Справа № 340/1272/22
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 серпня 2022 року м. Дніпросправа № 340/1272/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Божко Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2022 р. (суддя Науменко В.В.) в адміністративній справі №340/1272/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрійська Зернова Компанія" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області, про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Олександрійська Зернова Компанія" звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу №311345 від 12 січня 2022 р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем помилково застосовано положення ст.48, абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", оскільки роздруківка даних цифрового тахографа, не є обов`язковим документом в розумінні статті 48 Закону.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2022 р., ухваленим за результатами розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, позов ТОВ "Олександрійська Зернова Компанія" задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем. Посилаючись на порушення норм матеріального права, скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги вказує на факт порушення позивачем ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за що передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 даного Закону.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено, що посадовими особами відповідача на автодорозі «Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв» 04.10.2021 р. в ході перевірки було зупинено належний позивачеві автотранспортний засіб SCANIA, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . За результатами перевірки було складено акт №318047 від 04.10.2021 р. в якому зафіксована обставина відсутності документів, передбачених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме - роздруківки даних цифрового тахографу за 04.10.2021 р., відповідальність за що передбачена абз.3 ч.1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». На підставі акта перевірки в.о начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області винесено постанову №311345 від 12 січня 2022 р. про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000,00 грн. Вказана постанова позивачем була оскаржена до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що стаття 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" не передбачає обов`язку надання водієм при здійсненні внутрішніх перевезень для перевірки роздруківки даних цифрового тахографу. Крім того суд вказав, що обов`язок надання даної роздруківки визначений статтею 53 Закону України "Про автомобільний транспорт" для міжнародних перевезень та є окремою підставою для притягнення до відповідальності за абз. 11 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Колегія суддів зазначає наступне.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. р. № 103, згідно пункту 5 якого Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті;

Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, перелік документів для здійснення внутрішніх перевезень визначеним у статті переліком не вичерпується та може бути розширений відповідно до норм законодавства.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010 (далі - Інструкція № 385).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Відповідно до п. 3.3. Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, повинен мати при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Приписи даної Інструкції поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі) (п.1.3. Інструкції), без поділу на міжнародні та внутрішні перевезення.

Саме такий правовий висновок сформульовано Верховним Судом у постанові від 11.02.2020 р. у справі №820/4624/17.

Також, згідно пункту «а» частини 1 статті 10 Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті (ратифікованої Україною у 2008 році) компетентні власті чи органи в кожній країні передбачають ведення індивідуальної контрольної книжки та визначають умови її видачі, її зміст і спосіб її заповнення водіями. Згідно частини 3 статті 10 даної Конвенції традиційні засоби контролю, зазначені в пунктах 1 та 2 цієї статті, якщо це потрібно для деяких категорій транспорту, заміняються або доповнюються, наскільки це можливо, сучасними засобами, такими, наприклад, як тахографи згідно з правилами установленими компетентними властями чи органами в кожній країні.

Верховний Суд у постанові від 19 березня 2020 р. в адміністративній справі №823/1199/17 дійшов висновку, що приписи пункту «а» частини 1 статті 10 вказаної Конвенції є універсальними для будь-якого транспортного засобу, на якому використовується наймана праця водія.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що стаття 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" не передбачає обов`язку надання водієм при здійсненні внутрішніх перевезень для перевірки роздруківки даних цифрового тахографу грунтується на помилковому розумінні наведених вище норм матеріального права та не узгоджується із правовими висновками Верховного Суду у зазначених вище справах.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає правомірним застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн. спірною постановою, у зв`язку із чим законні підстави для її скасування відсутні.

Колегія суддів критично ставиться до доводів позивача про те, що ним ведеться контрольна книжка водія (як альтернатива тахографу), про що останнім було повідомлено інспекторам під час перевірки. Однак, доказів того, що водій 04 жовтня 2021 р. пред`являв індивідуальну контрольну книжку інспекторам матеріали справи не містять. Натомість, в акті перевірки зафіксовано, що водій відмовився від надання пояснень та від підпису в акті перевірки (а.с.30). Позивач, у свою чергу, не скористався правом участі його уповноваженого представника у визначений відповідачем день (12 січня 2022 р.) розгляду справи про порушення автотранспортного законодавства, письмові пояснення, документи на спростування висновків акту перевірки не надавав. Твердження позивача про свою необізнаність щодо дати розгляду справи про порушення автотранспортного законодавства спростовуються наданими відповідачем суду першої інстанції доказами - копією повідомлення про розгляд справи (а.с.34), копією фіскального чеку (а.с.35), офіційними даними "Укрпошти" про вручення кореспонденції (а.с.36).

Таким чином, на час проведення перевірки, на час розгляду справи про порушення автотранспортного законодавства посадовим особам Державної служби України з безпеки на транспорті у Кіровоградській області не були надані документи, які є обов`язковими при здійсненні вантажних перевезень автомобільним транспортом, що і стало підставою для застосування спірною постановою штрафу.

Невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне тлумачення норм матеріального права, що призвели до ухвалення незаконного рішення, що є підставою для його скасування, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області - задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2022 р. в адміністративній справі №340/1272/22 - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрійська Зернова Компанія" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області, про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 30 серпня 2022 р. і касаційному оскарженню не підлягає відповідно до частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.А. Бишевська

суддя Л.А. Божко