичних закладів необхідно приймати згідно з ДБН 360.

Відповідно до п. Б.8 Додатку Б ДБН В.2.2-9:2018 «Будинки і споруди. Громадські будинки і споруди. Основні положення» при визначенні поверховості будинку до числа поверхів включаються всі надземні поверхи, у тому числі технічний поверх, мансардний, а також цокольний поверх якщо верхній рівень його перекриття знаходиться вище середньої планувальної позначки землі неменше на 2 метри.

В правовій позиції, у постановах Верховного Суду від 27.01.2020 року №809/772/16, від 02.04.2020 року №809/998/16 та від 28.04.2020 №808/3616/16, міститься висновок, що до замовника та проектувальника висуваються вимоги щодо добросовісного виконання ними проектних робіт щодо об`єкта будівництва, які, зокрема, полягають і в обов`язковому врахуванні будівельних норм, стандартів і правил, вимоги вихідних даних на проектування.

Проект може вважатися юридично значимим документом, який має юридичну силу та створює правові наслідки, за умови його відповідності встановленим вимогам і лише у разі дотримання таких вимог проект може бути затверджений замовником.

Такий висновок викладений, зокрема у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 815/5987/16.

Враховуючи викладенні вище обставини, генеральним проектувальником ФОП ОСОБА_2 передано замовнику будівництва, TOB «H.B. ІНВЕСТ», проектну документація «Будівництво медичного діагностичного реабілітаційного центру з паркінгом зі знесенням існуючого нежилого будинку на АДРЕСА_2 », яка розроблена з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, будівельних норм, стандартів і правил, зокрема з порушенням: п. 3.17, абз. ж, п. 2.12, п. 6.1, п. 2.15 ДБН В.2.2-10:2001 «Будинки і споруди. Заклади охорони здоров`я», п. Б.8 Додатку Б ДБН В.2.2- 9:2018 «Будинки і споруди. Громадські будинки і споруди. Основні положення», яку у свою чергу ОСОБА_1 , в супереч приписам ст. 23 Закону України «Про архітектурну діяльність» затвердила наказом від 10.08.2020 № 10/08.

Отже, замовником будівництва, TOB «H.B. ІНВЕСТ» (керівник - ОСОБА_1 ) наведено недостовірні дані у повідомленні про початок виконання будівельних робіт від 07.10.2020 № КВ 52 в частині належно розробленої та затвердженої проектної документації на вказаний вище об`єкт будівництва, а також наведено недостовірні данні в частині основних показників об`єкт будівництва (замість 6 поверхів зазначено паркінг+5 поверхів), чим порушено ч. 8 ст. 36 Закону (замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання будівельних робіт, та за виконання будівельних робіт без повідомлення).

Як вбачається з фактичних обставин справи, проектна документація розроблена на об`єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_2 », з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм стандартів і правил, як наслідок у ОСОБА_1 не мала права затверджувати таку проектну документацію.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Як вбачається зі змісту статті 38 КУпАП, початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Відповідно до положень пункту 7 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статті 38 цього Кодексу.

Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Подібна правова позиція щодо застосування норм права викладена у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17, від 11 грудня 2018 року у справі № 242/924/17 та від 24 січня 2019 року в справі № 203/28/17.

Суд звертає увагу, що порушення вимог містобудівного законодавства, які мають всі ознаки триваючого правопорушення, допущені, зокрема замовником будівництва TOB «Н. В. Інвест» (керівник ОСОБА_1 ) на об`єкті будівництва, за адресою: АДРЕСА_2, були виявлені Департаментом 05.04.2021. що у свою чергу зафіксовано у відповідному акті перевірки від 05.04.2021.

При цьому постанова по справі про адміністративне правопорушення прийнята Департаментом 27.04.2021, тобто вказана постанова була прийнята в межах строку визначеного ст. 38 КУпАП.

Як вбачається з фактичних обставин справи TOB «H.B. ІНВЕСТ» керівником якого є ОСОБА_1 , є суб`єктом містобудування зі статусом замовника будівництва об`єкту.

Крім того, суд вважає твердження позивача, що відповідач здійснював заходи державного архітектурно-будівельного контролю без отримання кваліфікаційного сертифікату, як це передбачено Порядком проведення професійної атестації відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 554, є хибними з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2020 № 219 внесено зміни, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, зокрема у постанові Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 554 «Деякі питання професійної атестації відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури»:

1)абзац другий пункту 2 Порядку проведення професійної атестації відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, затвердженого зазначеною постановою, після слів «та експерт,» доповнити словами «виконавець робіт, головний державний інспектор, головний інспектор будівельного нагляду та інші посадові особи, які виконують функції із здійснення державного архітектурно-будівельного контролю,»;

2)перелік видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, відповідальні виконавці яких проходять професійну атестацію, затверджений зазначеною постановою, доповнити пунктами 6 і 7 такого змісту:

«6. Будівництво об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками.

7. Здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та державного архітектурно-будівельного нагляду.».

Професійну атестація виконавців робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури регулює стаття 17 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Головні державні інспектори, які здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль не належать до відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, а навпаки здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль щодо створених/побудованих об`єктів архітектури відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Рішенням Київської міської ради від 23.07.2015 № 761/1625 утворено - Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Щодо посилання позивача на протокол постійної комісії з питань техногенного - екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 18.03.2021 № 20 «Про вжиття заході запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2», відповідно до якого, за твердженнями позивача зобов`язано всім установам, організаціям та підприємствам суб`єктів господарювання, а також органів державної влади, виконавчих органів місцевого самоврядування перейти на дистанційну роботу, суд звертає увагу на наступне.

Слід зазначити, що у вказаному протоколі відсутнє положення, яке прямо зобов`язує органи державної влади та/або органи місцевого самоврядування перейти виключно на дистанційну форму роботи. Крім того, перехід на дистанційну роботу, має здійснюватись із урахуванням характеру виконуваних завдань (повноважень). З огляду на характер повноважень Департаменту, які спрямовані на запобігання порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, з боку суб`єктів містобудування, це не надає Департаменту можливості перейти виключно на дистанційну форму роботи.

Враховуючи вищевикладене, Департамент та його посадові особи діють виключно в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а аргументи позивача є необґрунтованими.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, з фактичних обставин справи вбачається, що твердження позивача не підтверджені належними та допустимими доказами, є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а також позивачем не наведено обставин та не надано доказів, які б свідчили про невідповідність виявлених відповідачем, в ході проведення позапланової перевірки, порушень, а також не надано доказів, які б вказували про невідповідність чи протиправність прийнятих Департаментом рішень за результатами перевірки. При цьому позивач посилається на будь-які інші обставини, як то встановлення карантину, що у свою чергу жодним чином не спростовує факту виявлених порушень.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 251, 252, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 73, 74, 77, 241, 242, 296 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

СУДДЯ: