Справа № 200/9337/21
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року справа №200/9337/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі №200/9337/21 (головуючий І інстанції Бабіч С.І.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням змінених позовних вимог (а.с.131-132) просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача б/н від 23 червня 2021 року про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 від 09.07.2003 року та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року;

-зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону №1058 та ст. 14 Закону №1788 року, зарахувавши до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди його роботи на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 22.05.2000 року по 30.08.2000 року, з 18.12.2000 року по 05.04.2001 року, з 20.10.2004 року по 16.05.2005 року, з 01.01.2012 року по 13.02.2012 року та періоди навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1998 року по 21.05.2000 року, з 31.08.2000 року по 17.12.2000 року, з 06.04.2001 року по 30.05.2001 року;

-зарахувати до страхового стажу періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.10.2010 року та з 01.04.2018 року по 10.06.2021 року, з урахуванням заробітної плати відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма-ОК-5);

-зарахувати до страхового та пільгового на підземних роботах за Списком № 1, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи на підприємстві ВАТ «Шахта «Нагорна» з 09.10.2002 року по19.10.2004 року та з 02.06.2005 року по 30.09.2007 року;

- зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком № 1 по ст. 14-25 періоди його роботи: з 18.12.2000 року по 12.03.2001 року, з 13.03.2001 року по 22.03.2001 року, з 27.06.2001 року по 22.09.2002 року, з 09.10.2002 року по 15.06.2003 року, з 23.07.2003 року по 04.05.2004 року, з 20.10.2004 року по 16.05.2005 року, з 01.11.2006 року по 30.11.2006 року, з 01.06.2007 року по 30.09.2007 року, з 09.10.2007 року по 10.06.2021 року у пропорції кожний повний рік робіт як 1 рік за 3 місяці з урахуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення».

В обґрунтування позову зазначив, що звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058 та ст.14 Закону №1788, надав всі необхідні документи.

Однак, пенсійний орган відмовив в призначенні пенсії на пільгових умовах в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років. При цьому до пільгового стажу та до страхового стажу позивача протиправно не зараховано спірні періоди, оскільки, на думку відповідача, технікум не відноситься до професійно-технічного навчального закладу, позивач перебував у відпустках без збереження заробітної плати та відрядженні, підприємства не сплачували єдиний соціальний внесок.

Рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії порушує конституційні права позивача.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року позов задоволено частково.

З урахуванням ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 15.02.2022 року:

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 83 від 22 червня 2021 року про відмову в призначенні пенсії незалежно від пенсійного віку ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.06.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 від 09.07.2003 р. та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні про те, що підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком № 1, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 22.05.2000 року по 30.08.2000 року, з 18.12.2000 року по 05.04.2001 року, з 20.10.2004 року по 16.05.2005 року, з 01.01.2012 року по 13.02.2012 року та періоди навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1998 року по 21.05.2000 року, з 31.08.2000 року по 17.12.2000 року, з 06.04.2001 року по 30.05.2001 року, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.10.2010 року та з 01.04.2018 року по 10.06.2021 року, з урахуванням заробітної плати відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, зарахувавши до страхового стажу та пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат по справі.

Додатковим рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.06.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 від 09.07.2003 р. та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні про те, що підлягають зарахуванню до страхового та пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи ОСОБА_1 на підприємстві ВАТ Шахта Нагорна з 09.10.2002 року по 19.10.2004 року та з 02.06.2005 року по 30.09.2007.

Не погодившись з рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, прийняти в цій частині постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги позивача.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992 року не належить до актів законодавства, а носить рекомендаційний характер, не правильно визначивши правовий висновок Верховного Суду в постанові від 08.07.2021 року у справі №212/1743/17-а.

При цьому суд першої інстанції, посилаючись на вказану постанову Верховного Суду, не звернув уваги, що позивач звертався з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону №1058 та ст.14 Закону №1788, а не про перерахунок пенсії по інвалідності за ст.30 Закону №1058.

Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992 року.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги відповідача.

Селидівський гірничий технікум не відноситься до професійно-технічних навчальних закладів, тому час навчання в ньому не зараховується до пільгового стажу позивача.

До пільгового стажу роботи не підлягають зарахуванню періоди перебування у відпустках без збереження заробітної плати та відрядженнях, при цьому матеріали справи не містять відомостей, що відпустка та відрядження пов`язані з виробничою необхідністю.

Позивачем не надано уточнюючих довідок щодо певних періодів трудової діяльності, при цьому трудова книжка позивача не містить відомостей про його роботу в спірні періоди з шкідливими і важкими умовами праці.

Не можуть бути також зараховані до страхового стажу позивача ті періоди, коли підприємствами не сплачувалися внески до ПФУ, що є порушенням ст.24 Закону №1058.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

15.06.2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою № 1981 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та надав наступні документи: заяву; копію паспорту та ІПН; диплом від 26.05.2001 року; трудову книжку; заяву про застосування роз`яснень №8 від 20.01.1992 року Міністерства соціального забезпечення України; пільгову довідку № 7/124 від 04.05.2007 року, що видана ВАТ «Шахта «Нагорна»; пільгову довідку № 04-14/2282 від 14.06.2021 року, видану ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля»; виписку з наказу про атестацію робочого місця № 398 від 31.05.2000 року; історичну довідку № 04-14/2283 від 14.06.2021 року, видану ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля»; пільгову довідку № 1-1401 від 25.05.2021 року, видану ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля»; пільгову довідку № 1-1554 від 10.06.2021 року, видану ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля»; історичну довідку № 1-1402 від 25.05.2021 року, видану ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля»; виписку з наказів про атестацію робочих місць, видану ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» (а.с. 60).

За наслідком розгляду заяви та доданих до неї документів відповідачем прийнято рішення від 22 червня 2021 року № 83 про відмову в призначенні пенсії незалежно від пенсійного віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.118-119)

В рішенні зазначено, що пенсійний вік відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058 становить - незалежно від віку. Вік заявника 40 років.

Необхідний пільговий стаж працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058 та відповідно до списку робіт та професії, затвердженого КМУ «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах, пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин» №202 від 31.03.1994 року (далі Постанова КМУ від 31.03.1994 № 202) становить 25 років.

Пільговий стаж особи на підземних роботах за провідною професією підземного гірника очисного забою та у відповідності до Постанови КМУ від 31.03.1994 року № 202 з урахуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992 року становить 23 роки 8 місяців 16 днів.

Підтверджено документально зниження пенсійного віку на 10 років.

За доданими документами до пільгового стажу за Списком 1 не зараховано:

періоди роботи з 22.05.2000 року по 30.08.2000 рік, з 18.12.2000 року по 05.04.2001 рік, з 16.01.2005 року по 16.05.2005 рік, оскільки відсутні пільгові довідки.

Для зарахування цих періодів роботи за Списком 1 необхідно надати уточнюючі довідки.

Також зазначено, що з 01.01.2004 року для зарахування пільгового стажу за Списком 1, набутого у Російській Федерації, рекомендовано надати довідку про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації.

Відповідь відповідача на адвокатський запит від 24.06.2021 року свідчить, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ч. 3 ст.114 Закону №1058 ЗУ в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років (а.с.27-29)

Також зазначено, що страховий стаж позивача складає 17 років 09 місяців 19 днів. Пільговий стаж за Списком №1 складає 14 років 09 місяців 19 днів.

До страхового та пільгового стажу не зараховані періоди роботи з 09.10.2002 року по 19.10.2004 року та з 02.06.2005 року по 30.09.2007 року на підприємстві ВАТ «Шахта «Нагорна» через відсутність довідок, які підтверджують сплату страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації.

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 22.05.2000 року по 30.08.2000 року, з 18.12.2000 року по 05.04.2001 року, з 20.10.2004 року по 31.12.2004 року, з 01.01.2005 року по 16.05.2005 року на підприємстві ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» через відсутність довідок, які підтверджують пільговий характер роботи.

Як свідчить відповідь на адвокатський запит від 06.07.2021 року період навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1998 року по 26.05.2001 року зараховано тільки до страхового стажу. Оскільки гірничий технікум не відноситься до професійно-технічного навчального закладу, тому підстави зарахування періоду навчання до пільгового стажу роботи позивача відсутні. Також до пільгового стажу роботи не зараховано періоди роботи з 01.01.2012 року по 13.02.2012 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля», оскільки позивач перебував у відпустках без збереження заробітної плати та відрядженні. До страхового стажу не зараховано періоди роботи з 01.03.2010 року по 31.10.2010 року та з 01.10.2018 року по 10.06.2021 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» через відсутність сплати єдиного соціального внеску (а.с. 31-32).

Відповідно до записів трудової книжки позивача позивач у спірні періоди:

-з 22.05.2000 по 30.08.2000 прийнятий учнем підземного горнорабочого і направлений на дільницю профробіт по техниці безпеки для проходження практики, переведений підземним горнорабочим підземним на цій дільниці на ДП ДВАТ «шахта «Україна» ДХК «Селидіввугілля»;

-з 18.12.2000 по 05.04.2001 року прийнятий учнем підземного гірника очисного вибою і направлений на дільницю по добитку вугілля для проходження практики, переведений підземним гірником очисного вибою на цій дільниці, переведений підземним гірним майстром на цій дільниці на ДП ДВАТ «шахта «Україна» ДХК «Селидіввугілля»;

- з 09.10.2002 року прийнятий на посаду гірником очисного вибою 5 розряду дільниці по видобутку вугілля №2 під з повним робочим днем під землею на підприємстві ВАТ «Шахта Нагорна» (наказ про прийняття від 09.10.2002 року №96-к);

з 23.07.2003 року переведений гірником очисного вибою 5 розряду дільниці по видобутку вугілля з повним робочим днем під землею (наказ від 28.07.2003 року № 70-к);

з 05.05.2004 року переведений гірничим майстром дільниці по видобутку вугілля з повним робочим днем під землею (наказ від 03.06.2004 року № 44-к);

з 15.01.2005 року звільнений за закінченням терміну трудового договору (наказ від 05.07.2004 року № 52-к);

з 20.10.2004 року по 16.05.2005 року прийнятий підземним гірником очисного вибою з повним робочим днем в шахті і направлений на дільницю по добитку вугілля на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля»;

з 02.06.2005 року прийнятий гірничим майстром дільниці по видобутку вугілля №1 з повним робочим днем під землею на підприємство ВАТ «Шахта Нагорна» ( наказ від 03.06.2005 року № 82-к).

з 01.09.2005 року призначений виконуючим обов`язки начальника дільниці шахтного транспорту з повним робочим днем під землею (наказ від 02.09.2005 року №150-к);

з 25.08.2006 року переведений гірничим майстром дільниці вентиляції та техніки безпеки з повним робочим днем під землею (наказ № 152-к від 25.08.2006 року);

з 01.11.2006 року переведений гірником очисного вибою 5 розряду дільниці по видобутку вугілля з повним робочим днем під землею;

з 01.12.2006 року переведений виконуючим обов`язки гірничого майстра дільниці по видобутку вугілля №2 з повним робочим днем під землею (наказ від 02.12.2006 року № 217-к);

з 01.06.2007 року переведений гірником очисного вибою 5 розряду дільниці по видобутку вугілля №1 з повним робочим днем під землею (наказ від 21.05.2007 року № 196-к);

з 30.09.2007 року звільнений у зв`язку із закінчення строку трудового договору (наказ від 22.05.2007 року № 202-к);

з 09 жовтня 2007 року був прийнятий підземним гірником очисного вибою 5 розряду на підприємство «ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» (наказ № 1190к від 12.10.2007 року);

з 01.05.2008 року призначений бригадиром гірником очисного вибою (наказ № 397к від 23.04.2008 року);

з 01.01.2009 року призначений бригадиром гірником очисного вибою (наказ № 6к від 05.01.2009 року);

з 06.12.2011 року по 08.12.2011 року командирований на навчання в УЦ Мак НДІ за програмою «Охорона труда» (наказ № 1168 к від 05.12.2011 року).

з 08.12.2011 року по теперішній час працює підземним гірником очисного вибою на дільниці з видобування вугілля №№1,3 (а.с. 14-16).

Згідно довідки Відокремленого підрозділу «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» № 1-1401 від 22.05.2021 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_2 працював повний робочий день у ВП «Шахта «України» ДП «Селидіввугілля» і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним засобом з 22.05.2000 року по 29.06.2000 року за посадою учень підземного профілактичних робіт з техніки безпеки дільниці профілактичних робіт за тарифною ставкою підземного робітника, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1010100а Постанови КМУ № 162 від 11.03.1994 року.

За період з 29.06.2000 року по 30.08.2000 року працював на посаді гірника підземного профілактичних робіт з техніки безпеки, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1010100а Постанови КМУ № 162 від 11.03.1994 року.

За період з 18.12.2000 року по 13.03.2001 року працював на посаді учня підземного гірника очисного забою дільниці з видобування вугілля з окладом за тарифною ставкою підземного робітника, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1010100а Постанови КМУ № 162 від 11.03.1994 року.

За період з 13.03.2001 року по 23.03.2001 року на посаді підземного гірника очисного забою дільниці з видобутку вугілля №1, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1010100а Постанови КМУ № 162 від 11.03.1994 року.

За період з 23.03.2001 року по 05.04.2001 року на посаді майстра гірничий підземної дільниці з видобутку вугілля № 1, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1010100а Постанови КМУ № 162 від 11.03.1994 року.

За період з 20.10.2004 року по 16.05.2005 року на посаді гірника очисного забою дільниці з видобутку вугілля № 3, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1.1а Постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 року (а.с. 19).

Згідно довідки Відокремленого підрозділу «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» № 1-1554 від 10.06.2021 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 працював повний робочий день у ВП «Шахта «України» ДП «Селидіввугілля» і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним засобом з 09.10.2007 року по 06.12.2011 року за посадою підземний гірник очисного забою дільниці з видобування вугілля№ 1, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1.1а Постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 року.

В період 06.12.2011 року по 08.12.2011 був відряджений на навчання за програмою «Охорона праці» з відривом від роботи.

За період з 08.12.2011 року по 03.08.2016 року працював на посаді підземний гірник очисного забою дільниці з видобування вугілля № 3, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1.1а Постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 року.

З 03.08.2016 року по теперішній час працює на посаді підземний гірник очисного забою дільниці з видобування вугілля № 1, № 3, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1 Постанови КМУ № 461 від 24.06.2016 року.

Вищезазначені довідки свідчать, що атестація робочих місць проведена відповідно до наказу № 390 від 16.08.1994 року, № 582 від 29.08.1994 року, № 671а від 20.08.1999 року, № 24к від 09.01.2002 року, № 1-55-ТБ від 25.10.2002 року, № 1-4-ОП від 01.02.2005 року, № 1-4а ОП від 29.01.2007 року, № 1-1-ОП від 01.02.2010 року, № 1-11-ТБ від 29.01.2012 року, № 78а від 22.02.2017 року, № 110 від 22.02.2017 року, № 155 від 29.03.2017 року, № 573 від 29.12.2017 року, № 595 від 31.12.2018 року, від 375а від 20.09.2019 року, № 163а від 29.03.2019 року (а.с. 19-20).

Згідно довідки Відокремленого підрозділу «Шахта «Котляревська» № 04-14/2282 від 14.06.2021 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, позивач працював повний робочий день в «Шахта «Росія» і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним засобом з 27.06.2001 року по 22.09.2002 року за посадою гірник очисного забою дільниці № 3, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 1010100а Постанови КМУ №162 від 11.03.1994 року.

З вищезазначеної довідки встановлено, що атестація робочих місць була проведена відповідно до наказу № 398 від 31.05.2000 року (а.с. 23-24).

Згідно пільгової довідки від 04.05.2007 № 7/124, виданої Відкритим акціонерним товариством «Шахта «Нагорна», позивач працював на даному підприємстві на різних посадах з повним робочим днем під землею з 09.10.2002 року по 15.01.2005 року та з 02.06.2005 року по 30.09.2007 року (а.с. 26).

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що записами в трудовій книжці позивача підтверджено його зайнятість повний робочий день під землею, а також, що технікум, у якому навчався позивач відноситься до закладів професійної (професійно-технічної) освіти, тому пенсійним органом протиправно не враховано до пільгового стажу спірні періоди роботи та навчання позивача.

Відмовляючи в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 не є нормативно-правовими актами і не можуть підміняти і доповнювати положення статті 114 Закону України №1058, оскільки носить лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно п.п.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-У1, який набрав чинності з 1 січня 2004 року (далі Закон №1058), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України „Про пенсійне забезпечення".

На підставі частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах(…) - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. (…)

На підставі статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 10 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації вимагається в двох випадках:

1) відсутність трудової книжки;

2) відсутність в трудовій книжці відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

Як свідчать матеріали справи, пенсійним органом не зараховані до пільгового стажу позивача періоди його роботи з 22.05.2000 по 30.08.2000, з 18.12.2000 по 05.04.2001 року, з 20.10.2004 року по 16.05.2005 року на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля». При цьому відповідач зазначає, що ці періоди не підтверджені уточнюючими довідками про наявний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах.

Між тим, в трудовій книжці ОСОБА_1 щодо спірних періодів роботи наявні записи про зайнятість позивача повний робочий день під землею.

Крім того, в матеріалах справи наявні довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 25.05.2021 року та від 10.06.2021 року, видані ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» (а.с.19-20), які підтверджують пільговий характер роботи позивача за Списком №1 у періоди з 22.05.2000 по 30.08.2000, з 18.12.2000 по 05.04.2001 року, з 20.10.2004 року по 16.05.2005 року на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля».

Також відповідно до п.20 Порядку №637 у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Данні Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) щодо ОСОБА_1 також підтверджують пільговий характер роботи позивача з 22.05.2000 по 30.08.2000, з 18.12.2000 по 05.04.2001 року, з 20.10.2004 року по 16.05.2005 року на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля».

Тому є також безпідставними доводи апелянта, що позивачем не підтверджено пільговий характер роботи у сказані періоди на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля».

Суд не приймає доводи відповідача, що до пільгового стажу позивача не повинен зараховуватися період з 01.01.2012 року по 13.02.2012 року, оскільки позивач не підтвердив, що відпустка та відрядження пов`язані були з виробничою необхідністю та зазначає, що первинні документи, зокрема, уточнююча довідка від 10.06.2021 року, не містить даних, що у цей період позивач був у відрядженні або у відпустці без збереження заробітної плати. В додаткових відомостях визначена відпустка без збереження заробітної плати тільки 01 липня 2012 року за 2012 рік.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду його навчання в Селидівському гірничому технікумі суд зазначає наступне.

Статтею 18 Закону України «Про професійно-технічну освіту» (далі - Закон № 103/98-ВР) визначено, що до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать, зокрема інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне навчання).

Отже, технікум, у якому позивач навчався у спірний період відноситься до закладів професійної (професійно-технічної) освіти.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону №103/98-ВР час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Таким чином, вказана норма передбачає, що вказаний стаж навчання може бути зараховано не лише до загального трудового стажу, а і у стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників.

Умовами такого зарахування визначено зарахування на роботу за набутою професією у строк, що не перевищує трьох місяців між днем закінчення навчання і днем зарахування на таку роботу.

Період навчання позивача в Селидівському гірничому технікумі та наступне його зарахування за набутою професією вищезазначеним умовам відповідає, отже є безпідставними доводи відповідача, що період навчання не зараховується до пільгового стажу позивача.

Щодо доводів відповідача, що не можуть бути зараховані до страхового стажу позивача періоди, коли підприємствами не сплачувалися внески до ПФУ суд зазначає наступне.

На підставі статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Таким чином, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від його фінансового стану.

Отже, несвоєчасне виконання підприємством обов`язку по своєчасній сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України фактично позбавило позивача соціальної захищеності, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Особа не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування пенсійним органом до страхового стажу особи при призначенні пенсії періоду її роботи, відносно яких відсутні відомості про сплату страхових внесків.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії позивачу за спірний період не є підставою для позбавлення позивача права на призначення йому пенсії.

Вказаний висновок узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 1 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а, від 30 липня 2019 року у справі № 373/2265/16-а.

З огляду на викладене, відповідачем протиправно не зараховано період роботи позивача з 01.03.2010 року по 31.10.2010 року, з 01.04.2018 року по 10.06.2021 року на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» до страхового стажу.

На підставі п..4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно п.4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що рішення відповідача про відмову позивачу в призначенні пенсії не відповідає вимогам щодо всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів, є неправомірним, а тому суд першої інстанції вірно, з огляду на обрання ефективного способу захисту порушеного права позивача, скасував рішення відповідача з зобов`язанням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії з зарахуванням до страхового та пільгового стажу спірних періодів роботи та навчання позивача.

Щодо доводів апелянта-позивача про застосування до спірних правовідносин роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992 року суд зазначає наступне.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік роботи 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Таким чином, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 року № 8, основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10 - річного стажу на підземних роботах.

Однак, частиною шостою статті 56 Закону №1788 зазначено, що при призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до статтей 13,14 (…) цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

На підставі статті 14 Закону №1788 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля (…) за списком робіт і професій, затверджуваним КМУ, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники (…) за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років (…)

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків (…) за кожен повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону №1058, знижується на 1 рік.

Таким чином, зміст положень статті 14 а частини шостої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» засвідчує, що така умова як наявність десятирічного стажу роботи на провідних професіях не визначена диспозиціями цих правових норм як обов`язкова підстава для їх застосування.

При цьому, роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992 року за своєю суттю і юридичною природою не належить до актів законодавства, в тому числі до актів нормативно - правового характеру, а носить лише рекомендаційний характер й, до того ж, в цьому роз`ясненні були довільно і помилково розтлумачені норми всупереч правового регулювання, запровадженого статтями 14 та частиною шостою статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Роз`яснення-листи - це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. Такі правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, затвердженому відповідним розпорядчим документом уповноваженого відповідно до законодавства суб`єкта нормотворення, погодженому із заінтересованими органами та зареєстрованому в органах юстиції в порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком № 1 по ст. 14-25 спірні періоди його роботи у пропорції кожний повний рік робіт як 1 рік за 3 місяці з урахуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону №1788.

Суд не приймає доводи позивача, що судом першої інстанції помилково застосовано правовий висновок Верховного Суду в постанові від 08.07.2021 року у справі №212/1743/17-а до спірних правовідносин, оскільки в зазначеній постанові Верховним Судом надавалася загальна оцінка того, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992 року не належать до актів нормативно-правового характеру, а не застосовно тільки до перерахунку пенсії по інвалідності за ст.30 Закону №1058.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційних скарг є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для їх задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі №200/9337/21 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі №200/9337/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 01 вересня 2022 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 01 вересня 2022 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв