Справа № 160/4994/22
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2022-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2022 року Справа № 160/4994/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цифротех» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «Цифротех» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в якій просить:
Від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог вказуючи на правомірність проведення перевірки. Проведеною перевіркою ТОВ «Цифротех» у відповідності до первинних документів, встановлено завищення суми нарахованих мотиваційних виплат, що підлягають вирахуванню з доходу у сумі 6 617 590,08 грн. В ході перевірки, з метою формування об`єктивних та обґрунтованих висновків за результатами документальної планової виїзної перевірки, посадовим особам підприємства надано запит №10/070-2 від 20.08.2021р., в якому запропоновано надати пояснення та підтверджуючі докази, проте посадовими особами підприємства не надано пояснень та підтверджуючих документів стосовно встановлених розбіжностей, а дані документи позивачем надано лише під час розгляду справи в суді разом із позовною заявою. Позивачем не було обґрунтовано доводів/надано доказів наявності підстав ненадання таких документів до перевірки контролюючим органом, а також платник не скористався своїм правом надання заперечень на акт перевірки. Відповідач наголошує, що платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів; платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами. Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято правомірно, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.
Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому позивач просив відхилити доводи відповідача, зазначені у відзиві та задовольнити позовну заяву в повному обсязі.
Представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, в яких останній підтримав свою позицію викладену у відзиві на позов та просив у задоволенні позовних вимог відмовити.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.05.2022 року прийнято до свого провадження вказану справу та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За правилами частини 6 статті 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Першим днем для прийняття рішення по даній справі є 15.07.2022 припадає на перебування судді у відпустці та вихідні дні, у зв`язку з чим, дане рішення прийнято першим робочим днем - 18.07.2022р.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено, що з 31.05.2021р. по 31.08.2021р. посадовими особами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідно до п.19-1.1 ст.19-1, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.1, п.77.4 ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України, Постанови КМУ від 03.02.2021 №89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок», плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2021 рік, на підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 30.04.2021 №1978-п проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Цифротех» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 31.03.2021, валютного - за період з 01.01.2017 по 31.03.2021, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.03.2021, іншого законодавства - за період з 01.01.2017 по 31.03.2021, за результатами якої складено Акт перевірки № 3046/04-36-07-02/33164534 від 07.09.2021 року.
Згідно висновків вказаного Акта перевірки, встановлено порушення, зокрема:
- п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, у загальній сумі 1191166грн.,в т.ч.: - за 2 квартал 2020 року у сумі 587 588 грн., за 3 квартал 2020 року у сумі 181 801 грн., за 4 квартал 2020 року у сумі 421 777 грн.
У п.2.6 Акта перевірки міститься інформація про запити, надані (надіслані) платнику податків щодо падання окремих документів (копій документів), пояснень, довідок, інформації тощо.
В ході перевірки на адресу ТОВ «ЦИФРОТЕХ» було надано письмові запити від 31.05.2021 №1/07-02, від 02.06.2021 №2/07-02, від 03.06.2021 №1/07-11, від 03.06.2021 №2/07-11, від 03.06.2021 №1/07-17, від 15.06.2021 №3/07-02, від 17.06.2021 №4/07-02, від 23.06.2021 №5/07-02, від 29.06.2021 №6/07-02, від 13.08.2021 №7/07-02, від 17.08.2021 №8/07-02, від 19.08.2021 №9/07-02, від 20.08.2021 №10/07-02, від 20.08.2021 №11/07-02.
Підприємством надано пояснення та відповідні бухгалтерські та первинні документи.
На запит від 20.08.2021 №10/07-02 не надано пояснень та підтверджуючих документів стосовно встановлених розбіжностей.
Так, проведеною перевіркою ТОВ «ЦИФРОТЕХ» у відповідності до первинних документів, встановлено завищення суми нарахованих мотиваційних виплат що підлягають вирахуванню з доходу у сумі 6 617 590,08 грн.
Згідно додаткової угоди від 31.03.2017 року № 1 «Про здійснення мотиваційних виплат (бонусів) по договору поставки № 2904/13 від 29.04.2013 укладеного з ТОВ «РОЗЕТКА У.А» сторони погодили, що з метою стимулювання та збільшення обсягу замовлень товарів Покупцем за Договором поставки, Постачальник здійснює виплату Покупцеві мотиваційні виплати - бонуси за надання послуг у вигляді досягнення результату щодо обсягу та/або асортименту закупівель Покупцем Товарів у Постачальника.
ТОВ «ЦИФРОТЕХ» двічі відобразило у даних бухгалтерського обліку акти по нарахуванню мотиваційних виплат від 31.05.2020 на суму 2 746 490,18грн., від 30.06.2020 на суму 517 888,83грн., від 31.07.2020 на суму 1 010 006,67 грн., від 30.11.2020 на суму 827 387,40 грн., від 31.12.2020 на суму 1 515 817,0грн., що підлягають вирахуванню з доходу.
Таким чином, встановлено безпідставне зменшення ТОВ «ЦИФРОТЕХ» доходу від будь-якої діяльності.
В ході перевірки, керуючись п.п.20.1.6 п.20.1 ст.20, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України та з метою формування об`єктивних та обґрунтованих висновків за результатами документальної планової виїзної перевірки, посадовим особам підприємства надано запит №10/070-2 від 20.08.2021р., в якому запропоновано надати пояснення та підтверджуючі докази.
Так, у вказаному запиті, копія якого наявна в матеріалах справи, податковим органом вимагається від позивача надати письмові пояснення з питань, що стосуються предмета перевірки, та їх документального підтвердження, щодо вжитих заходів, спрямованих на дотримання правил та норм податкового законодавства, зокрема щодо їх розумності, добросовісності та належної обачності, з наступних питань:
- на підставі яких первинних документів відбувалось формування бухгалтерських регістрів з обліку операцій по нарахуванню мотиваційних виплат контрагентам-покупцям товару?
- яким чином в обліковій політиці підприємства закріплено принципи формування регістрів бухгалтерського обліку та хто відповідальний за їх ведення?
- чи вживалися відповідальною особою заходи, щодо дотримання правил та норм національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності та приписів ПКУ?
- хто займається підбором постачальників, підрядників, чи субпідрядників для суб`єкта господарювання, який перевіряється?
- як відбувається пошук контрагентів, які джерела інформації Ви використовуєте при відборі контрагентів?
- хто особисто спілкується з партнерами по бізнесу, та де це відбувається?
- причини невідповідності обсягів нарахованих мотиваційних виплат на адресу ТОВ «РОЗЕТКА У.А.» та даних бухгалтерського і податкового обліку ТОВ «ЦИФРОТЕХ», що призвело до безпідставного зменшення доходу підприємства у сумі 6 663 937,38 грн.
Вказаний запит №10/070-2 від 20.08.2021р. отриманий головним бухгалтером ТОВ «ЦИФРОТЕХ» Лиховою Оленою, що підтверджується її підписом у запиті, який є ідентичним підпису в акті перевірки.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до пп. 19-1.1 п.19-1 ст.19 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.
Згідно пп. 20.1.4 та 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: - проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку Украйни), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; - застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.
На підставі пункту 36.1 статті 36 Кодексу податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в "порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
За нормою пункту 36.3 статті 36 Кодексу податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків,, передбачених законом.
Пунктом 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Статтею 62 ПК України передбачено, що одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно із п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Відповідно до п.77.1 ст.77 ПК України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.
Відповідно до п.77.4 ст.77 ПК України, про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
Згідно із пунктом 77.6 ст.77 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.
Відповідно до п.77.9. ст.77 ПК України, порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено ст.86 цього Кодексу.
Згідно п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
Як встановлено абз. 5 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Отже, господарська операція повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону № 996-ХІV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
За змістом ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Частиною 2ст. 9 Закону № 996-ХІV передбачені обов`язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.
Відповідно до п. 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі - Положення) первинні документи підлягають обов`язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству, логічна ув`язка окремих показників. Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані керівнику підприємства, установи для прийняття рішення.
Згідно МСБО 18 «Дохід» щодо знижок норма параграфа 10: «Сума доходу, яка виникає в результаті операції, як правило, визначається шляхом угоди між суб`єктом господарювання та покупцем або користувачем активу. Вона оцінюється за справедливою вартістю отриманої компенсації або компенсації, яка має бути отримана з урахуванням суми будь-якої торговельної знижки чи знижки з обсягу, що надаються суб`єктом господарювання».
Відповідно параграфа 14 МСБО 18 «Дохід» Дохід від продажу товарів має визнаватися в разі задоволення всіх наведених далі умов: а) суб`єкт господарювання передав покупцеві суттєві ризики і винагороди, пов`язані з власністю на товар; б) за суб`єктом господарювання не залишається ані подальша участь управлінського персоналу у формі, яка, як правило, пов`язана з володінням, ані ефективний контроль за проданими товарами; в) суму доходу можна достовірно оцінити; г) ймовірно, щодо суб`єкта господарювання надійдуть економічні вигоди, пов`язані з операцією; ґ) витрати, які були або будуть понесені у зв`язку з операцією, можна достовірно оцінити.
Крім того змінне відшкодування виникає саме в разі надання знижок, сказано в параграфах 51 і 52 МСФЗ 15 «Дохід від договорів з клієнтами»
«51. Сума компенсації може змінюватися залежно від знижок, дисконтів, відшкодувань, набраних балів, цінових поступок, стимулів, бонусів за результатами роботи, штрафів або інших подібних чинників. Обіцяна компенсація також може змінюватися, якщо право суб`єкта господарювання на компенсацію залежить від настання або ненастанна певної майбутньої події. Наприклад, сума компенсації буде змінною, якщо або продукт був проданий з правом повернення, або фіксовану суму обіцяно як бонус за показники діяльності по досягненню певного рубежу.
52. Змінність, пов`язана з компенсацією, обіцяною клієнтом, може бути явно зазначена в договорі. Окрім як за умовами договору, обіцяна компенсація є змінною за наявності будь-якої з таких обставин:
- (а) клієнт має обґрунтовані очікування, що випливають зі звичної практики ведення бізнесу суб`єктом господарювання, оприлюдненої політики чи конкретних заяв, щодо того, що суб`єкт господарювання прийме суму компенсації, меншу за ціну, зазначену в договорі. Тобто, передбачається, що суб`єкт господарювання запропонує цінову поступку. Залежно від юрисдикції, галузі чи клієнта, ця пропозиція може мати назву знижки, дисконту, відшкодування або кредиту.
- (б) інші факти й обставини вказують на наявність у суб`єкта господарювання при укладенні договору з клієнтом наміру надання цінової поступки клієнтові».
Параграф 55 МСФЗ 15 «Виручка говорить про необхідність визнати зобов`язання в розмірі суми такої можливої знижки:
«55. Суб`єкт господарювання визнає зобов`язання щодо відшкодування, якщо суб`єкт господарювання отримує компенсацію від клієнта та сподівається відшкодувати клієнту частину або всю суму компенсації. Зобов`язання щодо відшкодування оцінюється за сумою отриманої компенсації (або дебіторської заборгованості), на яку, як передбачає суб`єкт господарювання, він не матиме права (тобто суми, не включені в ціну операції). Зобов`язання щодо відшкодування (та відповідна зміна ціни операції і, отже, договірне зобов`язання) слід оновлювати в кінці кожного звітного періоду з метою відображення зміни обставин».
Актом перевірки № 3046/04-36-07-02/33164534 від 07.09.2021 року складеного за результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Цифротех», з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 31.03.2021, встановлено порушення ТОВ «Цифротех» п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 1 191 166 грн., в т.ч. за 2 квартал 2020 року в сумі 587 588 грн., за 3 квартал 2020 року в сумі 181 801 грн., за 4 квартал 2020 року в сумі 421 777 грн.
В акті перевірки зазначено, що ТОВ «ЦИФРОТЕХ» двічі відобразило у даних бухгалтерського обліку акти по нарахуванню мотиваційних виплат від 31.05.2020 на суму 2 746 490,18грн., від 30.06.2020 на суму 517 888,83грн., від 31.07.2020 на суму 1 010 006,67 грн., від 30.11.2020 на суму 827 387,40 грн., від 31.12.2020 на суму 1 515 817,0грн., що підлягають вирахуванню з доходу.
В ході перевірки, керуючись п.п.20.1.6 п.20.1 ст.20, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України та з метою формування об`єктивних та обґрунтованих висновків за результатами документальної планової виїзної перевірки, посадовим особам підприємства надано запит №10/070-2 від 20.08.2021р., в якому запропоновано надати пояснення та підтверджуючі докази.
Вказаний запит №10/070-2 від 20.08.2021р. отриманий головним бухгалтером ТОВ «ЦИФРОТЕХ» Лиховою Оленою, що підтверджується її підписом у запиті, який є ідентичним підпису в акті перевірки.
Таким чином, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що запит про надання підтверджуючих документів № 10/070-2 від 20.08.2021 не містить вимоги щодо надання конкретного переліку необхідних документів та відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що вказаний запит взагалі був отриманий позивачем, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та дослідженим змістом вказаного запиту.
Крім того, в ході перевірки на адресу ТОВ «ЦИФРОТЕХ» було надано письмові запити від 31.05.2021 №1/07-02, від 02.06.2021 №2/07-02, від 03.06.2021 №1/07-11, від 03.06.2021 №2/07-11, від 03.06.2021 №1/07-17, від 15.06.2021 №3/07-02, від 17.06.2021 №4/07-02, від 23.06.2021 №5/07-02, від 29.06.2021 №6/07-02, від 13.08.2021 №7/07-02, від 17.08.2021 №8/07-02, від 19.08.2021 №9/07-02, від 20.08.2021 №11/07-02 на які підприємством надано пояснення та відповідні бухгалтерські та первинні документи, проте на запит від 20.08.2021 №10/07-02 не надано пояснень та підтверджуючих документів стосовно встановлених розбіжностей.
Таким чином, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено та не заперечується позивачем, що посадовими особами підприємства не надано пояснень та підтверджуючих документів стосовно встановлених розбіжностей, а такі документи позивачем надано лише під час розгляду справи в суді разом із позовною заявою.
При цьому, щодо покликання позивача на наявність первісних бухгалтерських документів, які спростовують доводи податкового органу щодо завищення суми нарахованих мотиваційних виплат, суд зазначає наступне.
В силу вимог п.44.1, п.85.2 ПК України платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів; платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту; платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
Позивачем не спростовано та матеріалами справи підтверджується, що зазначені документи, під час перевірки не подавалися. При цьому, відповідно до положень п.44.7 ПК України, відсутні докази того, що податковий орган відмовився їх прийняти до врахування у зв`язку з проведенням перевірки. Не надано також доказів подання вказаних документів після завершення перевірки, що передбачено положеннями п.44.7 ПК України. Крім того, відсутні докази вилучення у позивача первинних документів в рамках КПК України.
Відповідно до п.44.6 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому п.44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Зміст наведених правових норм свідчить, що обов`язок контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі первинних документів кореспондується з обов`язком платника податків зберігати такі первинні документи та надавати їх при перевірці. Не надання таких документів нормами п.44.6 ПК України прирівнюється до їх відсутності. Єдине виключення при застосуванні правових наслідків ненадання платником податків на вимогу контролюючого органу зазначених вище документів становить їх відсутність внаслідок виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами.
Надання первинних документів згодом, у тому числі під час розгляду справи у суді не змінює статусу цих документів, як таких, що були відсутні на час формування даних звітності та їх надання згодом не має правових наслідків для цілей підтвердження правомірності формування спірних сум податкових вигод у відповідний податковий період.
Зазначений вище висновок відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.10.2021 року у справі № 802/1464/17-а.
Отже, наявність первинних документів під час проведення перевірки є необхідною умовою для підтвердження правомірності формування даних податкового обліку. Обов`язок платника податків зберігати такі первинні документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з обов`язком контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі первинних документів. Ненадання платником податків відповідних документів прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними чи іншими компетентними органами.
Відтак, суд критично ставиться до змісту та обсягу, тих документів, які було надано разом із позовною заявою, під час розгляду справу, та які не були надані під час проведення документальної перевірки.
Судом не приймаються посилання позивача на індивідуальну податкову консультацію від 17.08.2018 № 3574/6/99-99-15-03-02-15/ІПК, оскільки відповідно до п. 52.2 ст. 52 ПК України індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію, тобто така стосується виключно платника податків, якому вона надана і не створює юридичних наслідків для інших суб`єктів господарювання.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог статті 77 КАС України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.
Проте, у разі надання контролюючим органом доказів, які і свідчать, що платником податків не було відображено у податковому обліку та задекларовано отриманий прибуток, або документи, на підставі яких платник податків задекларував свої податкові зобов`язання, у тому числі сформував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Вищезазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 29.03.2019 по справі № 808/3412/16.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цифротех» є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова