Справа № 420/2644/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2644/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ОЙЛ» (, місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, поверх 6, офіс, 9) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Державної податкової служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 07 лютого 2022 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ОЙЛ» (, місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, поверх 6, офіс, 9) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Державної податкової служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.11.2021 року № 27077/15-32-09-02/30267036.

Ухвалою від 11 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12.03.2021 року уповноваженими особами ГУ ДПС в Одеській області на підставі наказу на проведення фактичної перевірки № 1101-п від 04.03.2021 року було проведено фактичну перевірку ТОВ «АЛЬФА ОЙЛ» за адресою здійснення господарської діяльності: м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, 80/1.

23.06.2021 року позивачем було отримано податкове повідомлення-рішення № 13970/15-32-09-02 від 09.06.2021 року, відповідно до якого позивача притягнуто до відповідальності за порушення вимог ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» та застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 750000,00 грн.

Позивачем вказане рішення було оскаржено до Державної податкової служби України.

Рішенням ДПС України № 24434/6/99-00-06-01-02-06 від 28.10.2021 року адміністративну скаргу частково задоволено, штрафні санкції у розмірі 500000,00 грн. скасовані, а в частині 250000,00 грн. залишені без змін.

Позивач зазначив, що 25.11.2021 року він отримав податкове повідомлення-рішення № 27077/15-32-09-02/30267026 від 03.11.2021 року, відповідно до якого з урахуванням рішення ДПС України від 28.10.2021 року, застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 250000,00 грн.

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням рішенням (надалі, у тому числі ППР), позивач подав адміністративну скаргу, яку зареєстровано у ДПС, та рішенням ДПС України від 24.12.2021 року за № 29109/6/99-00-06-03-02-06 дану скаргу залишено без змін.

Позивач не погоджується з ППР, вважає його таким, що винесено безпідставно та з процедурними порушеннями, отже є незаконним та підлягає скасуванню, з огляду на таке.

Так, в порушення п. 4 Розділу ІІ «Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків» (далі - Порядок № 1204), нове ППР так само як і попереднє, не містить стислого викладення порушень, виявлених перевіркою, натомість лише посилання на норму права, також не містить жодних відомостей щодо часу в період якого нібито вчинено правопорушення з боку позивача.

Також відповідно до пп. 6-8 цього розділу Порядку № 1204, ППР складається протягом трьох робочих днів, але оскаржуване ППР після розгляду скарги ДПС від 28.10.2021 року було прийнято 03.11.2021 року.

Також ППР надсилається платнику податку не пізніше наступного дня, але оскаржуване рішення було надіслано позивачу 08.11.2021 року

Крім того, позивача не було належним чином ознайомлено із актом фактичної перевірки, не було ані запрошено для отримання примірника акту, ані направлено поштою на адресою позивача, чим позбавлено останнього права на подання додаткових пояснень та документів, які спростували б виявлене порушення. Акт фактичної перевірки досі не отриманий позивачем та в ньому відсутній підпис позивача.

Штрафна санкція, що зазначена в оскаржуваному ППР, застосована за порушення платником податків ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме торгівлю пальним без наявності ліцензій. Зазначене не відповідає дійсності, адже позивач має ліцензію оптової торгівлі без місця торгівлі № 01553 від 25.07.2019 року, на підставі якої здійснює торгівлю пальним оптом.

Крім того, у користуванні позивача знаходиться автотранспортний засіб бензовоз, за допомогою якого позивач здійснює постачання пального оптом.

А тому, позивач вважає, що відповідач безпідставно та незаконно виніс оскаржуване рішення, неповно та необ`єктивно дослідив наявні матеріали справи, крім того, виніс оскаржуване рішення із суттєвими процедурними порушеннями, а тому ППР підлягає скасуванню.

До суду 27 травня 2022 року (вхід. № 17612/22) через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог, вважає їх безпідставними з огляду на таке.

Так, відповідач зазначив, що ГУ ДПС в Одеській області на підставі наказу та направлень на проведення перевірки, проведено фактичну перевірку ТОВ «АЛЬФА ОЙЛ».

За результатами здійсненої перевірки складено Акт про результати фактичної перевірки від 22.03.2021 року № 4633/15-32-09-02/39879816 та встановлено наступі порушення, зокрема: ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

За результатами розгляду матеріалів перевірки ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.06.2021 року № 13970/15-32-09-02 на суму штрафних санкцій 750000,00 грн.

У свою чергу позивачем вказане ППР оскаржено до ДПС України, за результатами якого прийнято рішення від 28.10.2021 року № 24434/6/99-00-06-03-02-06, яким скарга заявника частково задоволена, в частині скасування штрафних санкцій на суму 500000,00 грн. за зберігання пального без наявності відповідної ліцензії.

Надалі, ГУ ДПС в Одеській області було винесено ППР від 03.11.2021 року № 27077/15-32-09-02 на суму штрафних санкцій 250000,00 грн. за реалізацію пального без ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Також відповідач зазначив, що під час перевірки за адресою позивача, оператором на АЗС було здійснено реалізацію дизельного пального у кількості 20л. на суму 440,00 грн. з паливороздавальної колонки, про що ним були надані пояснення. А тому, згідно положень абз. 10 ч. 2 ст. 17 Закону № 481, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії 250000,00 грн. у зв`язку з чим, прийняте ППР є законним, та винесеним згідно із вимогами чинного законодавства.

26.05.2022 року (вхід. № ЕС/1556/22) через електронну підсистему Електронний суд надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що з пояснень АЗС вказано, що останній здійснив реалізацію пального у кількості 20 літрів на загальну суму в 440 грн. та отримав зазначені кошти особисто, при цьому без будь-яких посилань, що отримані кошти йдуть в дохід підприємства, тобто оператор АЗС отримав ці кошти для власних потреб поза межами господарської діяльності ТОВ «АЛЬФА ОЙЛ». Також позивач посилається на те, що з фотознімку, якій був наданий відповідачем неможливо ідентифікувати обладнання та неможливо встановити чи дійсно це обладнання належить позивачу. На думку позивача, немає жодного достовірного та належного підтвердження, що ТОВ «АЛЬФА ОЙЛ» здійснювало роздрібну торгівлю пальним.

Заперечення на відповідь на відзив до суду не надходили.

У зв`язку з веденням воєнного стану в Україні, підготовче засідання, призначене на 14 березня 2022 року не відбулося та не призначено дату наступного судового засідання через існуючу загрозу життю та здоров`ю людей.

Ухвалою суду від 11 липня 2022 року продовжено представнику відповідача строк на надання відзиву на позовну заяву та приєднано до матеріалів справи відзив на позовну заяву. Закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Відповідно до витягу з ЄДРПОУ, основним видом діяльності ТОВ «АЛЬФА ОЙЛ» є 47.30 роздрібна торгівля пальним (а.с.26).

ТОВ «АЛЬФА ОЙЛ» має ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі за № 01553, дійсний з 25.07.2019 року по 25.07.2024 року (а.с.19).

Суд встановив та матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказу від 04.03.2021 року № 1101-п, виданого Головним управління ДПС в Одеській області про проведення фактичної перевірки ТОВ «АЛЬФА ОЙЛ» та направлень на перевірку від 09.03.2022 року здійснено фактичну перевірку ТОВ «АЛЬФА ОЙЛ» господарської одиниці: Одеська область, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, буд. 80/1, з 12.03.2021 року, тривалістю 10 діб, за перевіряємий період з 01.01.2019 року по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю дотримання вимог чинного законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензії, свідоцтв (а.с.58,59,63,64).

Суд встановив, що направлення на фактичну перевірку були пред`явлені директору ТОВ «АЛЬФА ОЙЛ» та вручено копію наказу від 04.03.2021 року № 1101-п, що підтверджено відповідним підписом у направленнях від 15.03.2021 року.

В ході проведення фактичної перевірки перевіряючими були відібрані пояснення у працівника АЗС ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що здійснив реалізацію дизелю у кількості 20 літрів на загальну суму 440 грн. та зазначені кошти отримав особисто. А також до матеріалів перевірки контролюючим органом додано фотознімок цистерни та колонки.

За результатами фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС складено Акт від 22.03.2021 року № 4633/15-32-09-02/39879816 (а.с.65-69).

Вказаною перевіркою встановлено порушення:

1. За порушення підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230, пункту 21 підрозділ 5 розділу ХХ Перехідних положень ПКУ, передбачена відповідальність згідно з пунктом 128-1.3 ст. 128-1 вказаного кодексу,

2. За порушення п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачена відповідальність згідно п. 1 ст. 17 вказаного закону,

3. За порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії, визначено відповідальність абз. 9 ч. 2 ст. 17 вказаного закону,

4. За порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» за зберігання пального без наявності ліцензії, визначено відповідальність абз. 8 ч. 2 ст. 17 цього Закону.

Відповідач зазначив, що директор товариства не з`явився для підписання акту перевірки, та матеріалами справи підтверджено, що акт перевірки був надісланий позивачу поштою 23.03.2021, та поштове відправлення було повернуто до ГУ ДПС в Одеській, що підтверджено трекінг листом Укрпошта (а.с. 76).

Матеріалами справи підтверджено, що за результатами розгляду матеріалів перевірки прийнято ППР від 09.06.2021 року № 13970/15-32-09-02, згідно з якого позивача притягнуто до відповідальності за порушення вимог ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» та застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 750000,00 грн (а.с.6), а саме:

250000 грн. за здійснення роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії;

500000 грн. за зберігання пального без наявності відповідної ліцензії.

Позивачем вказане рішення було оскаржено до Державної податкової служби України.

Рішенням ДПС України № 24434/6/99-00-06-01-02-06 від 28.10.2021 року адміністративну скаргу частково задоволено, штрафні санкції у розмірі 500000,00 грн. скасовані, а в частині 250000,00 грн. залишені без змін (а.с.7-9).

З урахуванням рішення ДПС України, Головне управління ДПС в Одеській області прийняло податкове повідомлення-рішення № 27077/15-32-09-02/30267026 від 03.11.2021 року, відповідно до якого з урахуванням рішення ДПС України від 28.10.2021 року, застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 250000,00 грн. (а.с.11).

Не погодившись з отриманим ППР, позивач оскаржив його до ДПС України, однак, скаргу залишено без розгляду (а.с.14-16).

Позивач не погоджується з ППР, вважає його таким, що винесено безпідставно та з процедурними порушеннями, отже є незаконним та підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Аналізуючи правомірність прийняття оскаржуваного рішення, що є змістом правовідносин у цій справі, відповідно до приписів ст. 2 КАС України, суд виходить із такого.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 75.1.3 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до ст. 80 ПК України, порядок проведення фактичної перевірки, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Відповідно до п. 81.6 ст. 81 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Відповідно до п. 86.5. ст. 86 ПК України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання (п. 86.6. ст. 86 ПК України).

Так, позивач зазначає, що його не було належним чином ознайомлено із актом фактичної перевірки, не було ані запрошено для отримання примірника акту, ані направлено поштою на адресою позивача, чим позбавлено останнього права на подання додаткових пояснень та документів, які спростували б виявлене порушення. Акт фактичної перевірки досі не отриманий позивачем та в ньому відсутній підпис позивача.

Наведені посилання позивача суд відхиляє як безпідставні, оскільки матеріалами справи підтверджено, що направлення на фактичну перевірку були пред`явлені директору ТОВ «АЛЬФА ОЙЛ» та йому вручено копію наказу від 04.03.2021 року № 1101-п, що підтверджено відповідним підписом у направленнях від 15.03.2021 року, тобто позивачу було відомо про проведення фактичної перевірки.

Щодо неотримання акту перевірки, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що такий акт був направлений 23.03.2021 року на юридичну адресу позивача, проте був повернутий до ГУ ДПС в Одеській області.

Відповідно до п. 58.3. ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п. 42.2. ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з п. 42.5. ст. 42 ПК України, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Таким чином, суд доходить висновку, що акт перевірки відповідно до присивів ст. 42 ПК України вважається врученим позивачу.

Щодо посилань позивача на порушення відповідачем Розділу ІІ «Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків» (далі - Порядок № 1204), суд зазначає таке.

Так, наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року № 1204 затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, відповідно до п. 2 Розділу 1 якого Цей Порядок визначає форму та порядок надіслання (вручення) контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків.

Позивач посилається на те, що ППР не містить стислого викладення порушень, виявлених перевіркою, натомість лише посилання на норму права, також не містить жодних відомостей щодо часу в період якого нібито вчинено правопорушення з боку позивача.

Суд вважає, що зазначеної у оскарженому податковому повідомленні рішення інформації є достатньо для ідентифікації періоду вчинення правопорушення та саме за яке правопорушення застосована штрафна (фінансова) санкція, а тому наведені доводи позивача є безпідставними та недостатніми для визнання податкового повідомлення рішення таким, що є протиправним.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачу застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 250000 грн. за здійснення роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії.

На обґрунтування виявленого порушення контролюючим органом надано суду письмові пояснення працівника АЗС, який реалізував пальне в розмірі 20 л.

На спростування цим обставинам, позивач зазначив, що ТОВ «АЛЬФА ОЙЛ» має ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі за № 01553, дійсний з 25.07.2019 року по 25.07.2024 року (а.с.19), а письмові пояснення працівника АЗС не можуть бути взяті до уваги, оскільки у поясненнях вказано, що останній здійснив реалізацію пального у кількості 20 літрів на загальну суму в 440 грн. та отримав зазначені кошти особисто, при цьому без будь-яких посилань, що отримані кошти йдуть в дохід підприємства, тобто оператор АЗС отримав ці кошти для власних потреб поза межами господарської діяльності ТОВ «АЛЬФА ОЙЛ». Також позивач посилається на те, що з фотознімку, якій був наданий відповідачем неможливо ідентифікувати обладнання та неможливо встановити чи дійсно це обладнання належить позивачу.

Надаючи оцінку цим доводам та запереченням сторін, суд виходить із застосування таких норм права.

Статтею 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-BP (далі Закон №481/95-BP) визначено терміни:

- місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування;

- місце оптової торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для здійснення оптової торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування;

- місце роздрібної торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для роздрібної торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування;

- зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик;

- Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального містить відомості про: ліцензіатів; місця виробництва, зберігання, оптової, роздрібної торгівлі пальним (адреса); дату видачі/призупинення/анулювання та термін дії ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової, роздрібної торгівлі пальним.

Відповідно до ст. 15 цього Закону, ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Ліцензії на право оптової торгівлі видаються терміном на п`ять років уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади оптової торгівлі, а за відсутності місць оптової торгівлі - за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Таким чином, аналіз ст. 15 Закону №481/95-BP доводить, що суб`єкт господарювання має право здійснювати роздробну торгівлю пальним за умови наявності ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним у відповідному місці роздрібної торгівлі пальним.

Так, суд встановив, що ТОВ «АЛЬФА ОЙЛ» має ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі за № 01553, дійсний з 25.07.20149 року по 25.07.2024 року (а.с.19).

Проте ані контролюючому органу, ані суду позивачем не надано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним у господарській одиниці: Одеська область, м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, 80/1.

Посилання позивача на те, що працівник АЗС здійснив реалізацію 20 л дизелю особисто, а не в дохід товариства, суд відхиляє як підставу для звільнення від відповідальності, оскільки фактичною перевіркою зафіксовано факт роздрібної торгівлі пальним у господарської одиниці: Одеська область, м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, 80/1 працівником АЗС. Позивачем не спростовується те, що господарська одиниця за адресою Одеська область, м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, 80/1 належить ТОВ «АЛЬФА ОЙЛ» та працівник АЗС є працівником ТОВ «АЛЬФА ОЙЛ».

Суд звертає увагу, що відповідальність передбачена саме за роздрібну торгівлю пальним без ліцензії, а не за порушення обліку розрахункових операцій.

Абзац 10 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР встановлює, що відповідно до вказаної норми до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

Отже, аналіз вказаних норм свідчить про те, що до суб`єктів господарювання застосовуються штрафні санкції у разі виявлення фактів здійснення такими суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії на право саме роздрібної торгівлі пальним.

Тому, суд доходить висновку, що контролюючим органом доведено факт реалізації пального у роздріб працівником АЗС, що належить позивачу, та податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 03.11.2021 року № 27077/15-32-09-02/30267036 прийнято правомірно.

Також позивач посилається, що контролюючим органом був порушений строк винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення та надсилання позивачу.

Так, відповідно до п. 9 розділу 4 Порядку № 1204, податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 6-8 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного, судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. При цьому у разі отримання вищезазначених рішень структурним підрозділом, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції контролюючого органу, або відповідальною особою, визначеною керівником (виконувачем його обов`язків, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечується надання такого рішення структурному підрозділу, яким складалось попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 1 робочого дня, що настає за днем його отримання.

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Порядку № 1204, після підписання податкове повідомлення-рішення (крім податкового повідомлення-рішення за формою «Ф») не пізніше наступного робочого дня надсилається (вручається) платнику податків.

Матеріалами справи підтверджено, що рішення ДПС України № 24434/6/99-00-06-01-02-06 датоване 28.10.2021 року, а оскаржуване ППР винесене 03.11.2021 року, також відповідно до трекінг-листа, ППР направлено позивачу поштою 08.11.2021 року.

Однак, суд звертає увагу, що недотримання порядку винесення та направлення ППР контролюючим органом не звільняє позивача від обов`язку сплати штрафу, правомірність нарахування якого не спростовано під час розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ОЙЛ» (, місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, поверх 6, офіс, 9) до Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Державної податкової служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.