Справа № 484/518/22
Суддя: Літвіненко Т. Я.
Дата ухвалення: 2022-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 484/518/22
Провадження № 2-а/484/44/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2022 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання Шаповалова В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови серія ВМ № 00009204 від 28.01.2022 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови серія ВМ № 00009204 від 28.01.2022 року про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

В позовній заяві представник позивача вказує, що постановою старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Н.Г., серія ВМ № 00009204 від 28.01.2022 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, відповідно до якої, 27.01.2022 року о 16 год. 58 хв., за адресою: Н-14. км 232+365, зафіксовано транспортний засіб: DAF 95 XF 380, днз: НОМЕР_1 , при русі якого, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 13% (5.538 тон), чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Вказує, що зазначена постанова складена з порушенням чинного законодавства, без дослідження всіх обставин справи, передчасною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки позивач здійснював перевезення вантажу з напівпричепом, який має строєну вісь, допустиме навантаження на яку складає 22000кг., що свідчить про те, позивач здійснював перевезення з вантажем, маса якого не перевищувала максимально дозволеної для навантаження на строєну вісь, а отже не вчиняв жодного адміністративного правопорушення. Також, оспорювана постанова містить лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак вказана інформація в постанові відсутня. Крім того, постанова не в повній мірі відповідає вимогам Інструкції, оскільки не містить марки, моделі, державного номерного знаку причепу, категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної між осьової відстані, фактичної шинності (кількості коліс) на вісь, що призвело до порушення діючих норм та розрахунків. Позивач вважає, що також має бути враховано властивості вантажу, який є сипучим та постійно переміщується по всім осям транспортного засобу під час руху. Крім того, відповідач не надав жодного документа, окрім оскаржуваної постанови, який би підтверджував порушення позивачем п. 22.5 ПДР України.

Представник позивача, Голубенко Р.С., в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в кій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити та справу слухати без його участі та участі позивача.

Представник відповідача, Державної служби України з безпеки на транспорті, в судове засідання не з`явилася, надала суду відзив, в якому просила в задоволенні позову відмовити вказуючи, що твердження позивача не відповідають дійсності, а вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Так, під час руху транспортного засобу позивача технічним засобом в автоматичному режимі було зафіксовано перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, про що уповноваженою особою Укртрансбезпеки складено постанову та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності. Перевищеннях нормативних параметрів було встановлено із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, які перевищували нормативно вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги. В даному випадку позивачем здійснено порушення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальну масу транспортного засобу перевищено на 13 % (5,538 т). Крім того, фіксація порушення була здійснена за допомогою вимірювального приладу автоматичного пункту, який відповідає вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, про що наявні відповідні сертифікати. Зміст оскаржуваної постанови відображає усі істотні ознаки складу правопорушення. Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком №1174. Представник відповідача вказує, що оскаржувана постанова у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, відповідає усім вищенаведеним критеріям та містить необхідну інформацію, передбачену КУпАП України як Законом України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Н.Г., винесена постанова серія ВМ № 00009204 від 28.01.2022 року, згідно якої 27.01.2022 року о 16 год. 58 хв., за адресою: Н-14. км 232+365, зафіксовано транспортний засіб: DAF 95 XF 380, днз: НОМЕР_1 , при русі якого, відповідальна особа ОСОБА_1 , допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 13% (5.538 тон), чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху по перевищенню встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, тобто скоїв правопорушення передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та його було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.(а.с.17)

Згідно з п. 1.1 ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

В позовній заяві представник позивача вказував, що оскаржувана постанова складена з порушенням чинного законодавства, оскільки ОСОБА_1 здійснював перевезення вантажу з напівпричепом, який має строєну вісь, допустиме навантаження на яку складає 22000кг., що свідчить про те, позивач здійснював перевезення з вантажем, маса якого не перевищувала максимально дозволеної для навантаження на строєну вісь, а отже не вчиняв жодного адміністративного правопорушення. Крім того, постанова не в повній мірі відповідає вимогам Інструкції, оскільки не містить марки, моделі, державного номерного знаку причепу, категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної між осьової відстані, фактичної шинності (кількості коліс) на вісь, що призвело до порушення діючих норм та розрахунків. Також, відповідач не надав жодного документа, окрім оскаржуваної постанови, який би підтверджував порушення позивачем п. 22.5 ПДР України.

Дані твердження представника позивача є слушними та заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» від 27.06.2007 №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі по тексту - Порядок №879).

Пунктом 2 Порядку №879 передбачено, що вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» від 18.01.2001 №30, після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль (п. 15 Порядку №879).

Відповідно до п. 18 Порядку №879 зазначено, що за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. Також за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних (п. 20 Порядку №879).

За наслідками проведення габаритно-вагового контролю було встановлено порушення норм, які зазначені в п. 22.5 ПДР України. Адміністративна відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, несе її відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи (ч. 1 ст. 14-3 КУпАП).

Згідно визначення у постанові Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" великовагові та великогабаритні транспортні засоби це транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 ПДР України.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України, в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м

Частина 2 статті 132-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України, зокрема, фактичну масу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративна відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки DAF 95 XF 380, днз: НОМЕР_1 , тип: спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е. (а.с.11-12)

Крім того, ОСОБА_1 є власником напівпричепу марки ROBUSTE S3803, днз: НОМЕР_3 , тип: спеціалізований напівпричіп контейнеровоз-Е, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Відповідно до п. 2 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 р. № 1174. (далі - Порядок), який визначає безпосередньо механізм фіксації метадані - структуровані дані, які містять відомості про подію, зафіксовану за допомогою автоматичного пункту, характеристики зафіксованого транспортного засобу, необхідні для його ідентифікації, параметри функціонування технічних засобів автоматичного пункту, а також інші дані, необхідні для обліку, пошуку, оцінки та управління такими відомостями.

Згідно п.п. 4, 5 п. 15, Порядку, метадані повинні містити дані, зокрема, про:

- дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі);

- фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака

Однак, під час автоматичної фіксації адміністративного правопорушення відносно позивача, зазначені вимоги дотримані не були, не зафіксовано державний номерний знак напівпричепу, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що під час винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання / перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 28.01.2022 року позивач рухався на автомобілі DAF 95 XF 380, днз: НОМЕР_1 в парі саме із вищевказаним спеціалізованим напівпричепом марки ROBUSTE S3803, днз: НОМЕР_3 .(а.с.15-16)

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 27.01.2022 року о 16 год. 58 хв., за адресою: Н-14. км 232+365, зафіксовано транспортний засіб: DAF 95 XF 380, днз: НОМЕР_1 , при русі якого, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 13% (5.538 тон).

При цьому, позивач фактично здійснював перевезення вантажу з напівпричепом марки ROBUSTE S3803, днз: НОМЕР_3 , який має строєну, а не здвоєну вісь, що підтверджується фотографіями, які наявні в матеріалах справи.

Також, аналізуючи відомості, які містяться в матеріалах справи та виходячи із вимог чинного законодавства можна зробити висновок, що вага транспортного засобу DAF 95 XF 380, днз: НОМЕР_1 на якому рухався позивач, (виходячи із даних автоматичного зважування) складала 5538 (зафіксоване перевантаження на здвоєну вісь)+16000 (дозволено навантаження на здвоєну вісь)= 21538 кг., а допустиме навантаження, виходячи з вимог п. 22.5 ПДР України, на строєну вісь складає 22 000кг.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач здійснював перевезення автомобілем DAF 95 XF 380, днз: НОМЕР_1 з напівпричепом марки ROBUSTE S3803, днз: НОМЕР_3 , маса якого не перевищувала максимально дозволеної для навантаження на строєну вісь, а отже адміністративного правопорушення, що йому інкриміноване не вчиняв.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.3. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух;

Згідно з п. 2.3 б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КпАП України основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростували твердження позивача та підтверджували правомірність винесеної постанови, відповідачем та його представником не надані.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення, складена відносно позивача є протиправною та підлягає скасуванню, а адміністративна справа - закриттю на підставі ст. 247 ч.1 КУпАП за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем не надано суду достатньо доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Крім того, ухвалою суду від 08.02.2022 року заяву позивача про забезпечення позову у даній справі було повернути, а тому на підставі ст. 139 КАС України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 496,20грн.

Керуючись ст.ст. 2, 159, 241, 242, 244 - 246, 250, 262 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Постанову серії ВМ № 00009204 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання / перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 28.01.2022 року, винесену старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Наталією Геннадіївною, про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП, скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 492 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Повне судове рішення буде складено 02.09.2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до п`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті, місцезнаходження за адресою: 03135, м. Київ, проспект Перемоги, 14; .

Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ: Т.Я. Літвіненко