Справа № 640/19946/21
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2022-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2022 року м. Київ № 640/19946/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (надалі - Відповідач), у якій просить суд:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в місті Києві при нарахуванні пенсії врахувати довідку №40 від 28.05.2019 року, яка видана Приватним акціонерним товариством «СТАЛЬ»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії починаючи із 11.09.2020 з урахуванням даних про заробітну плату, що містяться у Довідці №40 від 28.05.2019, яка видана Приватним акціонерним товариством «СТАЛЬ» за період роботи із червня 1987 року по травень 1992 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2021 відкрито провадження у справі.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно при призначенні пенсії за віком не враховує довідки про розмір заробітної плати Позивача за період із червня 1987 року по травень 1992 рік, хоча раніше ці довідки уже перевірялися ГУ ПФУ в Луганській області при призначенні Позивачу з 04.03.2011 року пенсії за інвалідністю. Вищевказані дії Відповідача порушують право Позивача на отримання законної пенсії в належному розмірі, оскільки розмір пенсії по інвалідності був значно більший, ніж призначена у 2020 році пенсія за віком.

Відповідач у відзиві проти позову заперечив, зазначаючи, що ГУ ПФУ в м. Києві направлено запит, щодо проведення перевірки довідок, виданих ПАТ «СТАЛЬ». Проте, у відповідь на направлений запит Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області надано Акт №2 від 18.06.2020 в якому зазначено, що адреси потужностей та архіви підприємства знаходяться на непідконтрольній Україні території. Отже, ГУ ПФУ в м. Києві вживались усі можливі заходи шляхом надіслання запитів до ПАТ «СТАЛЬ» щодо узгодження термінів проведення зустрічної перевірки достовірності видачі довідки про заробітну плату від 28.05.2019 №40 за період роботи з червня 1987 року по травень 1992 року. Неможливість проведення відповідачем перевірки первинних документів та відсутність доступу до таких документів не пов`язано з волею позивача, однак така обставина не означає, що відповідач має беззаперечно враховувати при призначенні пенсії довідку про заробітну плату, яка не підтверджена первинними документами, як це передбачено законом.

Відповідачем через канцелярію суду супровідним листом подано матеріали пенсійної справи позивача.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України з 04.03.2011, що підтверджується відповідною печаткою ПФУ на першій сторінці трудової книжки Позивача НОМЕР_1 .

Згідно довідки від 17.10.2016 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи Позивач фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач 11.09.2020 звернувся до Відповідача із заявою щодо призначення пенсії за віком. До заяви додано: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, заява про призначення/перерахунок пенсії, копія паспорта, трудова книжка, військовий квиток, Довідка із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 р. по день звернення, Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, Довідки про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 року (Довідка №40 від 28.05.2019 р. та Довідка №41 від 28.05.2019 р.), Довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років установлені для окремих категорій працівників (Перечень производств, профессий, должностей работников ОАО «Сталь» умеющих право на льготную пенсию по Спискам №1 и №2 по результатам аттестаци робочих мест по условиям труда; Виписка із наказу №98а про результати атестації робочих місць за умовами праці; Довідка виходів на роботу працівника ОСОБА_1 з 01.01.1992 по 31.12.1992, з 01.01.1993 по 19.08.1993), Заява про спосіб виплати пенсії (для виплати через банк).

Після призначення пенсії за віком Позивач неодноразово звертався до Відповідача стосовно всіх складових які враховані при призначенні пенсії.

Як вбачається з наданих 12.05.2021 та 21.12.2020 відповідей, Відповідачем не враховувано довідки про розмір заробітної плати Позивача в ПАТ «СТАЛЬ» за період із червня 1987 року по травень 1992 року.

Як вбачається з матеріалів справи Відповідачем направлено запит, щодо проведення перевірки довідок, виданих ПАТ «СТАЛЬ». У відповідь на направлений запит Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області надано Акт №2 від 18.06.2020 в якому зазначено, що адреси потужностей та архіви підприємства знаходяться на непідконтрольній Україні території.

Таким чином, Відповідачем при призначені Позивачу пенсії за віком не враховано довідку про заробітну плату від 28.05.2019 № 40 за період роботи з червня 1987 року по травень 1992 року. Пенсію обчислено з урахуванням страхового стажу 34 роки 8 місяців 15 днів та заробітної плати, визначеної за період роботи з 01.07.2000 по 31.12.2003 роки.

Вважаючи протиправними такі дії позивач звернувся з позовом до суду.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року №1706-VII (далі - Закон №1706-VII) визначено поняття внутрішньо переміщеної особи, якою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ч.2 цього Закону №1706-VII адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Приписами статті 4 Закону №1706-VII визначаються правила обліку внутрішньо переміщених осіб, а саме факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 7 Закону №1706-VII закріплюється забезпечення реалізації прав зареєстрованих внутрішньо переміщених осіб, насамперед, на пенсійне забезпечення та визначається, що для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України.

Громадянин пенсійного віку, який перебуває у складних життєвих обставинах, якого зареєстровано внутрішньо переміщеною особою, має право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закон №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для призначення пенсії військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу, заробітна плата (дохід) обчислюється на підставі довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій також врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1.

Відповідно до п. 2.10 вказаного Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Судом встановлено, що позивач набув трудовий стаж у період, коли населений пункт, на території якого підприємство здійснювало господарську діяльність, перебувало під контролем української влади.

Відомостями трудової книжки НОМЕР_1 підтверджується те, що ОСОБА_1 :

- 12.06.1987 прийнятий на роботу в Виробниче об`єднання «Ворошиловградтепловоз» в фасонносталелитейний цех шлаковиком;

- 01.02.1988 присвоєний 3 розряд шлаковщика;

- 01.10.1988 переведений в тому ж цеху підготовителем сталеразливочних канав;

- 10.07.1989 присвоєний 4-й розряд подготовителем сталеразливочних канав;

- 01.04.1992 звільнений по переведенню в АП «Сталь»;

- 01.04.1992 прийнятий в АП «Сталь» подготовителем сталеразливочних канав;

- 19.08.1993 року звільнений за власним бажанням із АП «Сталь».

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується матеріалами пенсійної справи Позивача, 27.05.2019 ПАТ «Сталь» видало ОСОБА_1 довідку №60 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Вказана довідка надана Відповідачу разом із Заявою про призначення пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне акціонерне товариство «Сталь» () перереєструвалося до м. Сєвєродонецька Луганської області. Проте фактично архів та усі необхідні документи, які необхідні для виплати Позивачу пенсії знаходяться на непідконтрольній території України, що підтверджується листом ГУ ПФУ в Луганській області до ГУ ПФУ в м. Києві від вересня 2020 року.

З огляду на викладені обставини суд вважає, що у Позивача фактично немає можливості підтвердити первинними документами Довідки від 28 травня 2019 року видані ПАТ «СТАЛЬ» про розмір заробітної плати за період страхового стажу до 2000 року.

Судом встановлено, що Довідки №40 від 28.05.2019, №41 від 28.05.2019 та № 60 від 27.05.2019 відповідають положенням Закону №1058-IV та Порядку № 22-1.

Також, періоди роботи Позивача у ПАТ «Сталь», що вказані в Довідках №40 від 28.05.2019, №41 від 28.05.2019 та № 60 від 27.05.2019 підтверджуються наявною в матеріалах справи копією трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем до ГУ ПФУ в м. Києві подано дві Довідки про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000, а саме: Довідка №40 від 28.05.2019 за період роботи з 12.06.1987 по 31.05.1992 та Довідка №41 від 28.05.2019 за період роботи з 01.06.1992 по 19.08.1993.

Вищезазначені довідки видані Приватним акціонерним товариством «СТАЛЬ» 28.05.2019 на підставі особових рахунків ОСОБА_1 .

На Довідках про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 містяться кутовий штамп підприємства і печатка з позначкою «Україна».

У Довідках про заробітну плату ПАТ «СТАЛЬ» зазначає наступне: «У зв`язку з відсутністю технічних засобів і неможливістю видачі копії особових рахунків, на підставі яких видана довідка про заробітну плату, підтверджуємо, що довідка про заробітну плату за указаний період видана на підставі особових рахунків про нарахування заробітної плати. Суми, що вказані в довідці відповідають первинним документам та особовим рахункам. Особові рахунки прошнуровані та пронумеровані в порядку зростання. Підприємство несе відповідальність за достовірність даних. Особові рахунки: 3350. Довідка видана в гривнях з урахуванням грошової реформи 1996 р. Не заперечуємо проти проведення перевірки первинних документів за період, зазначений у довідці».

Крім того, суд враховує, що з 04.03.2011 Позивачу ГУ ПФУ в Луганській області призначена пенсія за інвалідністю. Отже, слід дійти висновку, що при попередньому призначенні Позивачу пенсії за інвалідністю ГУ ПФУ в Луганській області перевірявся трудовий стаж Позивача у ПАТ «Сталь» за період роботи з 12.06.1987 по 19.08.1993.

Наведені докази в своїй сукупності свідчать, що за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, Позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Відповідачем не наводилося Позивачу жодних доказів, що дані, які містяться в довідках про заробітну плату та трудодні, містять неправдиві або недостовірні дані. В судовому порядку вказані довідки недійсними також не визнавались, підприємством не відкликані.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28.08.2018 справа №175/4336/16-а, від 25.09.2018 справа №242/65/17, від 11.07.2019 справа №423/1156/17.

Щодо посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду передбаченого ст. 122 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 2 статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Зазначене положення продубльовано також в статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

Таким чином, строк звернення до суду встановлений ст. 122 КАС України до даної категорії спорів не застосовується.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Розглядаючи вказану справу, суд вважає за необхідне застосувати практику Європейського Суду з прав людини як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV.

Як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення).

У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» ЄСПЛ визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров`я» (МРП). Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов`язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

У пункті 333 цього рішення ЄСПЛ зазначив: «Суд вважає, що коли держава не може забезпечити дію своєї влади на частині своєї території відповідно фактичній ситуації (наприклад, сепаратистський режим, військова окупація), держава не перестає нести відповідальність та здійснювати юрисдикцію. Воно повинно усіма доступними дипломатичними та правовими засобами із залученням іноземних держав та міжнародних організацій продовжувати гарантувати права та свободи, передбачені Конвенцією».

Відповідно до встановлених у справі обставин, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, зокрема, зазначені вище рішення: «Пічкур проти України», «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», суд вважає, що відповідач, припиняючи виплату пенсії позивачу з квітня 2017 по березень 2018, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскільки визначена ним підстава припинення сплати пенсії не ґрунтується на законі як виді нормативно-правового акта України.

У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., який підлягає стягненню на його користь у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись положеннями статей 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо не врахуванні довідки №40 від 28.05.2019 року, яка видана Приватним акціонерним товариством «СТАЛЬ», при призначенні ОСОБА_1 пенсії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в місті Києві при нарахуванні пенсії ОСОБА_1 врахувати довідку №40 від 28.05.2019 року, яка видана Приватним акціонерним товариством «СТАЛЬ».

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 11.09.2020 з урахуванням даних про заробітну плату, що містяться у Довідці №40 від 28.05.2019, яка видана Приватним акціонерним товариством «СТАЛЬ» за період роботи із червня 1987 року по травень 1992 року.

5. Присудити на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок). за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ; поштова адреса: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві (04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Н.М. Клименчук