Справа № 640/5318/21
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2022 року м. Київ № 640/5318/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., при секретарі судового засідання Моренко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Енергосервісна Компанія "ЕСКО УКРАЇНА"
до Головне управління Державної податкової служби у місті Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язати вчинити дії,-

за участю представників сторін:

пр-к позивача: Мартинов К.В.,

пр-к відповідача: Гайдай В.М.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергосервісна Компанія "ЕСКО УКРАЇНА" із позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, в якому просило суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 06.11.2020 №4 та №4 і зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ «Енергосервісна Компанія «ЕСКО УКРАЇНА» у розмірі 2 017 133 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.03.2021 залишено позовну без руху та встановлено строк для усунення недоліків позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.04.2021 призначено справу до розгляду у загальному позовному провадженні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.01.2022 суд закінчив підготовче провадження у справі та перейшов до розгляду справи по суті.

У судовому засіданні, що відбулося 26.07.2022 судом було задоволено клопотання представника позивача про відмову від позову в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 06.11.2020 №4 та про зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у м. Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ «Енергосервісна Компанія «ЕСКО УКРАЇНА» у розмірі 225 250, 00 грн., та закрито провадження в цій частині.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що контролюючим органом було проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань достовірності нарахування позивачем сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2020 року. За результатами перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем вимог абз. «г» п. 198.5 ст. 198, п. 200.1. п. 200.4 ст. 200, п. 201.1., п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України, завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2020 року на суму 1 791 883 грн., а також відмовлено у бюджетному відшкодуванні ПДВ за липень 2020 року на суму 225 250 грн. Однак, позивач вважає вказані висновки протиправними, оскільки такі ґрунтуються на обставинах, які не були досліджені контролюючим органом під час перевірки, а відтак є протиправними. Крім того, позивачем було надані додаткові документи, які підтверджують показники, відображені ТОВ "Енергосервісна Компанія "ЕСКО УКРАЇНА" у бухгалтерському обліку та податковій звітності, та підтверджують проведення господарських операцій із контрагентами, однак надані документи не були враховані відповідачем, що зумовила винесення протиправних податкових повідомлень-рішень.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, з огляду на те, що між позивачем та ТОВ "ХАРД ЕНЕРДЖІ" було укладено ряд договорів підряду, однак під час проведення перевірки останнім не були надані акти приймання виконаних робіт за формою КБ-2в, що стосуються предмету перевірки. Разом з тим, позивачем до матеріалів позовної заяви були надані акти приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2) витрати праці робітників (будівельників) за якими складали за грудень 2018 року 485,45 люд/год , а за грудень 2019 року 8 158,85 люд/год. Згідно із звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в ТОВ «ХАРД ЕНЕРДЖІ» у грудні 2018 року та у грудні 2019 року працювала 1 особа, що свідчить про неможливість виконання ТОВ «ХАРД ЕНЕРДЖІ» задекларованого обсягу робіт з урахуванням відсутності матеріально-технічних та трудових ресурсів, об`єктивно необхідних для цього. Крім того, в Єдиному реєстрі податкових накладних відсутня інформація щодо придбання зазначеним суб`єктом господарювання послуг з використання персоналу та/чи основних засобів, необхідних для виконання будівельно-монтажних, ремонтних робіт, зазначених в актах приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в). Вище наведене, на думку відповідача свідчить, що позивачем не здійснювалися господарські операції із контрагентом ТОВ «ХАРД ЕНЕРДЖІ», у зв`язку з чим, занижено суму податкових зобов`язань за липень 2020 року на суму 1 781 677,00 грн. та завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2020 року у розмірі 225 250,00 грн.

У відповіді на відзив, позивач проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву заперечив, з огляду на те, що позивач є замовником проекту «Реконструкції (технічне переоснащення) гаражу з матеріально-технічним складом і лабораторним корпусом шляхом встановлення твердопаливного котельного обладнання», об`єкт будівництва знаходиться в м. Чорнобиль, який відповідно до вимог Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» віднесено до зон радіоактивного забруднення. З метою забезпечення виконання комплексу робіт в м. Чорнобиль, позивачем було залучено до виконання комплексу будівельно-монтажних робіт підрядника - ТОВ «ХАРД ЕНЕРДЖІ», з яким останній уклав низку договорів підряду на виконання певних видів будівельних та монтажних робіт, а саме: - договір підряду №18102018/1 від 18.10.2018 на виконання робіт по монтажу рукавного фільтру ФРІР -340; - договір підряду №18102018/2 від 18.10.2018 на виконання робіт з монтажу автоматизації системи управління рукавного фільтру ФРІР-340; - договір підряду № 33/12/2018 від 03.12.2018 на виконання робіт по виготовленню та монтажу воріт; - договір підряду № 18.12.2018 від 18.12.2018 на виконання робіт по демонтажу існуючого (тимчасового) димоходу, виготовлення та монтаж системи димовидалення з встановлення димососу Д 12.5-3 і технологічними фланцями та шиберами для забезпечення роботи водогрійного твердопаливного котла ДЕ 10/14; - договір підряду № 26.12.2018 від 26.12.2018 на виконання монтажних робіти по відновленню теплової та електричної системи забезпечення існуючого котла ДЕ-10, монтаж системи подачі палива з переобладнанням вузлів вигризки. Ревізія трьох електроприводів подачі палива, двох вентиляторів Д 3.5 перетопка, одного напірного вентилятора, димососа та двох запобіжних клапанів. Випробування економайзера, випробування щитків управління. Підготовити дане котельне обладнання для пусконалагоджувальних робіт та забезпечення роботи водогрійного твердопаливного котла ДЕ 10/14; договір підряду № 280119 від 28.01.2019 на виконання робіт з виготовлення фундаментів під конвеєр паливоподачі «живе дно» до котла ДЕ-10. Крім того, на підтвердження реальності виконання господарських операцій, ТОВ «ХАРД ЕНЕРДЖІ» було надано копії договорів субпідряду, укладених останнім з контрагентами, предметом яких є будівельно-монтажні та інші роботи на об`єкті позивача. Також на підтвердження факту реальності експлуатації вищевказаного об`єкту та відповідно провадження господарської діяльності на ньому позивач посилався на висновки, зроблені в межах господарської справи №911/1317/19.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ «Енергосервісна Компанія «ЕСКО УКРАЇНА» є юридичною особою, зареєстрованою відповідно до законодавства України, перебуває на податковому обліку та є платником ПДВ.

ТОВ «Енергосервісна Компанія «ЕСКО УКРАЇНА» є замовником будівництва - реконструкція (технічне переоснащення) нового об`єкту «Реконструкція (технічне переоснащення) гаражу з матеріально-технічним складом і лабораторним корпусом шляхом встановлення твердопаливного котельного обладнання» за адресою: Київська область, м. Чорнобиль, вул. Радянська, 71-6. Дозвіл на виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва виконуються на підставі Декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованої Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції Київської області 19.10.2016 № КС 80.

19.08.2020 ТОВ «Енергосервісна Компанія «ЕСКО УКРАЇНА» подано до ГУ ДПС у м. Києві податкову декларацію з ПДВ за липень 2020 року № .

Разом із податковою декларацією з ПДВ Товариство подало заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та розрахунок суми бюджетного відшкодування в розмірі 2 017 133,00 грн.

15.09.2020 наказом ГУ ДПС у м. Києві № 6200 призначено документальну позапланову виїзну перевірку з питань достовірності нарахування ТОВ «Енергосервісна компанія «ЕСКО УКРАЇНА» сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2020 року, згідно податкової декларації з ПДВ № від 20.08.2020.

Перевірка проводилася головним державним ревізором-інспектором відділу з питань відшкодування ПДВ управління спеціального аудиту ГУ ДПС у м. Києві Перехрест Н.В. на підставі направлення на перевірку від 29.09.2020 № 216/26-15-0704-01.

16.10.2020 за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки з питань достовірності нарахування позивач сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2020 року, контролюючим органом було винесено акт про документальну позапланову виїзну перевірку №243/26-15-07-04-01/39825320.

Актом перевірки №243/26-15-07-04-01/39825320 від 16.10.2020 встановлено порушення ТОВ «Енергосервісна компанія «ЕСКО УКРАЇНА» вимог абз. «г» п. 198.5 ст. 198, п. 200.1. п. 200.4 ст. 200, п. 201.1., п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2020 року на 1 791 883 грн. та відмовлено у бюджетному відшкодуванні ПДВ за липень 2020 року на суму 225 250 грн.

27.10.2020 ТОВ «Енергосервісна компанія «ЕСКО УКРАЇНА» оскаржило висновки акту перевірки №243/26-15-07-04-01/39825320 від 16.10.2020 та подало додаткові матеріали, які не були досліджені під час перевірки.

За результатами розгляду заперечення, висновки акту перевірки від 16.10.2020 були залишені ГУ ДПС у м. Києві без змін, а заперечення - без задоволення.

06.11.2020 на підставі акту перевірки, ГУ ДПС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення №4, яким позивачу відмовлено у наданні бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 225 250 грн;

податкове повідомлення-рішення № 4, яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) 25% від суми завищення бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2020 року на суму 1 791 883 грн. у сумі 447 970,75 грн.;

податкове повідомлення-рішення № 4, яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) в сумі 3060,00 грн.

21.01.2021 ТОВ «Енергосервісна компанія «ЕСКО УКРАЇНА» оскаржило в адміністративному порядку вищезазначені податкові повідомлення-рішення до Державної податкової служби України.

21.01.2021 рішенням Державної податкової служби України № 1658/6/885370/6/99-00-06-01-01-06 скаргу задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення №4 від 06.11.2020, податкові повідомлення-рішення від 06.11.2020 № 4 та № 4 залишено без змін.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення від 06.11.2020 № 4, №4 протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Ураховуючи, що позивач відмовився від позовних вимог у частині визнання протиправним на скасування податкового повідомлення - рішення від 06.11.2020 №4 та зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у м. Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ «Енергосервісна Компанія «ЕСКО УКРАЇНА» у розмірі 225 250, 00 грн., і судом прийняту таку відмову та закрито провадження в цій частині, суд при розгляді справи встановлює обставини, що обґрунтовують вимоги позову в частині визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 06.11.2020 №4, та зобов`язання Головного управління ДПС у м. Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ «Енергосервісна Компанія «ЕСКО УКРАЇНА» у розмірі 1 791 883, 00 грн.

Розглядаючи адміністративну справу по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України (далі-ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Пункт 78.1 ст. 78 ПК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової виїзної перевірки.

Так, відповідно до пп. 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється у випадку виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Таким чином, з аналізу наведених правових норм суд доходить висновку, що документальна позапланова виїзна перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення; у свою чергу можливість для прийняття наказу про проведення документальної позапланової перевірки на підставі пп. 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України виникає за наявності двох умов: 1) виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 2) не надання платником пояснень та їх документальних підтверджень на запит контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно із приписами п.п.78.1.2 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється у випадку, якщо платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Згідно з пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За змістом п. 44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Згідно пп. 14.1.181 п.14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

За приписами п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано положеннями статті 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до пунктів 200.1, 200.4 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно пунктів 200.7, 200.8 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису відповідно до закону.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність здійснення господарської операції.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Отже, предметом доказування у відповідній категорії спорів є реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на врахування витрат, понесених у зв`язку із здійсненням цих господарських операцій при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток та сум податку на додану вартість при визначенні об`єкта оподаткування податком на додану вартість; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах.

Аналіз положень податкового законодавства дозволяє дійти висновку, що право податкового обліку у платника податків виникає за наявності: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; придбання товарів/послуг з метою їх використання в господарській діяльності; наявності розумних економічних причин (ділової мети) для здійснення господарських операцій; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам статті 201 Податкового кодексу України, зареєстрована та підписана уповноваженою особою.

Тобто, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Як встановлено судом у спірний період (за липень 2020 року) у позивача були господарські відносини із ТОВ «ХАРД ЕНЕРДЖІ», які підтверджуються наступними договорами:

Згідно Договору підряду №181018/1 від 18.10.2018 ТОВ "ХАРД ЕНЕРДЖІ" зобов`язується виконати монтаж рукавного фільтру ФРІР-340 згідно проекту «Реконструкція аспіраційного устаткування твердопаливного котла» за адресою: м. Чорнобиль, вул. Радянська, 71-6.

Згідно Договору підряду №181018/2 від 18.10.2018 ТОВ "ХАРД ЕНЕРДЖІ" зобов`язується виконати монтаж автоматизації системи управління рукавного фільтру ФРІР- 340 згідно проекту «Реконструкція аспіраційного устаткування твердопаливного котла», та його пуско-налагоджування за адресою: м. Чорнобиль, вул. Радянська, 71-6.

Згідно Договору підряду №33/12/2018 від 03.12.2018 ТОВ "ХАРД ЕНЕРДЖІ" зобов`язується виконати виготовлення та монтаж чотирьох воріт згідно проекту «Реконструкція існуючих гаражних приміщень з перепрофілюванням в твердопаливну котельню загальною розрахунковою потужністю 11 МВт» за адресою: м. Чорнобиль, вул. Радянська, 71-6, Іванківського р-н, Київської обл.

Згідно Договору підряду №18.12.2018 від 18.12.2018 ТОВ "ХАРД ЕНЕРДЖІ" зобов`язується виконати демонтаж існуючого (тимчасового) димоходу, виготовлення та монтаж системи димовидалення з встановленням димососу Д12.5-3 і технологічними фланцями та шиберами для забезпечення роботи водогрійного твердопаливного котла ДЕ 10/14 згідно проекту «Реконструкція існуючих гаражних приміщень з перепрофілюванням в твердопаливну котельню загальною розрахунковою потужністю И МВт» за адресою: м. Чорнобиль, вул. Радянська, 71-6, Іванківського р-ну, Київської обл. Виконання димоходу має бути утеплене.

Згідно Договору підряду №26.12.2018 від 26.12.2018 ТОВ "ХАРД ЕНЕРДЖІ" зобов`язується виконати монтажні роботи по відновленню теплової, та електричної системи забезпечення існуючого котла ДЕ-10, змонтувати систему подачі палива з переобладнанням вузлів вигризки. Виконати ревізію трьох електроприводів подачі палива, двох вентиляторів Д 3.5 перетопка, одного напірного вентилятора, димососа, та двох запобіжних клапанів.

Виконати випробування економайзера, налаштування щитів управління. Підготовити дане котельне обладнання до пусконалагоджувальних робіт та забезпечення роботи водогрійного твердопаливного котла ДЕ 10/14 згідно проекту «Реконструкція існуючих гаражних приміщень з перепрофілюванням в твердопаливну котельню загальною розрахунковою потужністю ИМВт» за адресою: м. Чорнобиль, вул. Радянська, 71-6, Іванківського р-н, Київської обл.

Згідно Договору підряду №280119 від 28.01.2019 ТОВ "ХАРД ЕНЕРДЖІ" зобов`язується виконати виготовлення фундаментів під конвеєр паливоподачі "живе дно" до котла ДЕ-10 згідно проекту «Реконструкція існуючих гаражних приміщень з перепрофілюванням в твердопаливну котельню загальною розрахунковою потужністю 1 ІМВт» за адресою: м. Чорнобиль, вул. Радянська, 71-6, Іванківського р-н, Київської обл.

Так, в ході перевірки, контролюючий орган дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергосервісна Компанія "ЕСКО Україна" не надало акти приймання-передачі виконаних робіт (обсяги виконаних ТОВ «Хард Енерджі» будівельно- монтажних робіт) за період, що стосується перевірки.

Однак, судом встановлено, що позивачем за наслідками перевірки були додані всі необхідні первинні документи, які підтверджують обсяг виконаних робіт, а саме: акт приймання виконаних будівельних робіт №1-0-1-1 за грудень 2018 року; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ -3) за грудень 2019 року; акт № 15 приймання-передачі будівельних робіт (форма КБ-2а) за грудень 2019 року; підсумкову відомість ресурсів по об`єкту «Реконструкція існуючих гаражних приміщень з перепрофілюванням в твердопаливну котельню загальною розрахунковою потужністю 11,0 МВт по вул. Радянська, 71-6 в м. Чорнобиль, Іванківського району, Київської області; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ -3) за грудень 2019 року; акт № 14 приймання-передачі будівельних робіт (форма КБ-2а) за грудень 2019 року; підсумкову відомість ресурсів по об`єкту «Реконструкція існуючих гаражних приміщень з перепрофілюванням в твердопаливну котельню загальною розрахунковою потужністю 11,0 МВт по вул. Радянська, 71-б в м. Чорнобиль, Іванківського району, Київської області (витрати- по факту); довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ -3) за грудень 2019 року; акт № 13 приймання-передачі будівельних робіт (форма КБ-2а) за грудень 2019 року; підсумкову відомість ресурсів по об`єкту «Реконструкція існуючих гаражних приміщень з перепрофілюванням в твердопаливну котельню загальною розрахунковою потужністю 11,0 МВт по вул. Радянська, 71-6 в м. Чорнобиль, Іванківського району, Київської області (витрати- по факту); довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ -3) за грудень 2019 року; підсумкову відомість ресурсів по об`єкту «Реконструкція існуючих гаражних приміщень з перепрофілюванням в твердопаливну котельню загальною розрахунковою потужністю 11,0 МВт по вул. Радянська, 71-6 в м. Чорнобиль, Іванківського району, Київської області (витрати- по факту); акт № 12 приймання-передачі будівельних робіт (форма КБ-2а) за грудень 2019 року; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ -3) за грудень 2019 року; акт№ II приймання-передачі будівельних робіт (форма КБ-2а) за грудень 2019 року; підсумкову відомість ресурсів по об`єкту «Реконструкція існуючих гаражних приміщень з перепрофілюванням в твердопаливну котельню загальною розрахунковою потужністю 1 МВт по вул. Радянська, 71 -6 в м. Чорнобиль, Іванківського району, Київської обл..; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) за грудень 2019 року; акт № 10 приймання-передачі будівельних робіт (форма КБ-2а) за грудень 2019 року; підсумкову відомість ресурсів по об`єкту «Реконструкція існуючих гаражних приміщень з перепрофілюванням в твердопаливну котельню загальною розрахунковою потужністю 11,0 МВт по вул. Радянська, 71 -6 в м. Чорнобиль, Іванківського району, Київської області (витрати-по факту); довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ -3) за грудень 2019 року; акт № 9 приймання-передачі будівельних робіт (форма КБ-2а) за грудень 2019 року; підсумкову відомість ресурсів по об`єкту «Реконструкція існуючих гаражних приміщень з перепрофілюванням в твердопаливну котельню загальною розрахунковою потужністю 11,0 МВт по вул. Радянська, 71 -6 в м. Чорнобиль, Іванківського району, Київської області (витрати- по факту); довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ -3) за грудень 2019 року; акт № 1-0-1-1 приймання-передачі будівельних робіт (форма КБ-2а) за грудень 2019 року; підсумкову відомість ресурсів по об`єкту «Реконструкція існуючих гаражних приміщень з перепрофілюванням в твердопаливну котельню загальною розрахунковою потужністю 11,0 МВт по вул. Радянська, 71 - 6 в м. Чорнобиль, Іванківського району, Київської області (витрати- по факту); наказ ТОВ «ЕК «ЕСКО Україна» № 3 від 01.07.2020 про введення в експлуатацію основних засобів»; акт приймання-передачі основних засобів від 01.07.2020; акт приймання-передачі основних засобів від 01.07.2020; акт приймання-передачі основних засобів від 01.07.2020; акт приймання-передачі основних засобів від 01.07.2020; акт приймання-передачі основних засобів від 01.07.2020; акт приймання-передачі основних засобів від 01.07.2020; акт приймання-передачі основних засобів від 01.07.2020; акт приймання-передачі основних засобів від 01.07.2020; акт приймання-передачі основних засобів від 01.07.2020; оборотно-сальдову відомість ТОВ «ЕК «ЕСКО Україна» за липень 2020 року; оборотно-сальдову відомість по рахунку № 15 ТОВ «ЕК «ЕСКО Україна» за липень 2020 року; оборотно-сальдову відомість по рахунку № 10 ТОВ «ЕК «ЕСКО Україна» за липень 2020 року.

Щодо поданих документів, то відповідач зазначив, що подані акти приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) відображають витрати праці робітників (будівельників), зокрема витрати за грудень 2018 року складали 485,45 люд/год , а за грудень 2019 - 8 158,85 люд/год. Згідно із звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в ТОВ «ХАРД ЕНЕРДЖІ» грудні 2018 року та у грудні 2019 року працювала 1 особа, що фактично унеможливлює надання послуг за договором та відповідно не створює правових підстав для бюджетного відшкодування.

Спростовуючи вищевказані обставини, позивачем були надані суду договори субпідряду, зокрема: договори №221018 від 29.10.2018, №291018/1 від 29.10.2018, № 291018/2 від 29.10.2018 на виконання робіт.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Досліджуючи наявні у справі первинні документи, суд приходить до висновку, що акти приймання-передачі будівельних робіт (форма КБ-2а) містять обов`язкові реквізити первинних документів, що передбачені вимогами ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відображають фактично здійснені витрати, які позивач як замовник повинен відшкодувати підряднику, а відтак, наявність вказаних документів кореспондує із правом замовника відобразити такі витрати в звітному періоді.

Стосовно використання відповідачем інформації про контрагента позивача, зокрема про ТОВ «ХАРД ЕНЕРДЖІ», то суд зазначає, що ця інформація не може мати для суду доказового значення щодо нереальності господарських операцій, оскільки без дослідження відповідачем первинних документів вищевказаного підприємства, доказів здійснення якого податковим органом не надано, висновки відповідача про нереальність господарської операції позивача з цим контрагентам є необґрунтованими.

Суд зазначає, що надані позивачем на підтвердження реального здійснення господарських операцій із контрагентом позивача первинні документи, копії яких містяться у матеріалах справи, повністю відображають зміст та обсяги господарських операцій, відповідають господарським цілям та завданням статутної діяльності підприємств, що є свідченням добросовісності дій позивача при здійсненні вказаних операцій, а відтак суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 06.11.2020 №4.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про те, що позивач має повне право на повернення суми бюджетного відшкодування по податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2020 року № , то з метою повного захисту прав позивача та для дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у м. Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування по податковій декларації з ПДВ за липень 2020 року № від 19.08.2020 із заявленою до бюджетного відшкодування сумою 1 791 883, 00 грн.

Крім того, суд звертає увагу відповідача, що неподання позивачем всіх документів під час проведення перевірки, а їх подання під час оскарження акту перевірки не є порушенням з його боку вимог податкового законодавства, оскільки у платника податків є право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платникові як на всіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.04.2021 у справі № 560/1158/20.

Таким чином, суд приходить до висновку, що норми податкового законодавства не обмежують період подання платником податків необхідних первинних документів лише часом проведення податкової перевірки, а тому доводи відповідача в цій частині є необґрунтованими.

Суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, в рішенні від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" (заяви №23759/03 та №37943/06), де Суд зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 26.06.2014 у справі "Суханов та Ільченко проти України" (заяви №68385/10 та №71378/10), наголосив, що перша і найбільш важлива вимога статті 1 Першого Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання органів влади у право мирно володіти своїм майном має бути законним і переслідувати законну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання має бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, має бути досягнуто "справедливого співвідношення" між інтересами суспільства і вимогами щодо захисту прав людини. Такий баланс не досягнутий, якщо особа чи особи у справі мали нести індивідуальні або додаткові обов`язки.

У цьому випадку не досягнуто "справедливого співвідношення", оскільки не відображення фактичних обставин спричинило покладення на позивача додаткового тягаря сплати відсутнього податкового зобов`язання, чим також порушено вимоги статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України).

У відповідності до п. 1,3 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШІИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергосервісна Компанія "ЕСКО УКРАЇНА" (03680, м. Київ, вул. Святошинська, 34, корп. 26, оф. 15) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати винесене Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві податкове повідомлення-рішення від 06.11.2020 №4.

Зобов`язати Головне управління Головне управління Державної податкової служби у м. Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо суми бюджетного відшкодування по податковій декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергосервісна Компанія "ЕСКО Україна»" з податку на додану вартість за липень 2020 року № від 19.08.2020 із заявленою до бюджетного відшкодування сумою 1 791 883, 00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергосервісна Компанія "ЕСКО УКРАЇНА" (03680, м. Київ, вул. Святошинська, 34, корп. 26, оф. 15) за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 11 350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) грн. 00 коп.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст складено: 29.07.2022.

Суддя А.С. Мазур