Справа № 160/4594/22
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2022-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2022 року Справа № 160/4594/22
17 березня 2022 року, засобами поштового зв`язку, до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпровської районної державної адміністрації, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та зобов`язати Дніпропетровську районну державну адміністрацію скасувати рішення про відмову в призначенні допомоги малозабезпеченій родині;
- зобов`язати Дніпропетровську районну державну адміністрацію винести нове рішення про надання державної допомоги малозабезпеченої сім`ї.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/4594/22 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 березня 2022 року вказана позовна заява була залишена без руху та цією ухвалою було запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви.
17 травня 2022 року, засобами поштового зв`язку, до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано уточнену позовну заяву для суду та відповідача, в якій відповідачем визначено Управління соціального захисту населення Дніпровської районної державної адміністрації та в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним тa зобов`язати Управління соціального захисту населення Дніпровської районної державної адміністрації скасувати рішення про відмову в призначенні допомоги малозабезпеченій родині;
- зобов`язати Управління соціального захисту населення Дніпровської районної державної адміністрації винести нове рішення про надання державної допомоги малозабезпеченій сім`ї.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 травня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №160/4594/22 та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Також, відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Також, разом з відзивом представником відповідача до суду надано належним чином завірені матеріали справи за зверненням ОСОБА_1 про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.
14 липня 2022 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано правову позицію викладену в позові.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху після відкриття та запропоновано надати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів.
Від позивача до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в обґрунтування зазначено, що повідомлення від Управління соціального захисту населення Дніпровської державної адміністрації про відмова в наданні державної соціальної допомоги від 06.08.2021 по справі №2172 позивачем отримана у вересні 2021 року у Центрі надання адміністративних послуг Підгородненської міської ради, після чого вона звернулась до Дніпропетровського регіонального контакт центру "Урядова гаряча лінія" для отримання повної інформації та причин відмови 15.11.2021 р. №КУ-13360711. Після отримання відповіді 03 грудня 2021 засобом поштового зв`язку від 17.11.2021 №5277, з якою позивач була не згодна, позивачем була направлена скарга на рішення органу соціального захисту населення про відмову в наданні державної соціальної допомоги 11.12.2021. 08.02.2022 ОСОБА_1 було отримано відповідь від Управління соціального захисту населення Дніпровської державної адміністрації на скаргу, щодо детального пояснення причин відмови при винесені рішення про відмову в призначенні допомоги малозабезпеченій родині. Посилаючись на те, що до 08.02.2022 року позивач намагалася врегулювати спір без звернення до суду, просить поновити строк звернення до адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2022 року визнано поважною причину пропуску строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду по справі №160/4594/22. Продовжено розгляд справи №160/4594/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області з заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.
06 серпня 2021 року Управління соціального захисту населення Дніпровської РДА прийнято рішення про відмову у наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї за зверненням ОСОБА_1 з підстав: середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї.
Позивач не погоджуючись із зазначеним рішенням звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Приписами частини 2 статті 19 Конституцію України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Реалізація конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям регулюється Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» № 1768-III соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, який залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.
Статтею 3 Закону №1768-III передбачено, що право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України.
Відповідно до статті 5 Закону №1768-III Розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом.
До стабілізації економічного становища в Україні розмір державної соціальної допомоги визначається з урахуванням рівня забезпечення прожиткового мінімуму.
Рівень забезпечення прожиткового мінімуму встановлюється виходячи з можливостей Державного бюджету України і затверджується одночасно з прийняттям закону про Державний бюджет України на відповідний рік.
Для громадян, які одержали статус особи, яка проживає і працює (навчається) на території населеного пункту, якому надано статус гірського, прожитковий мінімум збільшується на 20 відсотків.
Максимальний розмір державної соціальної допомоги не може перевищувати прожитковий мінімум для сім`ї, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно статті 10 Закону №1768-III скарга на рішення органу соціального захисту населення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні може бути подана до вищестоящого органу виконавчої влади або до суду.
