Справа № 240/31532/21
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у відстроченні чи розстроченні виконання рішення суду,

зміні чи встановленні способу і порядку виконання судового рішення)

31 серпня 2022 року м. Житомир справа № 240/31532/21

категорія 102000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадження заяву Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про відстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , яка в інтересах неповноілтньої дитини: ОСОБА_2 до Овруцького районного відділу Управління державної міграційної служби України в Житомирській області про про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Представник Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, як юридична особа, звернулася до суду із заявою, в якій просить відстрочити виконання рішення суду від 05.08.2022 прийнятого у справі №240/31532/21 виконання судового рішення.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05.08.2022 адміністративний позов задоволено частково.

11.08.2022 до суду надійшла заява Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про відстрочення виконання рішення суду у даній справі, яка мотивована відсутністю бланків паспортів у формі книжечки зразка 1994 року, оскільки у зв`язку із запровадженим на території України військового стану такі зберігаються централізовано та доставка їх до регіонів, в тому числі до Житомирської області, не здійснюється.

Заява про відстрочення виконання рішення суду призначена до розгляду на 31.08.2022 о 12:30, про що повідомлено сторін.

У судове засідання сторони, які беруть участь у розгляді справи до суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст.378 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Розглянувши у письмовому провадженні матеріали даної справи та вищевказану заяву, суд зазначає наступне.

Стаття 124 Конституції України і стаття 370 КАС України встановлюють, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до вимог частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з вимогою ч. 3 статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частинами 4, 5 статті 378 КАС України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Отже, відстрочення виконання рішення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке виконання.

Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого додаткового строку не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 06.12.2019 у справі №2а/0570/6531/2011, в постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №819/150/17.

В обґрунтування поданої заяви представник Управління посилається на обставину, що ускладнює виконання рішення суду, як відсутність бланків, які у зв`язку із ситуацією, яка склалася на території України зберігаються централізовано та їх доставка до регіонів, в тому числі і Житомирської області на даний час не здійснюється.

Так, стаття 129-1 Конституції України та стаття 14 КАС встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 р., затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022 р., введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 р. та в подальшому Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 продовжено з 25 квітня 2022 року на 30 діб, а Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжено з 25 травня 2022 року на 90 діб.

При цьому Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 573/2022,продовжено воєнний стан в Україні з 05:30 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, до 21 листопада 2022 року.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 р. № 389-VIII (далі Закон №389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону №389-VIII воєнний стан на всій території України або в окремих її місцевостях припиняється після закінчення строку, на який його було введено.

Статтею 20 Закону №389-VIII встановлено, що правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.

За приписами статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Статтею 25 Конституції України визначено, що громадянин України не може бути позбавлений громадянства і права змінити громадянство. Громадянин України не може бути вигнаний за межі України або виданий іншій державі. Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

При цьому, частиною першою статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» передбачено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

З огляду на викладене, паспорт громадянина України як документ, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, є необхідним громадянину України для реалізації прав та виконання обов`язків, зокрема у питанні укладання цивільно-правових угод, здійсненні банківських операцій, реалізації права на отримання освіти, працевлаштування тощо.

А тому, зокрема в умовах воєнного стану відсутність у особи паспорта громадянина України є порушенням її громадянських прав, у зв`язку із чим відсутність бланків в УДМС у Житомирській області, у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану не може слугувати підставою для відстрочення виконання рішення суду до його закінчення.

Відтак, підстави, на які посилається представник Управління у заяві про відстрочення виконання судового рішення, не вказують на наявність обставин, які істотно ускладнюють чи роблять неможливість виконання судового рішення в цій справі.

Крім того, слід зауважити, що обставини неможливості виконання судового рішення, які наводить заявник, є непропорційними з інтересами позивача, оскільки видача паспорта громадянина України має важливе значення для позивача як громадянина України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку щодо відсутності достатніх правових підстав для відстрочення виконання судового рішення, а тому подана заява до задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 3, 167, 240, 243, 378 КАС України, суддя

ухвалив:

У задоволенні заяви Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про відстрочення виконання рішення суду від 05.08.22 в адміністративній справі № 240/31532/21 за позовом ОСОБА_1 , яка в інтересах неповнолітньої особи - ОСОБА_2 до Овруцького районного відділу Управління державної міграційної служби України в Житомирській області про про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.В. Єфіменко