Справа № 280/4340/22
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 серпня 2022 року о/об 16 год. 45 хв.Справа № 280/4340/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Шевченко С.О., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (надалі відповідач, ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якій позивач просить суд: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до страхового стажу періоду з дня встановлення інвалідності, а саме: з 09.09.2003 по 25.07.2012 на підставі ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до страхового стажу періоду з дня встановлення інвалідності, а саме: з 09.09.2003 по 25.07.2012 на підставі ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.07.2007.

У позовній заяві зазначено наступне. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З 09.09.2003 позивачу встановлено інвалідність першої групи у зв`язку із загальним захворюванням. Зазначена інформація підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 від 14.11.2003. Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії АД №146452 від 17.11.2010 при повторному огляді позивачу встановлено третю групу інвалідності у зв`язку із загальним захворюванням безстроково. Листами ГУ ПФУ в Запорізькій області від 06.06.2022 та від 24.06.2022 повідомлено позивача про те, що з 09.09.2003 він перебував на обліку в управлінні та отримував пенсію по інвалідності І групи загального захворювання, розраховану на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З 01.07.2007 позивача було переведено на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком на підставі його особистої заяви за №194 від 13.07.2007. Загальний стаж позивача складає 32 роки 05 місяців 26 днів (враховано по 16.09.2002). Індивідуальний коефіцієнт страхового стажу складає 0,32417. Пенсію було обчислено на підставі довідки про заробітну плату за 60 місяців роботи за період з 01.08.1997 по 31.07.2002. Коефіцієнт заробітної плати склав 4,01832. Розмір пенсії визначається відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До страхового стажу позивача зараховано в повному обсязі весь період роботи згідно трудової книжки позивача. Згідно наданого розрахунку, до страхового стажу позивача зараховано наступні періоди: - з 07.10.1969 по 19.10.1970; - з 09.11.1970 по 17.11.1972 (строкова військова служба); - з 09.02.1973 по 21.08.1975; - з 22.08.1975 по 26.06.1978 (навчання у вищих/середніх навчальних закладах); - з 01.09.1978 по 15.04.1998; - з 16.04.1998 по 16.09.2002. Згідно ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. Частиною 1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено пенсійний вік для чоловіків 60 років. Пенсійного віку згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач досягнув 26.07.2012, оскільки йому виповнилося 60 років. Інвалідність позивачу встановлено з 09.09.2003. Отже, період перебування позивача на інвалідності з 09.09.2003 по 25.07.2012 має бути врахований до його страхового стажу. Однак, відповідачем зазначений період не був зарахований до страхового стажу позивача. 30.06.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити йому перерахунок пенсії з моменту призначення із зарахуванням до страхового стажу періоду перебування на інвалідності з 09.09.2003 по 25.07.2012 на підставі ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Листом відповідача від 12.07.2022 повідомлено позивача про наступне: «Зазначаємо, що відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії зокрема по інвалідності, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. Для обчислення пенсії за віком додатковий стаж не враховується. З огляду на зазначене, розмір пенсії розрахований вірно у відповідності до вимог чинного законодавства». Позивач не отримує і ніколи не отримував пенсію за віком. Натомість, позивач отримує пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, щодо якої положеннями ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» чітко встановлено вимогу щодо зарахування періоду перебування особи на інвалідності до страхового стажу. З діями відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії із зарахуванням до страхового стажу періоду перебування на інвалідності з 09.09.2003 по 25.07.2012 позивач не згоден у повному обсязі, вважає відмову протиправною та такою, що порушує його гарантоване Конституцією та Законами України право на отримання пенсії. Пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком позивачу призначено з 01.07.2007, отже, перерахунок пенсії має бути проведений з дати призначення пенсії, а саме: з 01.07.2007. Про порушення своїх прав позивач дізнався у липні 2022 року, після того як отримав листи відповідача від 12.07.2022 з відмовою у здійсненні перерахунку пенсії.

Позивач підтримав позовну заяву.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. ОСОБА_1 з 09.09.2003 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримував пенсію по інвалідності І групи загального захворювання, розраховану відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При отриманні пенсії по інвалідності І групи загального захворювання, на виконання вимог ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивачу було зараховано до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності стаж на загальних підставах з дня встановлення інвалідності, а саме з 09.09.2003 додатковий стаж, який становить 8 років 10 місяців 18 днів, що підтверджується копією розпорядження №189236 від 22.07.2004 та копією розпорядження №189236 від 20.10.2005. З 01.07.2007 позивач виявив бажання перейти на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, на підставі заяви ОСОБА_1 №194 від 13.07.2007, його було переведено з пенсії по інвалідності І групи загального захворювання на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, відповідно до розпорядження №189236 від 16.07.2007. Пенсія позивачу розрахована із загального стажу 32 роки 05 місяців 26 днів (враховано по 16.09.2002). Індивідуальний коефіцієнт страхового стажу складає 0,32417. Пенсію обчислено на підставі довідки про заробітну плату за 60 місяців роботи за період з 01.08.1997 по 31.07.2002, коефіцієнт заробітної плати склав 4,01832. При переведенні особи з пенсії по інвалідності на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком період з дня встановлення інвалідності до досягнення нею пенсійного віку переглядається з урахуванням набутого відпрацьованого страхового стажу, а час, протягом якого позивач не перебував у трудових відносинах, не буде враховано при призначенні пенсії за віком на загальних підставах. Враховуючи те, що позивач отримує пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, то час перебування його на інвалідності не може бути зарахований до страхового стажу, оскільки такий період, у відповідно до норм ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком. Тобто, вказана правова норма, передбачає зарахування періоду з дня встановлення інвалідності до досягнення пенсійного віку (у разі, коли особа в цей період не працює), зокрема, для визначення розміру пенсії по інвалідності, однак такий період не може бути врахований при визначені пенсії за віком чи по інвалідності в розмірі пенсії за віком. Цей період зараховується до страхового стажу лише під час отримання пенсії по інвалідності як додатковий стаж. Отже, оскільки позивач виявив бажання перейти з 01.07.2007 на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, на підставі чого, для обчислення пенсії за віком додатковий стаж не враховується у відповідності до вимог чинного законодавства. Крім того, відповідно до трудової книжки позивача від 01.07.1981 та індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5), ОСОБА_1 з вересня 2002 року не перебував в трудових відносинах, на підставі чого, у відповідача відсутні правові підстави для зарахування періоду з 09.09.2003 по 25.07.2012 до страхового стажу. Таким чином, у відповідача відсутні правові підстави щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії із зарахуванням до страхового стажу періоду з дня встановлення інвалідності, а саме з 09.09.2003 по 25.07.2012 на підставі ч.1 ст.24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 01.07.2007.

Відповідач проти позовної заяви заперечував.

Ухвалою судді від 01.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

ОСОБА_1 відповідно до Паспорта громадянина України НОМЕР_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до Посвідчення Серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 призначено з 09.09.2003 довічно пенсію як інваліду І групи.

Згідно з Довідкою до Акта огляду МСЕК Серії АД за №146452 за результатами повторного огляду 17.11.2010 ОСОБА_1 встановлено безстроково третю групу інвалідності.

За Рішенням органу Пенсійного фонду України №36 та Форми РС-право ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком.

У листі ГУ ПФУ в Запорізькій області від 24.06.2022 за №6112-4994/Р-02/8-0800/22 на адресу позивача зазначено, зокрема: «… З 09.09.2003 року Ви перебували на обліку в управлінні та отримували пенсію по інвалідності 1 групи загального захворювання розраховану на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV (Далі Закон-1058). З 01.07.2007 року Вас було переведено на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, на підставі Вашої заяви за №194 від 13.07.2007 року. Ваш загальний стаж складає 32 роки 05 місяців 26 днів (враховано по 16.09.2002р.). …».

Судом досліджено й інші документи, наявні у даній адміністративній справі.

При вирішенні спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.

У ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (ч.1 ст.10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Як зазначено у ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу. Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років. (…).

Згідно з ч.1 ст.30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

У ст.33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено: «1.Пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону. 2.Непрацюючі особи з інвалідністю II групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності такого страхового стажу: у жінок - 20 років, а у чоловіків - 25 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 46 років включно; у жінок - 21 рік, а у чоловіків - 26 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 48 років включно; у жінок - 22 роки, а у чоловіків - 27 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 50 років включно; у жінок - 23 роки, а у чоловіків - 28 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 53 років включно; у жінок - 24 роки, а у чоловіків - 29 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 56 років включно; у жінок - 25 років, а у чоловіків - 30 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 59 років включно. Непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону».

За ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться тільки за їх заявою.

Як зазначено у п.2 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності. У такому самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані на день встановлення інвалідності, і з дня виникнення такого права - якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності. У разі коли вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані після призначення пенсії по інвалідності, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначається з дня настання такого права, якщо звернення за призначенням пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права.

За матеріалами справи, позивачу призначена пенсія по інвалідності і він отримує пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком.

Як вбачається зі змісту ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» «… До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, …, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. …».

Тобто, час перебування застрахованої особи на інвалідності зараховується на загальних підставах до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком.

Позивачем не надано до суду доказів призначення органом Пенсійного фонду України йому пенсії за віком або відмови органом Пенсійного фонду України йому пенсії у призначенні пенсії за віком та не зарахування часу його перебування на інвалідності на загальних підставах до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Оскільки у задоволенні позовної заяви має бути відмовлено, то, відповідно, має бути відмовлено й у стягненні на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

У стягненні на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 30.08.2022.

Суддя О.О. Прасов