Справа № 640/35365/21
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2022-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2022 року м. Київ № 640/35365/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовомОСОБА_1
до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва)
провизнання протиправною та скасування постанови № 65207661

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання неправомірною постанови про відкриття виконавчого провадження №65207661 від 20.04.2021 та її скасування.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.12.2021 позовну заяву залишено позовну заяву без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.02.2022 відкрито провадження у справі.

28.07.2022 згідно вимог ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження №65207661 від 20.04.2021 винесена з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки згідно вимог ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», строк пред`явлення виконавчого документа складає 3 міс., в той час, як оскаржувана постанова була пред`явлена стягувачем через сім місяців, у зв`язку з чим, державний виконавець повинен був повернути вказаний виконавчий документ, згідно вимог п.2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, оскаржувана постанова не відправлялась позивачці рекомендованим поштовим відправленням.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, однак надав суду матеріали виконавчого провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 17.09.2020 Департаментом патрульної поліції винесено постанову №00896248 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 510,00 грн.

Вказана постанова була пред`явлена до примусового виконання до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

20.04.2021 Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження №65207661.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Розглядаючи адміністративну справу по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016 року визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до частини 4 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, у тому числі:

- постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У відповідності до частини 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Пунктом 2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (ч.2 ст.12 Закону).

В рамках виконавчого провадження №65207661 стягувачем є державний орган - Департамент патрульної поліції, а отже виконавче провадження могло бути відкрито на підставі виконавчого документа, що пред`явлений до виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Під час розгляду справи встановлено, що постанова Департаменту патрульної поліції №65207661, набрала законної сили 21.10.2020, однак постанова про відкриття виконавчого провадження №65207661, винесена з метою примусового виконання постанови №00896248, датована 20.04.2021.

Дана обставина свідчить про порушення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, наслідком чого мало бути повернення виконавчого документа стягувачу.

При цьому, суд акцентує увагу на тому, що в розумінні ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», пред`явлення виконавчого документу до виконання нерозривно пов`язано із надходженням виконавчого документа до виконавця, який зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Тобто, відкриття виконавчого провадження імперативно здійснюється виконавцем не пізніше наступного робочого дня після пред`явлення виконавчого документа до виконання, а документ в даному випадку має бути пред`явлений до виконання протягом трьох місяців з дня набрання ним законної сили.

Іншого порядку пред`явлення виконавчого документу до виконання Закон в собі не містить.

Відповідачем в підтвердження правомірності відкриття ВП із порушенням тримісячного строку до матеріалів справи не надано доказів наявності підстав для переривання строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Таким чином, оскільки матеріали справи не містять доказів існування підстав для переривання строків пред`явлення виконавчого документу до виконання, що визначені ч.4 ст.12 Закону, а постанова про стягнення штрафу від 19.09.2020 пред`явлена до виконання із порушенням тримісячного строку, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255,287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, винесену Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №65207661 від 20.04.2021.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) понесені судові витати зі сплати судового збору в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Суддя А.С. Мазур