Справа № 462/3888/22
Суддя: Кирилюк А. І.
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/3888/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді: Кирилюка А.І.,

за участю секретаря: Антощук А.В.,

розглянувши у приміщенні суду в місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із згаданим вище адміністративним позовом, з вимогами скасувати постанову інспектора 1-ї роти 3-го батальйону УПП у Хмельницькій області Майстришина Ігоря Олеговича про притягнення його до адміністративної відповідальності та стягнути з відповідача 992,40 грн сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що 23 липня 2022 року зазначеним вище інспектором патрульної поліції винесено постанову ЕАР №5655579 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., з огляду на те, що останній, керуючи транспортним засобом в межах населеного пункту с.Пирогівці А/Д М30 Стрий-Ізварине 287 км, рухався зі швидкістю 782 км/год, при дозволеній швидкості 50 км/год, чим перевищив дозволену швидкість руху на 32 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України. Швидкість вимірювалася приладом TruCam TC0008383. На думку позивача, оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, з огляду на те, що в подальшому інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 звинуватив його в перевищенні встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті на 32 км/год., яке було зафіксовано не в автоматичному режимі, незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, чим, на думку позивача порушено його права, оскільки, як вказує позивач, в порушення на його думку, вимог ст.268,278,279 КУпАП інспектор патрульної поліції Майстришин І.О. після зупинки автомобіля не назвав йому займаної ним посади, своїх П.І.Б. та причини зупинки, не провів підготовку до розгляду справи, не оголосив відомостей про посадову особу, яка розглядає справу та про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, фактично не повідомив про початок розгляду адміністративної справи, перед початком розгляду не роз`яснив прав, передбачених ст.268 КУпАП, з якими позивач зміг ознайомитися лише після отримання копії оскаржуваної постанови. Крім цього, зазначає, що розгляд справи відбувався на проїзній частині в умовах пожвавленого дорожнього руху та, як наслідок, підвищеного шуму, тому всі ці обставини у своїй сукупності, не дали змогу чути, що саме говорить інспектор патрульної поліції Майстришин І.О., в зв`язку з чим позивач не зміг вирішити питання про подання заяв чи клопотань, не зміг встановити чи роз`яснювались його права та яким чином проводив розгляд справи, що унеможливило заявити клопотання про забезпечення участі захисника під час розгляду справи та перенесення розгляду справи на іншу дату і проведення розгляду в іншому, більш спокійному та пристосованому для цього місці. Також, на думку позивача, інспектором патрульної поліції Майстришиним І.О. не були досліджені докази та не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, не проведено дослідження відеозапису на приладі ТrиСam, оскільки інспектор патрульної поліції особисто не вимірював швидкість автомобіля цим приладом, а це робив інший, невідомий позивачу співробітник поліції, який не представився та не назвав займаної посади та своїх анкетних даних. Крім цього, зазначає, що в оскаржуваній постанові у розділі: «Особа, щодо якої розглядається справа» неправильно вказана адреса тимчасової реєстрації: АДРЕСА_1 , оскільки позивач мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та у розділі: «Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення» не вказано на якому саме транспортному засобі рухався позивач під час скоєння правопорушення, а також вказана швидкість транспортного засобу «782 км/год.», що неможливо. Таким чином, на його думку, оскаржувана постанова містить завідомо неправдиві відомості щодо місця проживання та швидкості транспортного засобу, на якому скоєно правопорушення, тому підлягає скасуванню.

У поданому до суду відзиві відповідач позов не визнав, з наступних обгрунтувань. Відповідно до відеозапису із нагрудної камери інспектора патрульної поліції (Додаток №1, файл «с1ір-0»), на думку відповідача, розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст.279 КУпАП, роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у відповідності до вимог ст.268 КУпАП. Будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи чи права скористуватись правовою допомогою чи ознайомитись з фото - відеодоказами не надходило, навпаки на відеозаписі (Додаток №1, файл «с1ір-0» година зйомки 20 год. 08 хв. 13 сек.), позивач говорить, що не потрібно йому зачитувати права на що інспектор відповів про обов`язковість та цю процедуру порушити він не може. Щодо розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу, зазначає, що скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушеня та накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення та перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення може бути змінений лише законом. На спростування позиції позивача щодо фіксації на TruCam вказує, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису та такі прилади/засоби поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. Таким чином, зазначає, що вказані норми закону не містять обов`язкової вимоги щодо роботи технічних приладів лише в автоматичному режимі. Зазначає, що лазерний вимірювач швидкості LTІ 20/20 TruCam II здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку зміст інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Такий прилад є сертифікованим та відповідає усім вимогам. На долучених відеозаписах з приладу та фотознімку фіксування швидкості автомобіля позивача видно, що зображення чітке, позначка оптичного прицілу спрямована саме на автомобіль Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Крім того, лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (ТЗ), тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Прилад володіє додатковою функцією фото-, відеозйомки, та працює у неавтоматичному режимі. Щодо покликання позивача про те, що постанова містить неправдиві відомості зодо місця мешкання та швидкості транспортного засобу, варто зазначити, що під час розгляду справи інспектор патрульної поліції повідомив позивача про перевищення ним швидкості на 32 км., а саме що він рухався із швидкістю 82 км/год. в населеному пункті, про що свідчить відеозапис (Додаток №1 файл «с1ір-0» година зйомки 20 год. 07 хв. 18 сек.), в той же час в постанові вказано: «782 км.», що є механічною помилкою при заповненні електронного документу та не впливає на суть вчиненого порушення і не виключає складу адміністративного правопорушення. При цьому, як вказує відповідач, з матеріалів справи убачається, що дійсно позивач проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тобто, інспектор допустив технічну помилку при наборі номера будинку, проте це, на думку відповідача, не впливає на правомірність винесеної постанови. Крім цього, водій отримав на місці постанову.

Аналогічна правова позиція щодо неточних відомостей в постанові про притягнення особи до адміністративного правопорушення, уже була висловлена Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 537/1214/17 провадження №К/9901/17897/18) та у Постанові Верховного суду від 24 грудня 2019 року у справі №459/1801/17. Стосовно пояснень позивача про відсутність у постанові посилання на транпортний засіб, то варто зазначити, що в п.5 постанови ЕАР№5655579 вказано ТЗ і саме: Toyota Corollа, реєстраційний нмоер НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 12.08.2022 року відкрито провадження у справі, замінено первісного на належного відповідача. /а.с.30-31/

Позивач в судове засідання не з`явився, 10.08.2022 року подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник Управління патрульної поліції області в судове засідання не з`явився, у відзиві просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідно до положень ч.1 ст.205, ч.3 ст.268 КАС України, неявка учасників справи, повідомлених належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд приходить до наступного висновку.

Частина 2 ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила)

Пунктом 1.9. Розділу 1 Правил визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що 23 липня 2022 року інспектором 1-ї роти 3-го батальйону УПП у Хмельницькій області Майстришина Ігоря Олеговича винесено постанову ЕАР №5655579 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., з огляду на те, що останній, керуючи транспортним засобом в межах населеного пункту с.Пирогівці А/Д М30 Стрий-Ізварине 287 км, рухався зі швидкістю 782 км/год, при дозволеній швидкості 50 км/год, чим перевищив дозволену швидкість руху на 32 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Швидкість вимірювалася приладом TruCam TC0008383.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Позивач покликається на порушення інспектором процедури оформлення матеріалів, порушення порядку розгляду справи, однак, суд вважає, що твердження позивача є безпідставним, виходячи з наступного.

З дослідженого судом відеозапису та фотознімку, які є належними, допустими та достовірними та які суд приймає до уваги, вбачається, що факт вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCam TC0008383 та підтверджується світлиною з цього пристрою. /а.с.41-42/

Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam TC0008383 має сертифікат відповідності та згідно даних свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/23788, виданого Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», здійснена повірка лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam TC0008383. Дане свідоцтво чинне до 26 жовтня 2022 року. /а.с.43-45/

Необґрунтованими також є доводи позивача про порушення процедури розгляду адміністративної справи.

Згідно з частиною другою статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

У статті 222 КУпАП чітко встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Так, згідно Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі № 5-рп/2015 (надалі - Рішення) положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає зокрема фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Таким чином, чинним законодавством передбачено спрощену процедуру розгляду посадовою особою УПП справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 121 КУпАП. Вказане виключає необхідність дотримання інспектором поліції таких процедур, передбачених для розгляду справи про адміністративне правопорушення в загальному порядку, як надання особі можливості скористатися правом на правову допомогу, подати клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання особи тощо.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.11.2019 у справі №487/2179/17.

Судом встановлено та стверджується оглянутими відеозаписами, що позивачу роз`яснено його права та обов`язки, суть вчиненого ним порушення, оголошено та вручено примірник оскаржуваної постанови. Слід зауважити, що реалізація права позивача щодо можливості скористатися правовою допомогою забезпечується під час оскарження безпосередньо рішення суб`єкта владних повноважень у суді.

Згідно зі змістом ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На переконання суду, наведенні позивачем доводи не спростовують фактичних обставин вчинення ним адміністративного правопорушення, встановленого при розгляді справи про адміністративне правопорушення та не свідчать про незаконність оскаржуваної постанови, тоді як відповідачем доведено правомірність прийнятого ним оскаржуваного позивачем рішення, поза жодними сумнівами доведено порушення позивачем вимог ПДР України, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

При цьому, наявність технічних описок у оскаржуваній постанові в даному випадку не спростовують факту вчинення правопорушення, не впливають на правомірність винесеної постанови.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 537/1214/17 провадження №К/9901/17897/18 та у Постанові Верховного суду від 24 грудня 2019 року у справі №459/1801/17.

Більше того, голослівні необгрунтовані доводи позивача є намаганням уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що постанова ЕАР №5655579 від 23.07.2022 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення винесена правомірно.

Оскільки відсутні підстави для її скасування, тому позов не підлягає задоволенню.

За змістом вимог ст.139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача судові витрати понесені останнім не відшкодовуються.

Керуючись ст. 5, 7, 77, 241-246, 268, 271, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Судові витрати, понесені сторонами, в зв`язку з розглядом даної справи, віднести на їх рахунок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 « АДРЕСА_2 »

Відповідач: Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції «м.Хмельницький, вулиця Коцюбинського, 35/2»

Повний текст рішення складаний 31.08.2022 року.

Суддя: (підпис). З оригіналом згідно.

Суддя: