Справа № 754/7543/21
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 754/7543/21 Суддя (судді) першої інстанції: Гринчак О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кузьменка В.В., секретар судового засідання Євгейчук Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 29 червня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Сумській області лейтенанта поліції Шевцова Романа Сергійовича та Управління патрульної поліції в Сумській області про скасування постанови

В С Т А Н О В И В :

18.05.2021 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Інспектора Управління патрульної поліції в Сумській області лейтенанта поліції Шевцова Романа Сергійовича та Управління патрульної поліції в Сумській області, в якому просив суд:

1. Визнати протиправною постанову серії ЕАН № 4092319 від 19 квітня 2021 року у справі про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення про застосування адміністративного стягнення до ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 1700 грн. 00 коп., складену інспектором лейтенантом поліції Управління патрульної поліції в Сумській області Шевцовим Романом Сергійовичем;

2. Постанову серії ЕАН № 4092319 від 19 квітня 2021 року у справі про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення про застосування адміністративного стягнення до ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 1700 грн. 00 коп., складену інспектором лейтенантом поліції Управління патрульної поліції в Сумській області Шевцовим Романом Сергійовичем - скасувати;

3. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення;

4. Стягнути солідарно з бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції та інспектора лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Сумській області Шевцова Романа Сергійовича на користь ОСОБА_1 1700,00 грн. сплаченого штрафу;

5. Стягнути солідарно з бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції та інспектора лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Сумській області Шевцова Романа Сергійовича на користь ОСОБА_1 10000,00 грн. витрат на правничу (правову) допомогу;

6. Стягнути солідарно з бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції та інспектора лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Сумській області Шевцова Романа Сергійовича на користь ОСОБА_1 454,00 грн. витрат позивача зі сплати судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що його вина не підтверджується належними доказами.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 29 червня 2022 р. позовні вимоги задоволено частково: постанову серії EAH № 4092319 від 19.04.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 122 КУпАП скасовано і закрито справу про адміністративне правопорушення. Стягнуто з Управління патрульної поліції в Сумській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення не підтверджено, тому враховуючи положення ч. 3 ст. 286 КАС України позовні вимоги задовольнив частково.

Позивач, не погодившись з рішенням суду в частині відмовлених позовних вимог, зокрема в частині стягнення 1700,00 грн. сплаченого штрафу та 10000,00 грн витрат на правничу (правову) допомогу, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що він позовну заяву подавав на підставі ст.160-162 КАС України, а не скаргу щодо дій бездіяльності на підставі ст. 286 КАС України, тому наявні підстави для відшкодування судових витрат на правничу допомогу та повернення сплаченого штрафу.

Сторони до суду не прибули, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, не перешкоджає слухання справи.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на території України було введено воєнний стан, який на сьогоднішній день подовжено.

Відповідно до рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану опублікованих Радою Суддів України 02.03.2022 процесуальні строки за можливістю продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану.

Беручи до уваги викладене, через те, що визначений законом строк розгляду справи сплив, колегія суддів з урахуванням запровадження на території України воєнного стану вважає за необхідне продовжити строк розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до постанови від 19.04.2021 серії ЕАН № 4092319 - 15.04.2021 о 12:49:18 в м. Суми, вул. Роменська буд. № 93 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ C300, державний номерний знак НОМЕР_1 перевищив встановлені обмеження руху більше як на 50 км/год в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45. Рухався зі швидкістю 119 км/год, чим перевищив швидкість на 69 км/год., зафіксовано приладом TruCam LTI 20/20, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху.

Постановою серії ЕАН № 4092319 від 19.04.2021, складеною інспектором Управління патрульної поліції в Сумській області лейтенантом поліції Шевцовим Романом Сергійовичем, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП із застосуванням до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Отже, підставою для звернення до суду з даним позовом стало складання відповідачем постанови щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тобто вимоги щодо визнання протиправною та скасування спірної постанови є основними у цій справі.

Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 286 КАС України, зокрема:

1. Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

2. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

3. За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Дана стаття є імперативною для суду, не зважаючи яких недоліків позовної заяви допустився позивач.

Отже, доводи позивача щодо звернення до суду з позовною заявою на підставі ст.160-162 КАС України, а не зі скаргою щодо дій бездіяльності на підставі ст. 286 КАС України, колегія суддів вважає безпідставними, тому рішення суду в частині задоволення позовних вимог шляхом скасування постанови серії EAH № 4092319 від 19.04.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 122 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення відповідає приписам п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

При цьому, колегія суддів зауважує, що апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги позивача. Відповідачем рішення суду в частині задоволених позовних вимог не оскаржено, тому не є предметом апеляційного перегляду.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача стягнення сплаченого штрафу, колегія суддів зазначає наступне.

Наказом від 03.09.2013 № 787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 р. за № 1650/24182 затверджено «Порядок повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів

У разі скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, сплачений за такою постановою штраф стає помилково сплаченим.

Отже, законодавством передбачено, що повернення коштів повинно здійснюватись на підставі Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій, визначених за даними системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787.

Відповідно до цього Порядку, орган, що контролює справляння надходжень бюджету складає та надає подання безпосередньо Позивачу, який в свою чергу, після отримання останнього, звертається з особистою заявою про повернення коштів до органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету.

Отже, висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення цих позовних вимог є правильними.

Щодо доводів апеляційної скарги про стягнення витрат на правничу (правову) допомогу в сумі 10 000,00 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 11.04.2018 у справі №814/698/16.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

На підтвердження наданої правової допомоги позивачем надано Договір про надання правничої (правової) допомоги від 05.05.2021, Акт про надання послуг від 11.05.2021 на суму 10 000,00 грн. та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 24 від 11.05.2021.

Зі змісту наданого Договору від 05.05.2021, укладеного між адвокатом Ковальчуком Віталієм Володимировичем та ОСОБА_1 , вбачається, що адвокат зобов`язався надати правничу (правову) допомогу, пов`язану з підготовкою для подачі позовної заяви до Деснянського районного суду міста Києва за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, яка полягає в наданні консультацій, написання позовної заяви, написання клопотання про поновлення процесуального строку, написання клопотання про розгляд справи за правилами провадження без виклику сторін та інші процесуальні дії пов`язані з скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар в розмірі та порядку, визначеному цим Договором. У випадку, якщо Адвокат має право покласти виконання цього договору на іншу особу, при цьому Адвокат залишається відповідальною особою в повному обсязі перед клієнтом за порушення умов договору.

Проте, як вірно було зауважено судом першої інстанції, позовна заява, яка подана до суду, підписана особисто позивачем 17.05.2021, а копії доданих до неї документів, засвідчені штемпелем з зазначенням «згідно з оригіналом, засвідчено на підставі ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат О.А. Ясинецький», проставлено підпис позивача та дату 17.05.2021. При цьому, жодних документів до суду саме представником позивача - адвокатом Ковальчуком Віталієм Володимировичем подано не було.

При цьому, з жодних із наданих документів не вбачається, що професійна правова допомога була надана щодо оскарження саме предмета даного позову - постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4092319 від 19 квітня 2021 року.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що судові витрати на професійну правову допомогу є недоведеними, і підстави для їх стягнення відсутні.

Отже, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Відповідно до частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм процесуального права, тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 29 червня 2022 р. - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м.Києва від 29 червня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Сумській області лейтенанта поліції Шевцова Романа Сергійовича та Управління патрульної поліції в Сумській області про скасування постанови - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

В.В. Кузьменко