Справа № 607/15012/21
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 607/15012/21 пров. № А/857/11944/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2022 року про повернення позовної заяви у справі (головуючий суддя - Братасюк В.М., місце ухвалення - м. Тернопіль) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Тернопільській області капітан поліції Цісельського Ігоря Федоровича про скачування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 26.08.2021 звернувся з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Тернопільській області капітана поліції Цісельського Ігоря Федоровича (надалі відповідач) про скасування постанови серії ЕАМ № 3278377 від 13.10.2020 про накладання адміністративного стягнення.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу у зв`язку із пропуском строків звернення до суду. Згідно мотивувальної частини цієї ухвали, у задоволенні заяви позивача про визнання причин пропуску строку звернення до суду відмовлено.

Із цим судовим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати ухвалу.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що підпис йому не належить, на стадії відкриття провадження суд поставив під сумнів, оскільки жодних належних, допустимих та достатніх доказів, за стандартом доказування ЄСПЛ поза розумним сумнівом, на спростування несправжності підпису позивача на оспорюваній постанові, останнім не надано. Окрім цього, судом не встановлено навіть наявності звернення позивача до правоохоронних органів, в порядку ст. 214 КПК України, з заявою про вчинення працівниками патрульної поліції кримінального правопорушення підроблення підпису особи, котра притягується до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 2 ст. 312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зокрема, про повернення позовної заяви, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Враховуючи вимоги цієї статті, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що справу слід розглядати без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що десятиденний строк звернення до суду сплив 23.10.2020. При цьому, представник позивача як на обставину для поновлення строку звернення до суду посилається на те, що про зміст оскаржуваної постанови позивач дізнався 06.08.2021, отримавши оспорюване рішення від державного виконавця Бережанського відділу ДВС в Тернопільському районі Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ).

На переконання суду, вказана обставини виникла поза межами десятиденного строку та не може вважатися об`єктивною і непереборною, що, у свою чергу, виключає можливість поновлення пропущеного строку.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

За приписами статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 КАС України).

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Так, відповідно до частини другої вказаної статті позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів із дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності також визначені статтею 289 КУпАП.

Відповідно до вказаної статті скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів із дня винесення постанови, а щодо постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів із дня набрання постановою законної сили. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частиною другою статті 291 КУпАП передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч. 2 ст. 76 КАС України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що при з`ясуванні обставин щодо дати отримання спірної постанови судом першої інстанції встановлено, що позовна заява не містить відповідної інформації з наданням відповідних доказів, тому на виконання приписів ст. 169 КАС України, дану позовну заяву було залишено без руху для зазначення такої інформації із наданням відповідних доказів.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без руху в частині необхідності надання доказів щодо дати отримання постанови від 13.10.2020.

Разом з тим, посилання апелянта в апеляційній скарзі, що він не мав жодного доказу щодо дати отримання спірної постанови, а також підпис, про отримання оскаржуваної постанови не його, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки позивач не був позбавлений можливості на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху звернутися до суду з відповідною заявою про поновлення строку на звернення до суду із зазначенням відповідних підстав.

Натомість, позивачем було проігноровано вимоги суду в частині зазначення такої інформації із наданням відповідних доказів взагалі.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до ч. 9 ст. 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Інститут строків у судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Відповідно до ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутись до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною другою цієї статті передбачено, що якщо заяву не буде подано або вказані підстави для поновлення строку звернення до суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Крім того, згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції було надано позивачу можливість скористатися правом на судовий захист, виправити недоліки позовної заяви та надати додаткові пояснення щодо порушених його прав та дотримання строку звернення до суду, натомість позивачем не виконано в повному обсязі вимоги суду, які зазначені в ухвалі суду від 29 червня 2022 року.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем не надано доказів, які б підтвердили своєчасність звернення його до суду із цим адміністративним позовом у десятиденний строк з дня, коли він дізнався про порушене право.

За таких обставин, суд апеляційної інстнації вважає, що позивачем не усунуто недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі від 29 червня 2022 року, тому ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2022 року про повернення позовної заяви, прийнята на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 та ч. 2 ст. 123 КАС України, є обґрунтованою.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки оскаржувану ухвалу суд першої інстанції постановив з дотриманням норм процесуального права, викладені у скарзі аргументи та твердження позивача не спростовують правильності висновків суду.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 312, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2022 року про повернення позовної заяви у справі № 607/15012/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. Я. Качмар
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 30.08.2022