Справа № 826/13211/13-а
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2022 року м. Київ № 826/13211/13-а

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомПриватного підприємства "Марекс"
до третя особа Головного управління ДПС у м. Києві (відокремлений структурний підрозділ) Товариства з обмеженою відповідальністю "Червона Хвиля - Плюс"
проскасування податкових повідомлень-рішень від 11.02.2013 №№ , ,
В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Марекс" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень від 11.02.2013 №№ , .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.10.2013, залишеною в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2014, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02.07.2019 зазначені рішення скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва замінено відповідача Держану податкову інспекцію у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві на правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (відокремлений структурний підрозділ)

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач дійсно мав фінансово - господарські взаємовідносини з ТОВ "Червона Хвиля - Плюс", які мали реальний характер та за якими було надано послуги використані ним у власній господарській діяльності, а документи бухгалтерського та податкового обліків за цими операціями були оформлені у відповідності до вимог податкового законодавства. Також позивач посилався на те, що як випливає з фактичних обставин взаємовідносини (правочини) між позивачем та ТОВ "Червона Хвиля - Плюс" судом недійсними не визнавалися, а також вони не належать і до тих, недійсність яких прямо встановлена законом.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав суду письмові пояснення в яких зазначив про те, що в рамках кримінальної справи № 77-00199 було встановлено, що ТОВ «Червона Хвиля - Плюс», разом з іншими підприємствами з ознаками фіктивності, використовувалась учасниками організованої злочинної групи в незаконній конвертації грошових коштів, а ОСОБА_1 , виступив учасником злочинної групи та з використанням реквізитів та печатки, власноруч підписуючи документи ТОВ «Червона Хвиля - Плюс», власноруч підписуючи документи діяльності ТОВ «Червона Хвиля - Плюс», використовуючи систему «Клінт-Банк» для перерахування коштів з рахунків підприємства та представляючись реально діючим директором підприємства контролюючим та правоохоронним органам для утворення удаваної законності фінансово-господарським операціям підприємства, надав злочинній групі всі необхідні засоби та знаряддя для вчинення злочину, пов`язаного з фіктивним підприємством.

Під час судового розгляду справи, судом встановлено наступне.

В період з 14.01.2013 по 18.01.2013 Державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведена документальна позапланова виїзна перевірка Приватного підприємство "Марекс" з питань дотримання вимог правильності обчислення, повноти та своєчасності сплати до бюджету ПДВ та податку на прибуток по взаємовідносинах з ТОВ «Червона Хвиля-Плюс» за період з 01.01.2011 по 31.12.2011.

За результатами перевірки складено акт від 15.01.2013 № 34/22-50/31168055, яким встановлено порушення позивачем пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.2, 198.3 статті 198, пунктів 201.1, 201.6, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, наказу Міністерства фінансів України 01.11.2011 № 1379 "Про затвердження форми податкової накладеної та Порядку заповнення податкової накладної", який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за № 1333/20071, пунктів 1, 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підпункту 2.5 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 зареєстрованого в Міністерства юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму у розмірі 290583 грн., а також порушення пунктів 138.1, 138.2 статті 138 Податкового кодексу України та, як наслідок, заниження податку на прибуток на загальну суму у розмірі 334171 грн.

11.02.2013 на підставі зазначеного акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення:

- № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем - податок на прибуток підприємств за основним платежем на суму 334171 грн.;

№ , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем - податок на додану вартість на загальну суму 363 228, 75 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 72 645,75 грн.

За результатами адміністративного оскарження рішенням Міністерства доходів і зборів України від 27.05.2013 № 3543/6/99-99-10-01-15 вказані податкові повідомлення - рішення залишені без змін, а скарга без задоволення.

Позивач не погоджуючись з податковими повідомленнями - рішеннями від 11.02.2013 №№ , , вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, адміністративний позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 359 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Верховний Суд, скасовуючи постановою від 02.07.2019 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.10.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2014 в даній справі зазначив наступне: "Частиною третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Вказані вимоги законодавства зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин, з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника податків негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту. При цьому, суди повинні перевірити відповідність рішення контролюючого органу вимогам, зокрема, принципу обґрунтованості, справедливості та співрозмірності заподіяної платником шкоди державним інтересам та настання відповідальності останнього за такі дії.

Так, згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Так, пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За змістом підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, не включаються до складу витрат.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Керуючись наведеними правилами оподаткування при оцінці податкових наслідків з придбання позивачем у ТОВ «Червона хвиля-Плюс» за договором від 15.07.2011 №15-07-У юридичних послуг (формування пакетів для митного оформлення) суди послалися на формальну наявність у платника первинних документів (договори, податкові накладні, акти приймання-передачі виконаних робіт, банківські виписки).

Однак, у цих документах йдеться лише про надання комплексу послуг та зазначена сума, що підлягає сплаті виконавцеві, які не розкривають змісту наданих послуг, позаяк не містять деталізованої інформації про фактично надані послуги, їх обсяг та характер, строки виконання та результати здійснених заходів, що, у свою чергу, виключає можливість оцінки подальшого використання спірних послуг у діяльності ТОВ «Марекс».

У ході розгляду справи позивач не подав будь-яких звітів, складенням яких оформлювався результат надання зазначених послуг, не представив жодних документів, що підтверджують спрямованість спірних послуг на досягнення конкретних цілей.

А відтак без перевірки зазначених обставин висновок судів про правильність відображення позивачем у податковому обліку витрат на оплату юридичних послуг є передчасним.

Крім того, в обґрунтування висновків щодо неправомірності формування позивачем податкового обліку, ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві посилається постанову слідчого відділу податкової міліції Державної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва ДПС про порушення кримінальної справи № 77-00199 за фактом вчинення посадовими особами ТОВ «Червона Хвиля-Плюс» злочинів за статтями 191, 205 Кримінального кодексу України, а також на показання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Досудовим слідством встановлено, ОСОБА_2 , створив організовану злочинну групу, до складу якої ввійшли ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , та інші невстановлені слідством особи. Мета діяльності даної організованої злочинної групи полягла в отриманні незаконного доходу від зайняття фіктивним підприємництвом, тобто створення суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) для прикриття незаконної діяльності, а саме переведення безготівкових коштів у готівкові під виглядом легальних фінансово-господарських операцій з купівлі-продажу товарів та послуг.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим, зокрема, в постанові від 01.12.2015 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пеппермінт» до державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, а тому господарські операції такого підприємства не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Отже, судам під час нового розгляду слід перевірити наслідки розгляду зазначеної вище кримінальної справи.

Слід також зазначити, що платник, який претендує на підтвердження обґрунтованості заявленої ним податкової вигоди первинними документами, повинен пересвідчитися у правильності оформлення таких документів та у достовірності наведених у цих документах відомостей. В інакшому випадку такий платник несе ризик у сфері податкових правовідносин, оскільки втрачає можливість підтвердити понесені витрати та податковий кредит в силу відсутності належним чином оформлених первинних документів.

Таким чином, у даній справі висновки судів про помилковість доводів відповідача щодо штучного формування показників податкового обліку за операціями з придбання юридичних послуг у «Червона Хвиля - Плюс» є передчасними та зроблені без належного з`ясування фактичних обставин справи.

Доказами в адміністративному судочинстві, відповідно до частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (частина друга цієї статті).

Наведена норма кореспондує статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції чинній з 15.12.2017

Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов`язку і витребовує необхідні докази (частина третя статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній до 15.12.2017)".

Таким чином, постановою Верховного Суду від 02.07.2019 в даній справі встановлено, що в наданих позивачем на підтвердження факту отримання від ТОВ «Червона хвиля-Плюс» за договором від 15.07.2011 №15-07-У юридичних послуг документах (договори, податкові накладні, акти приймання-передачі виконаних робіт, банківські виписки) йдеться лише про надання комплексу послуг та зазначена сума, що підлягає сплаті виконавцеві, водночас не розкрито місту наданих послуг, позаяк відсутня деталізована інформація про фактично надані послуги, їх обсяг та характер, строки виконання та результати здійснених заходів, що, у свою чергу, виключає можливість оцінки подальшого використання спірних послуг у діяльності ТОВ «Марекс». Також Вищий адміністративний суд України зазначив про необхідність перевірки наслідків розгляду кримінальної справи № 77-00199 за фактом вчинення посадовими особами ТОВ «Червона Хвиля-Плюс» злочинів за статтями 191, 205 Кримінального кодексу України, а також на показання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 18.09.2019 зобов`язано відповідача та запропоновано позивачу надати додаткові письмові пояснення та документи (докази) щодо обставин, які стали підставою для направлення справи на новий розгляд, викладені у постанові Верховного Суду від 02.07.2019.

Позивачем документів на виконання вимог ухали суду від 18.09.2019 надано не було.

Відповідачем надано суду письмові пояснення, водночас в них не зазначено про наслідки розгляду кримінальної справи № 77-00199 за фактом вчинення посадовими особами ТОВ «Червона Хвиля-Плюс» злочинів за статтями 191, 205 Кримінального кодексу України, а лише міститься посилання на факти встановлені в рамках досудового слідства за вказаною справою.

Таким чином, позивачем на виконання вимог ухвали суду не надано суду документів, які б розкривали зміст послуг наданих йому ТОВ «Червона хвиля-Плюс» за договором від 15.07.2011 №15-07-У юридичних послуг (формування пакетів для митного оформлення), а саме, в яких було б визначено деталізовану інформацію про фактично надані послуги, їх обсяг та характер, строки виконання та результати здійснених заходів, зокрема, позивачем не надано будь-яких звітів, складенням яких оформлювався результат надання зазначених послуг, не представлено жодних документів, що підтверджують спрямованість послуг наданих за вказаним договором на досягнення конкретних цілей.

Також суд звертає увагу на наступне.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як було встановлено Верховним Судом та судом першої інстанції за результатами аналізу актів здачі - прийняття робіт (надання послуг), копії яких надані позивачем на підтвердження факту отримання послуг від ТОВ «Червона Хвиля-Плюс» при визначення змісту та обсягу господарської операції в них визначено лише кількість штук (пакетів) які було сформовано для митного оформлення та кількість годин консультаційних послуг. водночас при цьому не визначено щодо якого товару та які саме пакети документів для митного оформлення формувались та в чому полягали консультаційні послуги чи з якого предмету вони були надані.

З огляду на зазначені надані позивачем суду акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) оформлені з порушенням вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та не відображають зміст та обсяг операцій за результатами яких їх було складено, а отже не можуть належним чином засвічувати факт отримання позивачем послуг від ТОВ «Червона Хвиля-Плюс».

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, хоча у суду відсутні дані про наслідки розгляду кримінальної справи № 77-00199 за фактом вчинення посадовими особами ТОВ «Червона Хвиля-Плюс» злочинів за статтями 191, 205 Кримінального кодексу України, водночас вказана інформація не має вирішального значення для розгляду справи, оскільки позивачем на виконання вимог суду не надано документів, які відповідно до позиції викладеної Верховним Судом в постанові від 02.07.2019, мають засвідчувати правильність відображення позивачем у податковому обліку витрат на оплату юридичних послуг за договором від 15.07.2011 №15-07-У укладеним з ТОВ «Червона Хвиля-Плюс», а надані складені з порушення вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та не можуть належним чином засвідчувати факт отримання позивачем послуг від ТОВ «Червона Хвиля-Плюс».

З огляду на зазначене, враховуючи позицію викладену Верховним Судом в постанові від 02.07.2019 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також те, що надані позивачем на підтвердження факту отримання послуг від ТОВ «Червона Хвиля-Плюс» за договором від 15.07.2011 №15-07-У документи складені з порушення вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» суд дійшов висновку про те, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження реальності та товарності фінансово - господарських відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «Червона Хвиля-Плюс», а отже не доведено факт надання останнім послуг.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання податкових повідомлень - рішень від 11.02.2013 №№ , протиправними та їх скасування.

Керуючись статтями 241, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "Марекс" (03179, м. Київ, вул. Микоди Ушакова, буд. 8А, корп. Б, оф.1, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (відокремлений структурний підрозділ) (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) про скасування податкових повідомлень-рішень від 11.02.2013 №№ , - відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов