Справа № 214/3581/22
Суддя: Сіденко С. І.
Дата ухвалення: 2022-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/3581/22
2-а/214/114/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 вересня 2022 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Сіденка С.І.,

за участю: секретаря судового засідання Чаплиги О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу №214/3581/22

за позовною заявою ОСОБА_1 ,

поданою представником позивача Новаком Артуром Михайловичем,

до Департаменту патрульної поліції,

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Новак А.М. звернувся до суду засобами поштового зв`язку з позовом, отриманим судом 27.07.2022, в якому просить скасувати постанову серії БАБ №718502 від 26.06.2022 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

В обґрунтування пред`явлених вимог вказав, що 26.06.2022 поліцейським взводу №1 роти №1 УПП в Тернопільській області ДПП капралом поліції Галайчуком Б.Ю. було винесено відносно ОСОБА_1 постанову серії БАБ №718502 у справі про адміністративне правопорушення, за що передбачена відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАП. У постанові поліцейський вказав, що 26.06.2022 близько 01 год. 15 хв. по расі М-09 Тернопіль-Львів-Рава Руська 15 км, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Citroen C3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого не підсвічувався задній номер транспортного засобу, чим порушив п. 2.9 (в) ПДР України керування транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий. Винесену постанову позивач вважає незаконною з наступних підстав. Дійсно 26.06.2022 приблизно о 01-15 год. по трасі М-09 Тернопіль-Львів- Рава Руська 15 км, ОСОБА_1 рухався на транспортному засобі Citroen C3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та був зупинений поліцейським за порушення правил дорожнього руху, а саме: не підсвічувався задній номер транспортного засобу. Позивач пояснив, що перед тим, як сісти за кермо автомобіля, він впевнився у справності зовнішніх світлових приладів автомобіля, тому дана несправність могла статися лише в русі і він не причетний до її настання. Скориставшись п. 31.5 ПДР України позивач усунув даний недолік на місці зупинки та мав намір продовжити рух, проте поліцейський проігнорував такі дії та все одно склав постанову, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності. При винесені постанови, інспектор не надав жодного доказу вини позивача у адміністративному правопорушенні, що вказує на те, що обвинувачення позивача у правопорушенні ґрунтується на припущеннях. Таким чином, не погоджуючись із постановою працівника поліції, ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду, в якому просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення, стягнути із відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 496,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн.

Ухвалою суду від 28.07.2022 позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, в порядку ч. 4 ст. 47 КАС України, представником відповідача Климчук О.І. надіслано засобами поштового зв`язку відзив на позовну заяву, отриману судом 26.08.2022, де вона зазначила, що 26.06.2022 поліцейським роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП капралом поліції Галайчуком Б.Ю. постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 винесена в межах, наданих йому законом повноважень. В тексті позову ОСОБА_1 сам підтверджує вчинення ним адміністративного правопорушення, внаслідок якого стосовно нього була винесена оскаржувана постанова. Позивач чітко вказує, що була несправність освітлення державного номерного знака, яку він усунув на місці зупинки, отже постанова про накладення адміністративного стягнення законна та підстав для її скасування немає. Позивачем адміністративне правопорушення вчинено 26.06.2022, а ухвалу суду про відкриття провадження у справі відповідачем отримана лише 03.08.2022, що позбавляє відповідача надати будь-які докази вчинення адміністративного правопорушення та належним чином реалізувати своє право щодо надання доказів, оскільки строк зберігання відеозаписів, визначений пунктом 3 Розділу VІІІ наказу МВС України від 18.12.2018 №1026 «Про затвердження Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» сплинув. Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, представник зазначає, що заявлений позивачем розмір витрат є явно неспівмірним зі складністю справи та сумою штрафу, застосованого до позивача, з урахуванням того, що ця справа віднесена до категорії малозначних. Оскільки позивачем не надано жодних підстав для скасування оскаржуваної постанови, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі (а.с. 22-26).

Інших заяв та клопотань не подано. Інші процесуальні дії не вчинялися.

Суд не вбачає перешкод у вирішенні спору по суті, адже учасниками справи у прийнятні строки були реалізовані права на подачу відповідних процесуальних документів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому, водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки предметом оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення, суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону при розгляді справи та інше.

В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Судом встановлено, що 26.06.2022 поліцейським взводу 1 роти 1 УПП в Тернопільській області ДПП капралом поліції Галайчуком Б.Ю. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №718502, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн (а.с. 5).

Відповідно до вказаної постанови, 26.06.2022 о 01 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Citroen C3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі М-09 Тернопіль-Львів-Рава Руська 15 км, з номерним знаком, що не відповідає вимогам стандартів, а саме був неосвітлений, чим порушив п. 2.9в ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 213, ст.ст. 222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч. 6 ст. 121 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

У частині першій статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», зазначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 за №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 №1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За частиною шостою статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У відповідності до п. 2.9в ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивач факт управління транспортним засобом не заперечує, вказує що несправність освітлення номерного знаку його транспортного засобу могла статися в русі, оскільки перед тим, як сідати за кермо, він впевнився у справному стані зовнішніх світлових приладів автомобіля та зазначає, що в разі виникнення у дорозі неправностей, зазначених у п. 31.4 ПДР, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо, рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог п.п. 9.9 і 9.11 ПДР, чим він і скористався. Дана технічна несправність виникла не з його вини. Дізнавшись про несправність, позивач відразу доклав максимальних зусиль для її усунення, а тому відсутня суб`єктивна складова правопорушення вина.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами ст. 86 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з п. 31.5 ПДР України в разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Закон враховує те, що автомобіль в цілому є механізмом і складається з механізмів і пристроїв, яким властиво виходити з ладу, в тому числі і в дорозі. На такий випадок закон регулює, як водію діяти, коли несправність виникла у дорозі. Таке регулювання побудоване на тому, що закон зазначає перелік несправностей, які не дають можливості продовжувати рух (зокрема, п. 31.6 Правил), несправності, які дозволяють рухатися якомога коротшим до місця стоянки або ремонту (п. 31.5 ПДР України). В свою чергу, номерний знак освітлюється пристроєм, який може вийти з ладу в дорозі.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що позивач усунув виявлену технічну несправність транспортного засобу на місці її виявлення, після чого продовжив подальший рух транспортним засобом, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП, а тому оскаржена позивачем постанова серії БАБ №718502 від 26.06.2022 підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 №23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991 рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищенаведене, враховуючи принцип презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим наявні правові підстави для задоволення позовної заяви та скасування постанови серії БАБ №718502 від 26.06.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн, із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки це рішення ухвалюється на користь позивача, то відповідно до ст. 139 КАС України з відповідача Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, понесені ним та документально підтверджені, у виді судового збору в розмірі 496,20 грн (а.с. 4).

Крім того, у позовній заяві ОСОБА_1 просить стягнути на свою користь понесені ним витрати на правову допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Департаменту патрульної поліції в розмірі 1 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 по справі №826/1216/16 висловила правову позицію, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається із наданих до матеріалів справи документів на підтвердження вказаних витрат, позивачем надано: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4585 Новака А.М., ордер надання адвокатом Новаком А.М. правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 №1141041 від 05.07.2022, договір про надання правової допомоги №05/07/22 від 05.07.2022, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Новаком А.М., акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №05/07/22 від 05.07.2022, квитанція №01 від 05.07.2022 про одержання від ОСОБА_1 коштів у розмірі 1 000,00 грн. Згідно розрахунку витрат, викладеного у акті прийому-передачі наданих послуг, сума 1 000,00 грн складається з підготовки адміністративного позовну для оскарження постанови серії БАБ №718502 від 26.06.2022 (а.с. 7-12).

Беручи до уваги вищевказані обставини, надані позивачем докази в їх сукупності та, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності і пропорційності судових витрат, суд вважає, що з відповідача Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені позивачем витрати на правову допомогу у розмірі 1 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 9, 72-79, 139, 241, 242-246, 286, 293 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 , подану представником позивача Новаком Артуром Михайловиче, до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови.

Постанову, винесену поліцейським взводу 1 роти 1 Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Галайчуком Богданом Юрійовичем серії БАБ №718502 від 26.06.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: Новак Артур Михайлович, адреса робочого місця: вул. Соборності, буд. 35 офіс 3, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Відповідач:Департамент патрульної поліції, , юридична адреса: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ.

Суддя Сіденко С.І.