Справа № 152/842/22
Суддя: Соколовська Т. О.
Дата ухвалення: 2022-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Шаргородський районний суд
У Х В А Л А

01 вересня 2022 року

м. Шаргород

Справа № 152/842/22

Провадження № 2-а/152/5/22

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Соколовська Т.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Кушніра Володимира Олександровича, Головного управління національної поліції у Вінницькій області про скасування протиправної постанови про застосування адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 01.09.2022 звернувся до Шаргородського районного суду Вінницької області з позовною заявою до інспектора СРПП ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Кушніра В.О., Головного управління національної поліції у Вінницькій області, в якій поросить визнати протиправною та скасувати постанову серії БАВ №184304 від 09.08.2022 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу та закрити провадження у адміністративній справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями означена справа передана в провадження судді Шаргородського районного суду Соколовської Т.О. (а.с.10).

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 КАС України.

Норми статтей 160, 161 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим недотримання положень даних норм свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону.

За приписами ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, позивачем до позовної заяви не додано документа, що підтверджує сплату судового збору чи документа, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Законом України «Про судовий збір» від 04.08.2011 визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» встановлені пільги щодо сплати судового збору.

Серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором (ст. ст. 3, 5 Закону України «Про судовий збір»). Від сплати судового збору не звільняються також позивачі - особи з інвалідністю 111 групи та позивачі громадяни, віднесені до 4 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, до яких відноситься позивач ОСОБА_1 .

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17, провадження № 11-1287апп18, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, який передбачав, що судовий збір при оскарженні постанов про адміністративне правопорушення сплаті не підлягає, та зазначила, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Таким чином, позивачем за подання до суду позовної заяви про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення має бути сплачено судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік" передбачено, що з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць становить 2481 грн.

Відповідно до п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою справляється судовий збір, ставка якого становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992,40 грн (2481 Х 0.4).

Таким чином позивачеві ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір, та надати до суду оригінал квитанції, або документ, який звільняє його від сплати судового збору.

Судовий збір в розмірі 992,40 грн. підлягає сплаті позивачем ОСОБА_1 за наступними платіжними реквізитами:

Отримувач коштів ГУК у Вінницькій області /м.Шаргород/22030101

Код отримувача

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA 0002908

Призначення платежу - судовий збір (Державна судова адміністрація України,050).

Крім того, відповідно до ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача (п.9); власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (п. 11).

Позивач ОСОБА_1 , в порушення п.п. 9, 11 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві не навів обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача та власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Долучені до позовної заяви документи не засвідчені у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Вимоги до оформлення письмових доказів, які подаються до суду, встановлено ст. 94 КАС України.

Так, ч. 2 ст. 94 КАС України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55. За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Згідно з частиною 1 статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Висновок щодо обов`язку належного засвідчення копії документів узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 02.10.2018 в справі №2а-15994/12/2670.

Дані порушення норм процесуального права унеможливлюють встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1 та 2 статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене вважаю, що дану позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали.

При постановленні ухвали суд крім національного законодавства враховує також Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і рішення ЄСПЛ.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру ...

У пункті 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", пунктах 51,52 рішення ЄСПЛ від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", пункті 91 рішення ЄСПЛ від 09.11.2004 у справі "Науменко Світлана проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Європейський суд з прав людини також акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним.

Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух …(рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року).

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 241, 248, 295 КАС України,

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Кушніра Володимира Олександровича, Головного управління національної поліції у Вінницькій області про скасування протиправної постанови про застосування адміністративного стягнення - залишити без руху.

Запропонувати позивачу в п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви та надати суду квитанцію про сплату судового збору в розмірі 992 грн 40 коп., або докази, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог даної ухвали позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута йому.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала постановлена та підписана суддею 01.09.2022.

Суддя: Т.О. Соколовська