Справа № 640/12724/21
Суддя: Українець В. В.
Дата ухвалення: 2022-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративний позов ОСОБА_2 до Київської митниці Держмитслужби про визнання дій протиправними,

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року позивач звернулась в Окружний адміністративний суд міста Києва з зазначеним адміністративним позовом до відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що 22 серпня 2019 року до Житомирської митниці ДФС подано митну декларацію типу ЕК 10 АА № UA101070/2019/049074 на товар «Пиломатеріал обрізний хвойних порід, сосна» кількістю 35,497 куб м, загальною вартістю 99345 гривень 44 копійки.

Відповідно до митної декларації відправником товару є ТОВ «Файнвуд», а одержувачем - Xiamen Keeming Trading CO., LTD (Китай).

Для проведення митного оформлення ТОВ «Файнвуд» подано Житомирській митниці ДФС сертифікат про проходження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій від 03 липня 2019 року. Сертифікат отримано на підставі товарно-трансопртних накладних № 89/03 від 17 липня 2018 року, виданих СГВК «Блистівський» та № 03/11/04 від 03 листопада 2018 року, виданих СВК «Зоря».

Згідно матеріалів перевірки, отриманих від Управління служби безпеки України в Житомирській області листом № 57/10700 від 14 серпня 2020 року СГВК «Блистівський» відповідно до листа № 10-08-20/1 від 14 серпня 2020 року спростовано факт видачі товаротранспортних накладних № 1/01 від 12 березня 2018 року, № 6/01 від 13 березня 2018 року.

Отже сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЖТ.595819 від 22 січня 2019 року був отриманий незаконним шляхом, оскільки виданий на підставі накладних № 1/01 від 12 березня 2018 року, № 6/01 від 13 березня 2018 року, які СГВК «Блистівський» не видавав.

Таким чином, нею як керівником ТОВ «ФАЙНВУД» вчинено дії спрямовані та організовано переміщення товару: «Пиломатеріал обрізний хвойних порід, сосна», кількістю - 35,492 куб м., загальною вартістю 98729 гривень 11 копійок через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підставу для переміщення через митний кордон України, сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЖТ.595819 від 22 січня 2019 року, що одержаний незаконним шляхом.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Вказує, що твердження про недійсність накладних судом розцінюються як припущення, оскільки такі обставини не підтверджуються об`єктивними доказами.

Так, матеріали справи не містять доказів незаконності чи неправомірності видачі державним органом сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, як і доказів незаконності її дій при отриманні сертифікату.

Матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про причетність до підробки документів чи обізнаності про недійсність накладних при їх подачі для отримання відповідних сертифікатів.

Таким чином, митним органом при розгляді справи не доведена наявність у її діях суб`єктивної сторони порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати незаконними дії головного державного інспектора відділу оперативного реагування № 3 Управління забезпечення протидії митним правопорушенням Київської митниці Держмитслужби Соколовського С.В. щодо складання протоколу про порушення митних правил № 1412/10000/20.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2021 року справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 вересня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач позовну заяву з додатками отримав, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 20 серпня 2020 року щодо ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил № 1412/10000/20 за ч. 1 ст. 483 МК України.

Позивач заперечує свою вину у порушенні митних правил та оскаржила дії інспектора по складенню протоколу про порушення митних правил в порядку адміністративного судочинства. Посилається на те, що такі дії були вчинені з суттєвими порушеннями вимог закону.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач просить визнати незаконними дії головного державного інспектора відділу оперативного реагування № 3 Управління забезпечення протидії митним правопорушенням Київської митниці Держмитслужби Соколовського С.В. щодо складання протоколу про порушення митних правил № 1412/10000/20.

Згідно зі ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У ч. 1 ст. 246 КпАП України визначено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 254 КпАП України передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За нормами ст. 278 орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2)чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При вирішенні адміністративного спору суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Обов`язковим є порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за захистом.

Вбачається, що підставою для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому обов`язковою умовою для визнання таких дій чи бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Разом з тим, складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та на підставі ст. 251 КпАП України є предметом оцінки судом в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не породжує для позивача будь-яких правових наслідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені частиною шостою статті 470, частиною третьою статті 471, статтями 472, 473, 476, частиною шостою статті 481, статтями 482-484 цього Кодексу, а також усі справи про порушення митних правил, вчинені особами, які не досягли 18-річного віку, розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями).

Оспорюваний протокол за ч. 1 ст. 483 МК України та додані до нього документи підлягають розгляду як документи, якими зафіксовано певні факти та за результатами його розгляду має бути прийняте процесуальне рішення щодо наявності чи відсутності вини особи.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Разом з тим, розгляд питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 10 травня 2018 року в справі № К/9901/12359/18.

За таких обставин, суд вважає, що відповідність та законність дій інспектора стосовно складення протоколу про порушення митних правил має оцінюватись у сукупності з іншими доказами відповідно до процесуального закону судом (суддею), в провадженні якого знаходиться адміністративний матеріал за таким протоколом про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 січня 2021 року закрито провадження відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 29 січня 2021 року скасовано, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, що становить 98729 гривень 11 копійок з конфіскацією на користь держави безпосередніх предметів порушення митних правил.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 454 гривень.

З огляду на наведене, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволені адміністративного позову.

Керуючись статтями 245, 246, 254, 278 КпАП України, статтями 483, 522 МК України, статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Київської митниці Держмитслужби (м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 8-А) про визнання дій протиправними.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: