Справа № 692/729/22
Суддя: ЛЕВЧЕНКО Л. О.
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 692/729/22
Провадження № 2-а/692/14/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 cерпня 2022 року смт. Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Левченко Л.О.

за участю секретаря с/з Савенко О.В.

розглянувши у судовому засіданні (в спрощеному порядку) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що 20 серпня 2020 року від Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області поштою він отримав постанову № 13 від 16 серпня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 6800 грн. за продаж військовослужбовцю ОСОБА_2 1 л. пива «Жигулівське» на розлив, що мало місце 06.08.2022р. о 11:20 год. в АДРЕСА_1 , в кафе-барі «Градус». Вважає дану постанову протиправною та такою що підлягає скасуванню. Вказує, що не має ніякого відношення до функціонування кафе-бару «Градус», не є його власником, фізичною особою підприємцем та не перебуває у трудових чи цивільно-правових відносинах з даним суб`єктом підприємницької діяльності. Вважає, що не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. Зазначає що дане правопорушення не вчиняв, відповідач виніс вказану постанову по надуманих підставах, при розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили про наявність у його діях адміністративного правопорушення. Тому просив визнати дії відповідача протиправними, вказану постанову скасувати та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 25 серпня 2022 року у відповідності до положень ч. 5 ст. 262 КАС України провадження по справі відкрите за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, від його представника адвоката Бичка В.І. надійшло клопотання, у якому той клопотав про розгляд справи без участі позивача та його представника та просив стягнути судові витрати, зокрема витрати на надання правової допомоги.

Представник відповідача - Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської областівідзив на позовну заяву не надав, натомість селищний голова ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про розгляд справи без участі представника відповідача за матеріалами адміністративного провадження, у якій вказала що відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, при цьому не обґрунтовуючи свою позицію.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши наведені в адміністративному позові обставини, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 16 серпня 2022 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Драбівської селищної ради винесено постанову № 13 про накладення адміністративного стягнення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 6800 грн.

Згідно фабули адміністративного правопорушення, вказаній у постанові, ОСОБА_1 вчинив правопорушення у вигляді порушення правил продажу алкогольних напоїв у заборонений час, порушивши ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Стаття 156 ч. 2 КУпАП визначає відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, а також у сфері охорони здоров`я населення. Зазначені відносини регулюються законами України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», «Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби», «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», постановою Кабінету Міністрів України «Про запровадження марок акцизного збору нового зразка з голографічними захисними елементами для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 23.04.2003 р. № 567 та іншими нормативно-правовими актами.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні таких дій: торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради як такі, де роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж алкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років.

Суб`єкт вказаного правопорушення є спеціальним: працівник підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Згідно із ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі яка повинна містити повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно положень ст. 286 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Позивачем заперечується факт скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, вказується, що він не є суб`єктом даного правопорушення та не було встановлено та доведено обставини, які б свідчили про наявність у його діях ознак адміністративного правопорушення.

Відповідач заперечує проти позову, проте своїх аргументів та обставин, покладених в основу заперечення, не надав.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Суд звертає увагу, що зазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що в оскаржуваній постанові відповідача № 13 від 16.08.2022р. не зазначено обставини вчинення правопорушення, зокрема дата, час та місце його скоєння, склад осіб-учасників події, не вказано на підставі чого адміністративною комісією зроблено висновок про порушення правил продажу алкогольних напоїв та яких саме, а також про їх продаж у заборонений час, не зазначено докази на підтвердження винуватості особи, як і не надано суду жодних доказів на підтвердження факту порушення позивачем правил торгівлі, що створює склад адміністративного правопорушення визначеного ч. 2 ст. 156 КУпАП, не зазначено про наявність або відсутність пом`якшуючих або обтяжуючих вину обставин. Більше того, відсутні будь-які свідчення, що вказують на приналежність ОСОБА_1 до спеціального суб`єкта, визначеного ч. 2 ст. 156 КУпАП - працівника підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування, оскільки надані суду матеріали не мають жодних відомостей про перебування ОСОБА_1 у статусі фізичної особи підприємця або у трудових відносинах з будь-яким закладом торгівлі або громадського харчування.

Окрім того, згідно положень ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Позивач вказує, що оскаржувану постанову отримав поштою, хоча доказів даного твердження не надає. У той же час, з постанови № 13 від 16.08.2022р. не вбачається, чи була особа належно повідомленою про дату час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення та чи була вона присутньою під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, результатом чого стала оскаржувана постанова.

Позивачем, окрім оскаржуваної постанови, долучено копію протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 229307 від 06.08.2022р., згідно фабули якого ОСОБА_1 інкримінується продаж 1 л. пива «Жигулівське» ОСОБА_2 , який був у форменому одязі ЗСУ, за 64 грн., у кафе барі «Градус». При цьому графа протоколу щодо свідків незаповнена та вказано, що потерпілих немає, так само відсутні відомості про вилучення речей та коштів, вказано, що огляд не проводився. У протоколі зазначено, що до нього додаються пояснення, копія військового квитка, та копія наказу, проте у постанові № 13 від 16.08.2022р. посилання на вказані докази відсутні.

Відповідачем разом з заявою про розгляд справи без участі представника надано копії наказів начальника Черкаської обласної військової адміністрації № 7 від 20.03.2022р. та начальника Золотоніської районної військової адміністрації Черкаської області № 15 від 20.06.2022р. які встановлюють заборону продажу на території Золотоніського району з 20:00 год. до 08:00 год. на період дії воєнного стану алкогольних напоїв та вироблених на спиртовій основі речовин, інших доказів вини ОСОБА_1 не додано. Оскільки, згідно фабули протоколу, подія мала місце 06.08.2022р. о 11:20 год., то відсутні дані, які вказують на порушення закладом заборони торгівлі алкогольними напоями.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Суд вважає, що відповідачем під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було порушено вимоги ст. 245 КУпАП, а саме: не повно з`ясовано обставини справи.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 жовтня 2016 року по справі № 816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Суд вважає, що стороною відповідача не доведено належними доказами правомірність притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, оскільки не доведено як факт порушення ОСОБА_1 правил торгівлі у виді продажу алкогольних та /або спиртовмісних напоїв з порушенням правил торгівлі або у заборонений час, так і те, що ОСОБА_1 є суб`єктом інкримінованого правопорушення. Відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 є працівником торгівлі або громадського харчування та здійснив порушення правил продажу алкогольних напоїв у заборонений час, як про це вказано вказаних у постанові № 13 від 16.08.2022р.Під час судового розгляду встановити наявність вини позивача лише за постановою про накладення адміністративного стягнення неможливо, відповідачем адміністративні матеріали, на підставі яких було винесено постанову № 13 від 16.08.2022р. не надавались, при цьому відповідач не скористався своїм право подати до суду відзив проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а тому приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Щодо клопотання про стягнення судових витрат слід зазначити наступне.

Згідно з положеннями ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави . Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

На підтвердження понесених витрат пов`язаних з правничою допомогою представником позивача адвокатом Бичком В.І. позивача надано копію договору № 31 про надання правової допомоги від 22.08.2022р., квитанцію до прибуткового касового ордеру № 7 та розрахунок витрат на правову допомогу № 51 від 27 серпня 2022 року.

Розділом 4 договору № 31 від 22.08.2022р. визначено положення щодо гонорару адвоката. При цьому згідно п.4.2 договору гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформлюється додатковою угодою до даного договору.

Суд зазначає, що представнико позивач в порушення вимог п. 4.2 договору не надано додаткову угоду, а також відсутній акт прийому-передачі виконаних робіт підписаний сторонами, тому суд не може погодитись з тим, що позивачем та його представником було узгоджено гонорар адвоката. Окрім того, у відповідності до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Стороною позивача докази понесених витратна правову допомогу було надано разом з клопотанням у день судового засідання 30.08.2022р. та не додано жодного доказу направлення таких документів відповідачеві та ознайомлення його з даною вимогою, що відповідно перешкоджає у можливості надання стороною відповідача своїх заперечень по суті заявлених вимог. Враховуючи викладене суд відмовляє у задоволенні даного клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, враховуючи те, що позовні вимоги задоволено, суд приходить до висновку про те, що у відповідності до ст. 139 КАС України судовий збір має бути стягнутий із відповідача Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської областіна користь позивача у розмірі 492,40 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 78, 242, 244, 245, 246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 156, 245, 247 п.1, 280, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області № 13 від 16 серпня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Стягнути з Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської областіна користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відшкодування витрат по сплаті судовго збору у розмірі 492 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_1 .

Відповідач: Драбівська селищна рада Золотоніського району Черкаської області, , адреса: 19801, вул. Центральна, 69, смт. Драбів, Золотоніський район, Черкаська область.

Суддя Л.О. Левченко