Справа № 280/3649/22
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2022-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 вересня 2022 року Справа № 280/3649/22 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (далі відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не вчинення дій по поверненню ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 37000 грн. 00 коп.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати до Головного Управління Державної казначейської служби в м. Києві подання про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 37000 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 30.11.2021 придбала квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , згідно договору купівлі-продажу квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лисенком О.О., зареєстровано в реєстрі за № 1225. Стверджує, що перед укладенням вищезазначеного договору купівлі-продажу квартири нею був сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 відсотка від вартості придбаного житла в сумі 37000 грн. 00 коп., відповідно до квитанції наданої до матеріалів позовної заяви. Оскільки житло придбане позивачем вперше, тому остання звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою щодо повернення помилково сплаченого збору на пенсійне страхування з операції купівлі- продажу нерухомості в розмірі 37000 грн. 00 коп. Проте, листом №2600-0603-8/25333 від 10.02.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про відсутність підстав для повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі- продажу нерухомого майна, оскільки заявником не надано пакет документів у відповідності до положення підпункту в пункту 15-2 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 1998 року №1740 (далі Порядок № 1740) та проведена заявником сплата збору у розмірі 1 відсотку вартості нерухомого майна, зазначеного у договору купівлі-продажу такого майна, свідчить про те, що майно придбавалось не вперше, що встановив нотаріус. Надалі позивач повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про повернення безпідставно (помилково) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, надавши необхідний пакет документів, проте листом №2600-0603-8/61411 від 06.06.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило, що попереднім листом заявнику було надано вичерпну відповідь з вказаного питання та повідомило, що звільнення покупця від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування на підставі підпунктів «в» або «г» пункту 15-2 Порядку №1740 можливе за умови наявності зазначених у цих підпунктах інформації та документів.

Вважає відмову пенсійного органу в поверненні коштів безпідставною та просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 20.06.2022 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/3649/22 без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач позов не визнав. У письмовому відзиві від 05.07.2022 вказав, що Пенсійний фонд не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно і тому не може подати подання без надання зацікавленими особами доказів відсутності факту придбання ними нерухомості. Стверджує, що позивач не надала до Головного управління належних доказів, які б підтвердили факт придбавання нею нерухомості вперше, зокрема не було надано доказів відсутності факту набуття житла раніше, як частини у спільній власності подружжя, набутого під час шлюбу. Крім того фактом сплати цього збору під час придбавання житла та укладення відповідного договору у нотаріуса позивач визнала, що нею житло придбавається не вперше, отже права на повернення збору у неї відсутнє, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість заявлених позовних вимог. З огляду на викладене, просить у позові відмовити.

У відповіді на відзив позивач пояснила, що нею до повторної заяви були надані всі наявні в неї докази про придбавання житла вперше, які вона як внутрішньо переміщеної особи об`єктивно мала можливість забрати. Зазначила, що відповідачем не вказувалось, які конкретно додаткові документи мали би бути надані заявником для задоволення своїх заяв про повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування чи які саме документи з наданих не приймаются відповідачем та з яких причин. Сплата нею суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при купівлі житла та оформлення договору купівлі-продажу у нотаріуса не є визнанням яких-небудь фактів придбавання житла не в перше, та не позбавляє її права на повернення цих коштів як помилково сплачених. Щодо відсутності факту набуття житла раніше, як частини у спільній власності подружжя, набутого під час шлюбу посилається на свою письмову заяву про придбавання житла вперше яку вважає належним доказом відсутності раніше придбаного житла, зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів на спростування її заяв та доданих документів.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 30.11.2021 придбала квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , згідно договору купівлі-продажу квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лисенком О.О., зареєстровано в реєстрі за № 1225.

Відповідно до підпункту 7.4. договору купівлі-продажу квартири покупцем ОСОБА_1 у відповідності до п.9 ст. 1 Закон України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» до підписання договору було сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна в сумі 36 910,36 грн., що становить 1% від вартості об`єкта купівлі продажу.

Водночас суд зауважує, що надана квитанція № 14 від 30.11.2021 підтверджує лише факт внесення ОСОБА_1 на власний поточний рахунок в банку 37000,00 грн. та сама по собі не є підтвердженням подальшого перерахування заявником вказаних коштів у повному обсязі у якості збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна.

В той же час відповідно до частини першої статті 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

У тексті відзиву на адміністративний позов відповідач визнає факт сплати 30.11.2021 позивачем збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна. Отже відповідна обставина визнається учасниками справи та додаткового доказування не потребує.

Надалі позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про повернення сплаченого збору.

Листом №2600-0603-8/25333 від 10.02.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про відсутність підстав для повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі- продажу нерухомого майна, оскільки заявником не надано відповідний пакет підтверджуючих документів та проведена заявником сплата збору у розмірі 1 відсотку вартості нерухомого майна, зазначеного у договору купівлі-продажу такого майна, свідчить про те, що майно придбавалось не вперше, що встановив нотаріус.

Позивач повторно звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про повернення сплаченого збору надавши відповідний пакет підтверджуючих документів.

Листом №2600-0603-8/61411 від 06.06.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило, що попереднім листом заявнику було надано вичерпну відповідь та повідомило, що звільнення покупця від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування на підставі підпунктів «в» або «г» пункту 15-2 Порядку №1740 можливе за умови наявності зазначених у цих підпунктах інформації та документів.

Не погодившись із бездіяльністю відповідача у поверненні помилково сплачених коштів, позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі Закон № 400/97-ВР).

Відповідно до пункту 9 статті 1 даного Закону, платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 частини першої статті 2 цього ж Закону передбачено, що об`єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовані у Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (у редакції зі змінами, внесеними Постановою КМУ № 866 від 23.09.2020).

Згідно з пунктом 15-1 Порядку № 1740, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Абзаци 1 та 4 пункту 15-3 Порядку № 1740 передбачає, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах в пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Приписами підпункту в пункту 15-2 Порядку № 1740 визначено, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року).

Суд зауважує, що особа, яка не скористалась своїм правом на подання заяви та документів, визначених підпункту в пункту 15-2 Порядку № 1740 до нотаріуса, не втрачає свого права на пільги зі сплати збору та можливість його повернення в установленому законом порядку. Тому, доводи відповідача в цій частині суд відхиляє.

Однак, наявність такої пільги має бути підтверджена документами, передбаченими підпунктом в пункту 15-2 Порядку № 1740, а саме: відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду (довідки з місць проживання (після 1992 року).

З матеріалів справи судом встановлено, що при зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна ОСОБА_1 був поданий певний перелік документів, передбачений пунктом 15-2 Порядку № 1740 на підтвердження придбавання нею житла вперше.

В той же час в частинні ненадання даних про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду (довідок з місця проживання) судом встановлено, що позивач з 28.10.2014 є внутрішньо переміщеною особою, первинно зареєстрована у м. Докучаєвську, Донецької області (що підтверджується паспортом зі штампом про реєстрацію позивача у м. Докучаєвську), яке відповідно до Указу Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» від 7.02.2019 № 32/2019, віднесено до територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях.

Таким чином суд приймає доводи позивача, що надання відповідних довідок з місця проживання по м. Докучаєвську є неможливим, так як на цій території органи української влади та місцевого самоврядування не здійснюють своїх повноважень.

Крім того з відповіді АТ «Ощадбанк» від 16.05.2022 на заяву ОСОБА_1 щодо надання довідки про невикористання житлових чеків вбачається, що АТ «Ощадбанк» не має можливості надати довідки про невикористання житлових чеків для приватизації житла на територіях, непідконтрольних українській владі.

Відповідно до положень ст. 4 та 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.2013 № 2482-ХІІ житлові чеки - це приватизаційні папери, які одаруються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду. Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.93 № 305 «Про випуск в обіг приватизаційних житлових чеків» останні підлягають випуску у вигляді приватизаційних депозитних рахунків, порядок відкриття яких та здійснення з них платежів регулюються Положенням «Про порядок відкриття приватизаційних депозитних рахунків і здійснення з них платежів» затвердженим наказом Національного банку України від 15.03.93 № 30, яке втратило чинність з моменту введення в дію Постанови Правління Національного банку України від 27.04.2000 № 179 «Про затвердження Положення про порядок відкриття приватизаційних депозитних рахунків за житловими чеками та здійснення з них платежів».

Так з метою використання житлових чеків за їх призначенням в установах Ощадбанку України відкривається приватизаційні депозитні рахунки, на які зараховується повна номінальна вартість житлових чеків громадян. У процесі приватизації громадянами займаного житла відбувається списання коштів з їх приватизаційних депозитних рахунків на підставі приватизаційного платіжного доручення, яке підтверджує, що громадяни України або особа, яка має на це повноваження, доручає установі банку здійснити переказ належної суми зі свого депозитного рахунку позабалансовий рахунок відповідного позабюджетного фонду приватизації.

Таким чином суд вважає обгрунтованими доводи позивача про те, що вона позбавлена можливості отримати від АТ «Ощадбанк» довідку про невикористання житлових чеків для приватизації житла за час реєстрації та проживання на територіях, які на цей час непідконтрольні українській владі.

Інші подані позивачем документи відповідно до вимог Порядку № 1780 підтверджують факт придбавання нею житла вперше.

Отже вбачається, що хоча Порядок № 1780 містить перелік документів, які підтверджують придбавання житла особою вперше, проте державою не створено ефективного механізму для отримання всіх перелічених документів (довідок) особами, які проживали на тимчасово окупованих територіях.

Відповідно до статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, згідно правових позицій Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovdandPine v. The Czech Republic), «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), «Трго проти Хорватії» (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу «належного урядування», згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Суд вважає, що оскільки саме держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню ефективну процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше для осіб, які проживали на тимчасово окупованих територіях, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.

В той же час згідно частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем в свою чергу не надано ніяких доказів придбавання позивачем житла не вперше.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року №787 (далі Порядок №787).

Пунктом 5 Порядку №787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили. У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби) орган, що контролює справляння надходжень бюджету, засобами системи Казначейства формує подання в електронній формі згідно з додатком 1 до цього Порядку та подає його до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року №215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Таким чином, оскільки повернення коштів, безпідставно або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України зі всіма його підрозділами, то саме на відповідача покладено обов`язок щодо формування та надання подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Вищевикладена позиція суду узгоджується з практикою Верховного Суду, яка була викладена в постанові суду від 15.07.2021 у справі № 826/4789/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача подати до Головного Управління Державної казначейської служби в м. Києві подання про повернення позивачу помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В даній справі відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинення дій. Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним житла вперше та свідчили б про відсутність у неї права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053, ) щодо невчинення дій по поверненню ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 36 910 грн. 36 коп.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати до Головного Управління Державної казначейської служби в м. Києві подання про повернення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 36 910 грн. 36 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати на оплату судового збору в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053, ).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 02.09.2022.

Суддя А.В. Сіпака