Умови призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, передбаченої Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», перелік документів, необхідних для призначення такої допомоги, а також підстави для припинення її виплати визначено Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року (діла - Порядок №250).
Згідно пункту 2 Порядку № 250 державна соціальна допомога призначається і виплачується малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України та з поважних або незалежних від них причин мають середньомісячний сукупний дохід менший від прожиткового мінімуму для сім`ї. Державна соціальна допомога призначається на шість місяців з місяця звернення за її призначенням.
Пунктом 3 Порядку № 250 передбачено, що призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад міст обласного значення, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем проживання уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї.
Відповідно до п. 5 Порядку №250, для призначення державної соціальної допомоги уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або іншим документом, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (для іноземця та особи без громадянства), подає такі документи:
заяву, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики;
декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація);
довідку про доходи у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо та згідно із законодавством не може бути отримана за відповідним запитом органу соціального захисту населення. У разі неможливості підтвердження таких доходів довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;
довідку встановленої форми про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (за наявності).
Відповідно до п. 7 Порядку № 250 розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та середньомісячним сукупним доходом малозабезпеченої сім`ї.
Розмір прожиткового мінімуму для сім`ї залежить від її складу і визначається як сума прожиткових мінімумів, розрахованих і затверджених відповідно до Закону України "Про прожитковий мінімум" для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення.
До стабілізації економічного становища в Україні прожитковий мінімум для сім`ї та розмір державної соціальної допомоги визначається з урахуванням рівня забезпечення прожиткового мінімуму.
Рівень забезпечення прожиткового мінімуму встановлюється виходячи з можливостей державного бюджету і затверджується одночасно з прийняттям закону про Державний бюджет України на відповідний рік.
Пунктом 9 Порядку №250 передбачено, що cередньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів малозабезпеченої сім`ї, одержаний ними протягом шести місяців.
Шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (далі - період, за який враховуються доходи).
Середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї для призначення державної соціальної допомоги визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №632 (далі - Порядок №632).
Як вбачається з пункту 3 Порядку № 632 обчислення середньомісячного сукупного доходу проводиться шляхом ділення загальної суми сукупного доходу осіб за визначений законодавством період (два квартали або шість місяців) на 6, а в разі застосування суми річного сукупного доходу - на 12, якщо інше не передбачено законодавством.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 632 до середньомісячного сукупного доходу враховується:
заробітна плата в розмірі, що залишається після сплати податку на доходи фізичних осіб;
грошове забезпечення військовослужбовців;
пенсія, щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці;
стипендія, у тому числі із сумою її індексації, нарахованої відповідно до закону (крім соціальної стипендії, яка надається дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, та особам з їх числа);
соціальні виплати, які призначаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад міст обласного значення, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), у тому числі пільги на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива та скрапленого газу;
допомога по безробіттю, інші страхові виплати, які призначаються фондами соціального страхування;
грошові перекази, отримані із-за кордону;
дивіденди від цінних паперів;
інші доходи, відомості про які отримано від ДПС і Пенсійного фонду України, а також доходи, які задекларовано особою.
Відповідно до п. 13 Порядку № 632 під час обчислення державної соціальної допомоги для розрахунку середньомісячного сукупного доходу за кожний місяць, в якому відсутні доходи, включаються:
- 0,5 розміру мінімальної заробітної плати станом на кінець періоду, за який враховуються доходи, - для непрацюючих працездатних осіб, які не мали доходів, доходи яких були меншими за 0,5 розміру мінімальної заробітної плати протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту), та/або якими чи за яких не сплачено єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців періоду, за який враховуються доходи (крім військовослужбовців, а також осіб, щодо яких наявна заборгованість роботодавця із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, або осіб, які відповідно до законодавства звільнені від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування); осіб, які зареєстровані в центрі зайнятості та не отримували допомогу по безробіттю; осіб, які доглядали за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку;
- 0,25 розміру мінімальної заробітної плати станом на кінець періоду, за який враховуються доходи, - для осіб, які навчалися за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та протягом періоду, за який враховуються доходи, не отримували стипендії, осіб, які зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або перебувають на обліку в центрі зайнятості як такі, що шукають роботу, більше ніж 12 місяців станом на кінець періоду, за який враховуються доходи, та в шестимісячному періоді отримання допомоги на дітей одиноким матерям/державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям не працевлаштувалися у зв`язку з відсутністю підходящої роботи або направлені центром зайнятості на професійне навчання;
- фактично отримані особами доходи - у разі, коли протягом періоду, за який враховуються доходи, вони отримували хоча б один із таких видів доходів, як пенсія, стипендія, державна допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям, державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, тимчасова державна соціальна допомога непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, щомісячна грошова допомога особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, допомога по безробіттю, допомога по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, щомісячна компенсаційна виплата, призначена непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю I групи, компенсація за надання соціальних послуг з догляду;
- фактично отримані особами доходи - у разі, коли вони звертаються за призначенням тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, державної соціальної допомоги на догляд, тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату;
- фактично отримані особами доходи - у разі, коли вони перебували на строковій військовій службі.
Отже, суд зазначає, що п. 13 Порядку № 632 врегульовано порядок проведення розрахунку середньомісячного сукупного доходу під час обчислення державної соціальної допомоги.
Згідно з вимогами статті 9 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено, що у 2021 році рівень забезпечення прожиткового мінімуму для призначення допомоги відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" у відсотковому співвідношенні до прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення становить: для працездатних осіб - 35 відсотків; для осіб, які втратили працездатність, та осіб з інвалідністю - 100 відсотків; для дітей - 130 відсотків відповідного прожиткового мінімуму.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення:
дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень;
дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень;
працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня;
працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні;
працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами: з 1 січня - 2102 гривні;
працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури: з 1 січня - 1600 гривень;
осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установити у 2021 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 6000 гривень, з 1 грудня - 6500 гривень;
Судом встановлено, що Управлінням соціального захисту населення Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області було розглянуто заяву позивача ОСОБА_1 від 27.07.2021 року про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. За результатом розгляду заяви відповідачем було прийнято рішення від 06.08.2021 про відмову у призначенні такої допомоги з посиланням на те, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї позивача перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї.
Як вбачається з матеріалів справи, для призначення позивачу державної соціальної допомоги управлінням соціального захисту було здійснено запити до ДПС і Пенсійного фонду України про дохід сім`ї і сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2020 по 01.03.2021 (за два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги).
В листі «про розгляд звернення» Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 3/23-109 від 14.01.2022, наявного в матеріалах адміністративної справи № 160/4594/22, зазначено (розшифровано) щодо доходу у розмірі 9 440,00 грн., а саме 1700,00 грн. - допомога багатодітній родині та 7740,00 грн. - допомога при народженні дитини.
Також до сукупного доходу ОСОБА_3 чоловіка позивача за період з 01.10.2020 по 01.03.2021 враховано суму у розмірі 18 000,00 грн., (0,5 розміру мінімальної заробітної плати станом на кінець періоду, за який враховуються доходи, - для непрацюючих працездатних осіб, які не мали доходів) згідно п. 13 Порядку № 632 (при цьому за вказаний період єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування останнім не сплачувався).
Щодо таких доводів позивача, то суд зазначає.
Відповідно до п. п. 5-7 Порядку № 632 до середньомісячного сукупного доходу не включаються такі соціальні виплати:
частина допомоги при народженні дитини, виплата якої проводиться одноразово;
частина допомоги при усиновленні дитини, виплата якої проводиться одноразово;
одноразова винагорода жінкам, яким присвоєно почесне звання України "Мати-героїня";
державна соціальна допомога на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які перебувають у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях;
допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування;
щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг;
компенсація послуги "муніципальна няня", що виплачується отримувачу такої послуги;
державна соціальна допомога, яка виплачується з надбавкою на догляд:
- за дитиною з інвалідністю підгрупи А;
- за особою з інвалідністю з дитинства I групи підгрупи А.
До середньомісячного сукупного доходу не включається державна соціальна допомога, для призначення якої обчислюється сукупний дохід.
Розмір житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива та скрапленого газу не враховується до середньомісячного доходу.
До середньомісячного сукупного доходу також не враховуються:
суми сплачених особою аліментів (за умови документального підтвердження фактичної сплати);
суми отриманих аліментів;
спеціальна бюджетна дотація за вирощування молодняка великої рогатої худоби, який народився в господарствах фізичних осіб;
оплата праці членів виборчих комісій, а також осіб, яких залучають до роботи у цих комісіях, у тому числі в день голосування, дні встановлення підсумків голосування та результатів виборів;
допомога громадських та благодійних організацій;
допомога на поховання;
матеріальна допомога дитячим будинкам сімейного типу, прийомним сім`ям, а також сім`ям, у яких проживають троє і більше дітей, враховуючи тих, над якими встановлено опіку чи піклування, яка виплачується за рахунок коштів місцевих бюджетів;
допомога, компенсація, яка надається відповідно до законодавства або за рішеннями органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, є одноразовою та отримана протягом одного календарного року;
вартість безоплатно отриманих санаторно-курортних путівок, технічних та інших засобів реабілітації, в тому числі грошова компенсація вартості самостійно придбаних технічних засобів реабілітації, вартість отриманих дитячих новорічних подарунків;
суми, які виплачуються в порядку відшкодування шкоди, завданої здоров`ю працівника під час виконання ним своїх трудових обов`язків;
одноразова натуральна допомога "пакунок малюка";
допомога, отримана в межах реалізації соціальної благодійної програми з відновлення добробуту мешканців і розвитку територіальних громад Донецької та Луганської областей;
доходи від розміщення депозитів;
суми, які виплачуються з державного чи місцевого бюджету на придбання житла;
кошти, отримані від продажу квартири (будинку), що були єдиним житловим приміщенням у власності особи, у разі купівлі іншої квартири (будинку) протягом шести місяців після здійснення такого продажу;
допомога на здобуття економічної самостійності малозабезпеченої сім`ї.
Суд зауважує, що соціальні виплати, які зазначив позивач у виді пенсії по інвалідності та допомоги при вагітності та пологам, які б виключали нарахування середньомісячного сукупного доходу даний перелік не містить.
Крім того, належних та допустимих доказів, які б вказували, що розмір 34 832,70 грн. складався чи містив саме виплату допомоги при народженні дитини, виплата якої проводиться одноразово, до суду позивачем не надано.
З відомостей ПФУ вбачається, що розмір 34 832, 70 складається з відповідних сум: 829,35 +8293,50+8569,95+8569,95+7740,60+829,35, вид виплати 306, «сплата ЄСВ» та розрахунку відповідача «заробітна плата», а тому доводи позивача в цій частині є необґрунтованими та не доведеними належними та допустимими доказами.
Виплата у розмірі 9 440,00 грн., про яку зазначалося в листі відповідача № 3/23-109 від 14.01.2022 входить до виду виплати 306 «заробітна плата», з них 7740,00 грн. - допомога при вагітності та пологам.
При цьому, доказів, які б вказували, що розмір 34 832,70 грн. складався чи містив саме виплату допомоги при народженні дитини, виплата якої проводиться одноразово, до суду позивачем не надано.
Суд зауважує, що соціальні виплати, які зазначив позивач у виді пенсії по інвалідності та допомоги при вагітності та пологам, які б виключали нарахування середньомісячного сукупного доходу перелік Порядку № 632 не містить, а тому доводи позивача в цій частині є необґрунтованими та не доведеними належними та допустимими доказами.
Щодо тверджень позивача, що дохід у розмірі 8 415,00 грн. відсутній у відомостях з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за І та ІІ квартали, то суд не погоджується, оскільки згідно відомостей ДПС зазначену суму доходу нараховано саме в період з 01.10.2020 по 01.12.2020 року, код виплати 127 «інші доходи».
Разом з тим, з довідки про доходи, виданої АТ «Українська залізниця» регіональна філія «Придніпровська залізниця» від 05.08.2021 року, судом встановлено, що нарахована сума в розмірі 8415,00 грн. за грудень 2021 року є одноразовою виплатою (матеріальною допомогою) при народженні дитини, яка згідно п. 5 Порядку № 632 не виключається для нарахування до середньомісячного сукупного доходу, у зв`язку з чим відповідач не мав законних підстав зараховувати вказаний розмір при розгляді заяви позивача про призначення допомоги малозабезпеченим сім`ям.
У відзиві відповідач вказує, що чоловік заявниці, ОСОБА_3 не мав доходів, протягом періоду жовтень 2020 року - березень 2021 року йому було нараховано 0,5 розміру мінімальної заробітної плати станом на кінець періоду, за який враховуються доходи, - для непрацюючих працездатних осіб, які не мали доходів у розмірі 18 000,00 грн., отже ОСОБА_3 отримував заробітну плату, однак єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не сплатив, що в тому числі, і стало підставою для відмови державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї.
Суд погоджується з даним висновком відповідача, виходячи з такого.
Відповідно до п. 13 Порядку № 632 під час обчислення державної соціальної допомоги для розрахунку середньомісячного сукупного доходу за кожний місяць, в якому відсутні доходи, включаються:
0,5 розміру мінімальної заробітної плати станом на кінець періоду, за який враховуються доходи, - для непрацюючих працездатних осіб, які не мали доходів, доходи яких були меншими за 0,5 розміру мінімальної заробітної плати протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту), та/або якими чи за яких не сплачено єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців періоду, за який враховуються доходи (крім військовослужбовців, а також осіб, щодо яких наявна заборгованість роботодавця із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, або осіб, які відповідно до законодавства звільнені від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування); осіб, які зареєстровані в центрі зайнятості та не отримували допомогу по безробіттю; осіб, які доглядали за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку.
Відповідно до пункту 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250, державна соціальна допомога не призначається, якщо: 1) у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених у пункті 11 цього Порядку).
Державна соціальна допомога у зазначеному випадку призначається, якщо особи протягом періоду, за який враховуються доходи: сплатили або за них сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців.
Будь-яких відомостей щодо сплати ОСОБА_3 (чоловік позивача) Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування матеріали адміністративної справи № 160/4594/22 не містять.
Крім того, про відсутність сплати внесків ОСОБА_4 не заперечувалось самим позивачем.
Суд зазначає, що за виключенням з розрахунку відповідача спірної суми у розмірі 8415,00 грн., яка є одноразовою допомогою при народженні дитини (81 187,70 грн. - 8415,00 = 72 772,70 грн.: 6 місяців) середньомісячний дохід сім`ї Кулик складатиме 12 1238,78 грн., отже перевищує рівень забезпечення прожиткового мінімуму сім`ї позивача, який складає 11 183,45 грн. (1854,00 грн. - для осіб, які втратили працездатність, + 832,65 грн. - для працездатних осіб, + 3263,00 грн. - для дитини віком від 6 до 18 років+ 2616,90 грн. - для дитини віком до 6 років + 2616,90 грн. - для дитини віком до 6 років).
Отже, відповідач правильно застосував вимоги Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям №250 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 632 від 22.07.2020 року) при розгляді заяви позивача та прийняв правомірне та обґрунтоване рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з підставою, що середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї.
Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до положень ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України.
При цьому, встановлюючи істину в справі суд повинен ґрунтуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоби в суду не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву, що випливає з позиції Європейського суду з прав людини, яку він висловив у п. 45 рішення в справі «Бочаров проти України», п. 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», п. 43 рішення у справі «Кобець проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».
Зібрані і досліджені матеріали цієї справи не підтверджують обґрунтованості позовних вимог, із якими до суду звернувся позивач. При цьому, відповідачем доведено повністю правомірність свого рішення у відповідності до вимог, встановлених ч. 2 ст. 19 Основного Закону та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Виходячи з наведеного в сукупності суд дійшов висновку, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для призначення позивачу державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами пояснення по суті заявлених вимог, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.
В силу вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко