Справа № 460/26888/22
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2022-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Д.П. Зозуля, розглянувши клопотання Релігійної громади Свято-Михайлфвської парафії Сарненської Єпархії Української Православної Церкви с. Кам`янка з питань забезпечення адміністративного позову по справі за позовом
Релігійної громади Свято-Михайлівської парафії Сарненської Єпархії Української Православної Церкви с.Кам`янка
доДержавного реєстратора Управління культури і туризму Рівненської обласної держаної адміністрації Кир`янчука Олега Богдановича
провизнання протиправним рішення та зобов`язання вчинення певних дій,
Релігійна громада Свято-Михайлівської парафії Сарненської Єпархії Української Православної Церкви с. Кам`янка звернулася до суду з позовом до Державного реєстратора Управління культури і туризму Рівненської обласної держаної адміністрації Кир`янчука Олега Богдановича, в якому просить суд:
Заява мотивована тим, що згідно даних офіційного телеграм-каналу «Open data bot» позивачем були отримані відомості з державного реєстри юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які містять наступну інформацію: змінено повну назву позивача на: «Релігійна організація «Релігійна громада Свято-Михайлівської Парафії Сарненської Єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) села Кам`янка Рівненського району Рівненської області»; змінено відомості щодо керівника на: ОСОБА_1 . Позивач, звертає увагу суду на той факт, що ні членами Релігійної громади Свято-Михайлівської Парафії Сарненської Єпархії УПЦ с. Кам`янка, а ні її керівником - гр. ОСОБА_2 не приймались рішення щодо внесення змін до відомостей державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в частині зміни назви чи керівника. Уповноважені на це особи - не призначались, та не видавалось жодних документів, що делегують відповідні повноваження.
Заявник посилається на вчинення протиправних дій, які полягають у несанкціонованому внесенні нових даних до державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Вказані дії були вчинені, з метою спроби здійснення рейдерського захвату релігійної споруди - Свято-Михайлівського храму УПЦ в с.Кам`янка. На сьогоднішній день доступу до будівлі Свято-Михайлівського храму УПЦ в позивача немає, так як вищезазначені особи змінили замки на будівлі. З наведених мотивів, позивач просить заяву задовольнити та вжити заходів забезпечення позову.
За правилами ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для його розгляду, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.
В силу вимог ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
З системного аналізу вказаної норми права судом встановлено, що підставами для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень; 2) очевидними є ознаки порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю; 3) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; 4) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист; 5) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним. При чому, кожна з наведених обставин є самостійною.
Згідно із абз. 2 п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, що можуть слугувати підставою для вжиття заходів забезпечення позову.
Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем (заявником) на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретними заходами до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності труднощів виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Згідно державного Акту на право постійного користування землею Серії І-РВ №001538 позивачу належить на праві користування земельна ділянка площею 0,20 га, яку останній отримав для будівництва релігійної споруди - Храму. Речове право на майно стверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (про реєстрацію іншого речового права) Серії ЕЕТ №137088.
Судом встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 17.08.2022, за ідентифікаційним кодом 25895050 значиться: Релігійна організація «Релігійна громада Свято-Михайлівської Парафії Сарненської Єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) села Кам`янка Рівненського району Рівненської області»; керівник Кожарко Галина Миколаївна.
Отже, обґрунтування клопотання побудовані на припущеннях з приводу проблем щодо поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі не вжиття заходів забезпечення позову. Тобто, заявник вказує не на дійсні, існуючі обставини, які не підтверджують існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а на гіпотетичні.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність належних доказів того, що до моменту ухвалення рішення в справі, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Поміж тим суд звертає увагу, зокрема і на те, що клопотання про забезпечення позову також мотивовано тими доводами, що і фактично обґрунтування позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішенн. Проте, для перевірки цих доводів суд має з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті, та дослідити всі докази, що підтверджують або спростовують такі обставини.
Суд вказує, що забезпечення позову допускається, коли очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Очевидна протиправність прийнятого рішення має вказувати на такі обставини, що не потребують детального з`ясування чи додаткового доказування. Водночас, стверджувати про очевидність протиправності прийнятого рішення державного реєстратора, - на даній стадії процесу у суду немає підстав.
Необхідно також звернути увагу, що частиною 1 статті 151 Кодексу визначені виключні заходи забезпечення позову, серед яких є:
1) зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) заборона відповідачу вчиняти певні дії;
4) заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Разом з тим, заявлений Релігійною громадою Свято-Михайлівської Парафії Сарненської Єпархії УПЦ с. Кам`янка спосіб забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно - не визначений нормами Кодексу адміністративного судочинства України. Таким чином, суд вважає відсутніми підстави для забезпечення позову з мотивів, наведених в клопотанні про забезпечення позову та за наслідком розгляду заявленого заходу забезпечення позову. В зв`язку з наведеним, клопотання про забезпечення позову до задоволення, - не підлягає.
Керуючись статтями 150-158, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складений 02 вересня 2022 року

Суддя Д.П. Зозуля