Справа № 380/19095/21
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/19095/21 пров. № А/857/11187/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Гінди О.М., Мікули О.І.,

з участю секретаря Михальської М.Р.,

представника позивача Ковальчук І.О.,

представників відповідача Ган Х.П., Леськіва Б.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною,-

суддя в 1-й інстанції Москаль Р.М.,

час ухвалення рішення 09.06.2022 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 20.06.2022 року,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (далі відповідач 1), Міністерства юстиції України (далі відповідач 2) про визнання протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо невидачі наказу про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому III групи інвалідності у строки, визначені п. 3 розділу IV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 (далі Порядок № 4); зобов`язання відповідача 1 видати наказ про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому III групи інвалідності на підставі висновку, затв. 25.05.2021 та після видачі наказу про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням позивачу III групи інвалідності на підставі висновку, затвердженого 25.05.2021, звернутися до відповідача 2 для вирішення питання виплати такої грошової допомоги відповідно до вимог Порядку № 4, та ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580); визнання протиправними дії відповідача 2 щодо повернення матеріалів про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому III групи інвалідності на підставі висновку, затвердженого 25.05.2021; зобов`язання відповідача 2 вчинити дії відповідно до Порядку № 4 щодо виділення коштів відповідачу 1 на підставі розрахунку потреби в коштах для виплати одноразової грошової допомоги позивачу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог повністю.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що на підставі наказу № 8/ОС-21 від 05.02.2021 звільнений зі служби через хворобу з 04.11.2020. Відповідно до висновку медичної військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» визнаний непридатним до служби в поліції, про що видане свідоцтво про хворобу № 5 від 25.01.2021. За результатом медичного огляду 20.04.2021 позивачу встановлено третю групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції. Обласна МСЕК № 1 визначила позивачу 45% ступеня втрати працездатності. Законодавством не заборонено вносити зміни в наказ про звільнення, а тому невзяття такого до уваги судом є помилковим. Всі вимоги чинного законодавства дотримані і підстав для відмови у виплаті одноразової допомоги немає. Оскільки відповідачем 1 складений та затверджений висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, то відповідач 2 діяв протиправно, повертаючи матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги на опрацювання та приведення таких у відповідність до вимог чинного законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2022 року скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити повністю.

Представники відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечили, просять рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2022 року залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час місце апеляційного розгляду справи, і оскільки їхня явка в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою, апеляційний розгляд справи проведено у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційні скарги в межах наведених у них доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби.

09.10.2020 позивач подав начальнику ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19» рапорт, клопотав про звільнення його з органів Державної кримінально - виконавчої служби України за власним бажанням з 04.11.2020 (а.с. 122).

Начальник ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19» видав наказ № 71/ОС-20 від 04.11.2020 (по особовому складу), відповідно до якого звільнив позивача зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону № 580 (за власним бажанням) з 04.11.2020 (а.с. 121).

Відповідно до свідоцтва про хворобу медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» від 25.01.2021 № 5 у позивача встановлено захворювання, пов`язане з проходженням служби в поліції та визнано непридатним до служби в поліції (а.с. 126).

05.02.2021 позивач подав начальнику ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19» рапорт, клопотав про внесення змін в наказ про його звільнення з органів Державній кримінально-виконавчій службі України через хворобу. Як підставу такого звернення вказав на висновок ВЛК № 5 від 25.01.2021 (а.с. 125).

Начальник ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19» видав наказ № 8/ОС-21 від 05.02.2021 (по особовому складу), відповідно до якого частково змінив пункт наказу ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19» від 04.11.2020 № 71/ОС-20 в частині зазначення підстави звільнення, а саме: відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону № 580 (через хворобу) (а.с. 131).

За результатами медичного огляду 20.04.2021, Львівський обласний центр медико-соціальної експертної комісії № 1 встановив позивачу третю групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції на строк до 01.05.2022 (а.с. 127,128). Обласна медико-соціальна експертна комісія № 1 визначила позивачу у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в поліції, 45% ступеня втрати працездатності (а.с. 129).

Начальник відділу по роботі з персоналом ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19» провів службову перевірку за фактом отримання групи інвалідності та втрати працездатності внаслідок проходження служби в органах ДКВС України позивачем, в процесі якої дійшов висновку, що причина інвалідності не пов`язана: - з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення; - не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; - навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; тобто не вбачається підстав для нездійснення призначення і виплати грошової допомоги відповідно до ст. 101 Закону № 580. За результатами цієї перевірки складений висновок службової перевірки по факту отримання інвалідності та втрати працездатності під час проходження служби, затверджений начальником ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19» 20.04.2021 (а.с. 130). У висновку вказано, що такий належить долучити до матеріалів та направити на розгляд Комісії для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Закону № 580 (а.с. 130).

Позивач звернувся до відповідача 1 із заявою/рапортом, з наданням відповідного пакету документів, просив виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому третьої групи інвалідності, спричиненої захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в поліції (а.с. 24).

Відповідач 1 за результатами розгляду поданого позивачем рапорту та документів 25.05.2021 сформував висновок про призначення заявнику одноразової грошової допомоги у зв`язку із отримання інвалідності, розмір допомоги відповідно до проведеного розрахунку склав 1589000 грн. (а.с. 25).

Цього ж дня за результатом розгляду матеріалів щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності комісія ЗМУ МЮ з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги вирішила відповідно до підпункту 4 пункту 1 ст. 97 Закону № 580 призначити та виплатити одноразову грошову допомогу, за рахунок коштів виділених на КПКВК 3601020 КЕКВ 2730, серед інших, позивачу, інваліду третьої групи в сумі 1589000 грн. У зв`язку з цим комісія вирішила підготувати та направити до відповідача 2 розрахунок потребу в коштах на виплату одноразової грошової допомоги за КПКВ 3601020 КЕКВ 2730, рішення комісії оформлене протоколом № 3-21 від 25.05.2021 та затверджене відповідачем 1 25.05.2021 (а.с. 26).

Відповідач 2 листом № 35700/16.3.2/11-21 від 19.07.2021 повернуло відповідачу 1 матеріали щодо позивача для виділення асигнувань для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням медико-соціальною експертною комісією інвалідності та відсотка втрати професійної працездатності на опрацювання та приведення їх у відповідність до вимог чинного законодавства з у термін до 22.07.2021. В листі, зазначено, що позивач звільнений зі служби на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону № 580 «за власним бажанням», що не відповідає вимогам ст. 97 вказаного Закону для виплати цієї одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби «по хворобі» (а.с. 27).

Листом № 5к/вих/7.2/5529 від 06.08.2021 відповідач 1 повторно скерував відповідачу 2 матеріали для виплати одноразової грошової допомоги позивачу, в додатку на 17 арк. (а.с. 28).

Відповідач 2 листом № 76639/16.3.2/-21 від 09.09.2021 у зв`язку із неусуненням зауважень, повторно повернув відповідачу 1 матеріали позивача щодо виділення асигнувань для виплати одноразової грошової допомоги та вкотре зауважив, що особа звільнена зі служби на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону № 580 «за власним бажанням», що не відповідає вимогам ст. 97 цього Закону, Порядку № 4.

Вирішуючи спір колегія суддів виходить з наступного.

Підстави звільнення зі служби в поліції унормовано ст. 77 Закону № 580. Згідно з ч. 1 цієї статті поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; за власним бажанням.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону № 580 одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Згідно з ч. 2 ст. 97 Закону № 580 порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України затверджено Порядок № 4, який набрав чинності 29.02.2016.

Підпунктом 4 пункту 4 розділу 1 Порядку № 4 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається у випадку пов`язаному з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання ОГД у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п. 1,3 Розділу ІІІ цього Порядку формування документів для призначення та виплати ОГД в органах поліції, закладах освіти здійснюється бухгалтерською службою у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці (далі - СДНОП), підрозділами правового забезпечення органів поліції та закладів освіти, а також працівниками медичних (військово-лікарських) комісій МВС (далі - ВЛК).

Заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, закладів освіти за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до органів державної влади (далі - останнім місцем проходження служби).

Згідно з п. 1 та 2 розділу IV Порядку № 4 у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 5 розділу ІІІ, бухгалтерські служби готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2).

Висновок про призначення ОГД складається працівником бухгалтерської служби і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, закладу освіти, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.

У разі затвердження висновку про призначення ОГД керівником органу поліції або закладу освіти, в якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня його затвердження видається наказ про виплату ОГД.

Водночас, передумовою виплати позивачу одноразової грошової допомоги є наявність певних умов.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону № 580 одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону № 580 підстава звільнення поліцейського зі служби в поліції (внаслідок захворювання, поранення, які пов`язані з проходженням служби) є обов`язковою умовою призначення одноразової грошової допомоги. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 19.09.2018 року у справах № 357/1734/17, 373/1188/16-а, від 09.06.2021 року у справі № 822/1810/18, від 11.11.2020 року у справі № 823/2032/18.

За правилами п. 7 ч. 2 ст. 61 Закону № 580 наявність у особи певного захворювання може бути перешкодою для проходження служби в поліції, а відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 цього Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Таким чином, встановлення на законодавчому рівні такої обов`язкової умови для виплати одноразової грошової допомоги, як звільнення з поліції внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, покликане надати гарантовану з боку держави соціальну допомогу саме тим поліцейським, стан здоров`я яких завадив продовжити службу в поліції, і які припинили її вимушено.

Визначення Порядком № 4 днем виникнення права на отримання допомоги дати, з якої встановлена інвалідність, не змінює визначених Законом, як актом вищої юридичної сили, обов`язкових умов призначення одноразової грошової допомоги і не може бути безумовною підставою для її виплати без дотримання таких умов.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.07.2020 року у справі № 822/1493/18.

Колегія суддів Верховного Суду також звертає увагу, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.10.2020 року № 12-р/2020 у справі за конституційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України „Про Національну поліцію" (справа № 3-76/2019) зазначив, що положеннями п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону № 580 встановлено порядок реалізації особою права на отримання одноразової грошової допомоги.

Закріплення у п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону № 580 такого порядку реалізації особою права на отримання одноразової грошової допомоги потребує встановлення причиново-наслідкового зв`язку між наявністю у поліцейського інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, та неможливістю внаслідок цього продовжувати службу в поліції, що підтверджується відповідним рішенням медичної (військово-лікарської) комісії про непридатність до служби в поліції, на підставі якого поліцейський звільняється зі служби в поліції.

За висновками Конституційного Суду України, встановлений у п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону № 580 порядок отримання одноразової грошової допомоги не допускає невиправданих винятків із конституційного принципу рівності, не містить ознак дискримінації при реалізації поліцейськими права на соціальний захист, є домірним, має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету.

Конституційний Суд України також вказав, що встановлений державою зазначений порядок забезпечує реалізацію права особи на отримання такої допомоги, і наголосив, що додержання визначених Законом № 580 вимог є обов`язком суб`єктів, які претендують на її отримання.

Зважаючи на викладене, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону № 580 не суперечать приписам ст. 21, ч. 1, 2 ст. 24 Конституції України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, позивач був звільнений зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону № 580 (за власним бажанням).

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач не відноситься до осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 97 Закону № 580.

Посилання позивача на те, що він поніс тягар помилки органів державної влади колегія суддів до уваги не бере, оскільки його звільнено на підставі поданого ним же рапорту, в якому чітко вказано причину власне бажання.

Щодо подальших змін до наказу про звільнення в частині причини звільнення, апеляційний суд зазначає, що Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України (ч. 5 ст. 59 Закону № 580).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.11.2016 № 1235 затв. Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (далі - Порядок № 1235).

У Розділі ІІ Порядку № 1235 зазначено, що підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, зокрема, звільнення з посади; звільнення зі служби в поліції.

Згідно із п. 10 Розділу ІІІ Порядку № 1235 у випадку видання наказу про звільнення працівника зі служби в поліції в наказі органу поліції зазначаються стаж служби в поліції, вислуга років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), необхідність виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати. Крім того, зазначається інформація щодо необхідності виплати грошової компенсації за кількість діб невикористаних відпусток за фактично відпрацьований час у році звільнення або відрахування з грошового забезпечення коштів за кількість діб відпусток за час невідпрацьованої частини календарного року.

Із системного аналізу наведених вище норм слідує, що Законом № 580 та Порядком № 1235 не передбачено а ні підстав, а ні повноважень начальників, яким надано право прийняття на службу до Національної поліції (призначення на посаду, присвоєння спеціального звання, звільнення) на внесення змін до наказів про звільнення зі служби в поліції з метою зазначення інших підстав звільнення, у тому числі і через наявність на момент звільнення захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, встановленого військово-лікарською комісією після звільнення.

Організацію діяльності медичних (військово-лікарських) комісій МВС щодо проведення лікарської та військово-лікарської експертизи визначено Положенням про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 № 285 (далі - Положення № 285).

Відповідно до абз. 9 п. 5 Розділу І Положення № 285 постанови щодо ступеня придатності до служби колишніх поліцейських, колишніх військовослужбовців, осіб рядового й начальницького складу, причинного зв`язку їх захворювань, травм (поранень) приймаються ВЛК відповідно до цього Положення, законодавства чинного на момент звільнення зазначених осіб зі служби.

Направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи здійснюють відповідні підрозділи кадрового забезпечення Національної поліції України, командири частин НГУ (п. 1 Розділу ІІІ Положення № 285).

У направленні зазначаються мета і питання, які підлягають вирішенню ВЛК, у тому числі надається інформація щодо осіб, що звільняються зі служби, зазначаються вислуга років і мотиви звільнення, термін проходження служби в поліції; щодо колишніх осіб рядового й начальницького складу і колишніх поліцейських зазначається, коли і з якої причини зазначені особи були звільнені зі служби, та надаються відомості про проходження ними ВЛК у минулому (п. 2 Розділу ІІІ Положення № 285).

Згідно з п. 13 Розділу VI Положення № 285 колишні поліцейські або колишні особи рядового й начальницького складу можуть ініціювати питання щодо визначення придатності до служби за станом здоров`я на час звільнення зі служби та причинного зв`язку їх захворювань, травм (поранень). У такому випадку вони звертаються до підрозділу кадрового забезпечення за місцем колишньої служби для отримання направлення на проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи до ВЛК за місцем проживання. Перегляд раніше прийнятої постанови ВЛК проводиться за заявою колишнього поліцейського, колишньої особи рядового чи начальницького складу.

Особи, зазначені в п. 13 цього розділу, надають до ВЛК медичну документацію, складену в період проходження служби, у випадку отримання травми (поранення) під час служби - надають відповідний Акт про нещасний випадок та документацію, складену за результатами надання первинної медичної допомоги з цього приводу (п. 14 Розділу VI Положення № 285).

За результатами лікарської та військово-лікарської експертизи ВЛК приймають постанови, які включають діагноз, встановлений особі за результатами проведеного обстеження, рішення щодо ступеня придатності чи про непридатність до служби та висновок про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) (п. 1 Розділу VIІ Положення № 285).

Визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузії, травми, каліцтва) у колишніх поліцейських, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ, колишніх військовослужбовців покладено на штатні ВЛК. Такі постанови приймаються, якщо при медичному огляді в період проходження служби зазначеним особам був установлений відповідний діагноз. Звільнені зі служби поліцейські, яким постановою ВЛК встановлено причинний зв`язок захворювань відповідно до Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.02. 2001 року № 85, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2001 року за № 165/5356, мають право на внесення змін до зазначених постанов згідно з цим Положенням (п. 18 Розділу VIІ Положення № 285).

Таким чином, із наведених вище приписів Положення № 285 слідує, що проведення лікарської і військово-лікарської експертизи, тобто обстеження стану здоров`я поліцейських, здійснюється як за ініціативою самого поліцейського, так і за направленням підрозділу кадрового забезпечення з метою визначення придатності до служби за станом здоров`я як на час проходження служби, так і на час звільнення. У свою чергу колишній поліцейський може ініціювати питання щодо проведення військово-лікарської експертизи для визначення придатності до служби за станом здоров`я на час звільнення зі служби та причинного зв`язку їх захворювань, травм.

Колишні поліцейські у разі ініціювання питання щодо визначення придатності до служби за станом здоров`я на час звільнення зі служби та причинного зв`язку їх захворювань надають ВЛК медичну документацію, складену в період проходження служби. За результатами огляду ВЛК приймає постанову про визначення причинного зв`язку захворювань. Така постанова приймається, якщо при медичному огляді в період проходження служби зазначеним особам був установлений відповідний діагноз.

Відтак, норми спеціального законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані з проходженням служби в лавах поліції не передбачають можливості внесення змін в формулювання підстав звільнення, а Положенням № 285 передбачений порядок внесення змін до раніше прийнятих постанов ВЛК щодо причинного зв`язку захворювання із проходженням служби, а не до наказів по особовому складу, якими поліцейських звільняють зі служби.

Тобто, на момент винесення наказу про звільнення позивача існувала лише одна підстава для звільнення - за власним бажанням на підставі поданого позивачем рапорту.

Разом з цим, звільнення поліцейського зі служби за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону № 580 можливе лише за наявності рішення медичної комісії про непридатність до служби в поліції. Саме по собі свідоцтво про хворобу, видане відносно колишнього співробітника, не може бути підставою для внесення змін до наказу про звільнення позивача.

При цьому рішення ВЛК про непридатність особи до служби в поліції, яке є підставою для звільнення через хворобу, повинне передувати звільненню, а в даному випадку встановлення захворювання, пов`язаного із проходженням служби, відбулось після звільнення позивача за власним бажанням.

Таким чином, позивач не відноситься до осіб, які мають право на отримання ОГД. Хоча Порядок № 4 дійсно не передбачає погодження/перевірку відповідачем 2 рішень відповідача 1 про виплату одноразової грошової допомоги, проте, встановивши, що позивач не має права на таку, відповідач 1 не міг затвердити відповідний висновок про виплату допомоги.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2022 року у справі № 380/19095/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. М. Гінда
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 31 серпня 2022 року.