Справа № 204/468/22
Суддя: Дубіжанська Т. О.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/468/22
Провадження № 2-а/204/33/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, Інспектора управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Гиркало Ростислава Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

21 січня 2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5214794 від 09.01.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 850 грн. за порушення ч. 6 ст. 121 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 , стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України судового збору у розмірі 496,20 грн. В обґрунтування вимог зазначає, що 9 січня 2022 року позивачем від відповідача отримано постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5214794 від 09.01.2022 року, яка була складена на ім`я позивача. Зазначена постанова мотивована тим, що позивач нібито порушив п. 2.9 в. ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6. ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 830 грн. Проте, він не визнає свою вину у вчиненні даного правопорушення. Також, як вбачається з оскаржуваної постанови, жодних пояснень свідків та доказів здійснення фото та відеофіксації, які б підтверджували порушення позивачем ПДР України, крім викладених відповідачем обставин, в постанові не міститься. Разом з тим, постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення, а також посилань на будь-які докази. Таким чином, відповідачем при підготовці до розгляду та при розгляду справи про адміністративне правопорушення було не повністю та не належним чином з`ясовано всі його обставини, постанова прийнята не обґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин. Постанова має містити дані про технічний засіб, яким таке адміністративне правопорушення зафіксоване, проте в постанові не має даних про технічний засіб, яким таке правопорушення було зафіксоване. Постанова не містить доказів правомірності її складання, оскільки відсутні копія посвідчення водія, фото транспортного засобу, який був нібито зупинений відповідачем, та докази, що позивач дійсно керував 9 січня 2022 року або до цієї дати даним транспортним засобом. Вищевикладене дає всі підстави вважати, що позивача було протиправно притягнуто до відповідальності, а отже вказана постанова підлягає скасуванню. У зв`язку з чим, позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом.

22 червня 2022 року від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначив, що оскаржувана постанова винесена на законних підставах. Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, підтверджується показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення правил ПДР, і є особами незацікавленими в результаті розгляду справи. Обставини, викладені в позовній заяві мають суто гіпотетичний характер, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Отже, вважають, що підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні встановлено, що 9 січня 2022 року інспектором 1 роти 3 батальйону лейтенантом поліції УПП в Дніпропетровській області Гиркало Ростиславом Олександровичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5214794, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 830 грн.

Відповідно до вказаної постанови серії ЕАО № 5214794 від 9 січня 2022 року, 9 січня 2022 року о 8 год. 20 хв. у м. Дніпро на вул. Петра Бикова, 35, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Camry, з державним номерним знаком, що не належить цьому транспортному засобу. На автмобілі встановлений номерний знак НОМЕР_1 , який не зареєстрований на жодному авто, у той чася к номерний знак, що відповідає даному авто НОМЕР_2 , чим порушив п. 2.9 в ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП. Постанову винесено без участі позивача, в якості додатків до постанови не долучено жодного доказу.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона. Адміністративне правопорушення може мати місце лише за наявності всіх перелічених складових, що у сукупності становлять склад адміністративного правопорушення.

Так, об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

Суб`єкт правопорушення - це деліктоздатна фізична, яка вчинила правопорушення та відповідає вимогам до суб`єкта правопорушення, встановленим КУпАП для конкретного адміністративного правопорушення (вік, перебування на певній посаді, керування транспортним засобом тощо).

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення - це психічна сфера діяльності особи, яка вчинила адміністративне правопорушення у зв`язку з вчиненням ним суспільно небезпечного діяння. Елементи суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення можуть бути обов`язковими (вина) або факультативними (мотив, мета).

Вина - це свідоме, вольове відношення суб`єкта до скоєного нею суспільно небезпечного діяння і до настання його наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

За змістом статей 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Ураховуючи положення статей 7, 9, 245, 251, 280 КУпАП, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Водночас важливим є дотримання посадовою особою порядку притягнення до адміністративної відповідальності, установленого КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 256 КУпАП, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише в тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач відповідно до ст.251 КУпАП мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова ЕАО № 5214794 від 9 січня 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю, оскільки при невизнанні позивачем своєї вини, окрім постанови, його вина не підтверджена ніякими фактичними даними, а відповідно до пояснень позивача правил дорожнього руху він не порушував, в свою чергу, інспектор 1 роти 3 батальйону лейтенант поліції УПП в Дніпропетровській області Гиркало Р.О., як суб`єкт владних повноважень, не надав жодних доказів стосовно вини позивача та правомірності свого рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що рішення суб`єкта владних повноважень підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП відносно позивача, закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).

Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у сумі 496,20 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 122, 251, 280 КпАП України, ст. ст. 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 262, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, Інспектора управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Гиркало Ростислава Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАО № 5214794 від 9 січня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 496 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська