Справа № 160/12647/20
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 160/12647/20

адміністративне провадження № К/9901/39568/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 160/12647/20

за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 06.10.2021 (головуючий суддя Чередниченко В.Є., судді : Іванов С.М., Панченко О.М.),

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 25.10.2019 № 60/ск "Про скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єктів до експлуатації", яким було скасовано повідомлення про початок виконання будівельних робіт ДП 26 від 22.05.2019 та декларацію про готовність об`єкту до експлуатації від 11.09.2019 № 77, об`єкт "Реконструкція частини житлового будинку (квартира № 2 ) та реконструкція сараю та літньої кухні під гараж за адресою: АДРЕСА_2 ".

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, Дрозд Роман Юрійович звернувся з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_2 , який не був учасником розгляду цієї справи, однак рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року порушено його права та інтереси, оскільки ОСОБА_2 на праві приватної власності (спільна часткова) належить 33/50 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , на зазначене судове рішення.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику на підставі п. 1 ч. 4 статті 298 КАС України.

Не погодившись з такою ухвалою суду апеляційної інстанції, Дрозд Роман Юрійович в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу апеляційного суду та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі заявник наголошує, що право адвоката посвідчувати копії документів у справах, які він веде, передбачене п. 9 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Жодна норма чинного законодавства не визначає способу та порядку посвідчення адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та/чи копії ордера, копії довіреності.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що до апеляційної скарги додано копію довіреності, яка не засвідчена у встановленому законом порядку та не містить повноважень щодо права засвідчення копії цієї довіреності. Довіреність завірена адвокатом Дроздом Р.Ю., однак будь-яких доказів щодо наявності права у адвоката завіряти копію довіреності до апеляційної скарги не додано.

Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції згідно з пунктом 1 частини 4 зазначеної статті КАС України, зокрема, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Для застосування п. 1 ч. 4 статті 298 КАС України суди апеляційної інстанції мають з`ясувати на підставі доданих до апеляційної скарги матеріалів наявність у особи, що її підписала, адміністративної процесуальної дієздатності, повноваження її підписувати.

В цьому випадку ключовим правовим питанням, яке на думку представника ОСОБА_2 вирішено неправильно, є можливість посвідчення копії довіреності адвокатом, на ім`я якого таку довіреність видано.

Частиною 4 ст. 59 КАС України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно із ч. 5, 6 ст. 59 КАС України відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 КАС України обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Згідно з ч. 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VІ (далі також - Закон № 5076-VІ) адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 20 Закону № 5076-VІ адвокат має право, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів.

Як свідчать матеріали справи апеляційна скарга від імені заявника підписана адвокатом Дроздом Р.Ю., який на підтвердження своїх повноважень надав копію довіреності від 16 жовтня 2019 року, яка засвідчені самим адвокатом Дроздом Р.Ю.

Зі змісту довіреності вбачається, що адвокат Дрозд Р.Ю. уповноважений, зокрема, подавати від імені та в інтересах ОСОБА_2 апеляційні та касаційні скарги.

Крім того, до апеляційної скарги також було додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №4418, виданого 05 серпня 2019 року, яка підтверджує право Дрозда Р.Ю. станом на час підписання апеляційної скарги здійснювати адвокатську діяльність.

Отже, з огляду на те, що долучена до матеріалів апеляційної скарги копія довіреності від 16 жовтня 2019 року засвідчена у визначеному законом порядку, а саме у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 20 Закону № 5076-VІ, вона є належним документом, що підтверджує право особи, як підписала апеляційну скаргу, на вчинення такої процесуальної дії.

Окрім того, Суд звертає увагу, що відповідно до абз. 2 ч. 5 статті 94 КАС України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Інших вимог до копій письмового документа процесуальний закон не містить.

Суд апеляційної інстанції в оскаржуваних ухвалах необґрунтовано не врахував, що згідно зі ст.296 "Форма та зміст апеляційної скарги" КАС України подання оригіналів документів на підтвердження повноважень у особи, яка підписала апеляційну скаргу, не передбачено та окремих спеціальних вимог для засвідчення копій не встановлено.

Отже, мотиви оскаржуваної ухвали не відповідають нормам процесуального права (статті 59, 94 КАС України) та нормам матеріального права (стаття 20 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"), що призвело до обмеження адвоката Дрозда Р.Ю. у реалізації професійних прав, а його довірителя (Канівця Р.О.) - права на доступ до суду.

У зв`язку з викладеним, Суд вважає помилковим висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для повернення апеляційної скарги.

Аналогічного правового висновку Верховний Суд дійшов у постанові від 03.10.2018 у справі № 803/886/18 та у постанові від 19.08.2021 у справі №818/3711/15.

Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції ухвалено рішення з порушенням норм процесуального права, а тому воно є таким, що підлягає скасуванню, а справа відповідно до правил статті 353 КАС України направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 343, 349, 353, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року у справі №160/12647/20 - скасувати.

Справу №160/12647/20 направити до Третього апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіЛ.Л. Мороз А.Ю. Бучик А.І. Рибачук