Справа № 640/66/20
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2022-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

03 серпня 2022 року місто Київ №640/66/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірій Р.О., розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Державної податкової служби у місті Києві
проскасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління ДПС у м.Києві в якій просить суд (з урахуванням уточненої позовної заяви) визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у м.Києві № Ф-59899-17-У від 10.05.2019.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено сторонам строки для подання до суду відзиву, відповіді на відзив та заперечення.

23.12.2021 представником позивача подано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

23.12.2021 від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява про заміну сторони її правонаступником, в якому останній просить суд замінити відповідача у справі - Головне управління ДПС у м. Києві () - на його правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України ().

Ухвалою суду від 02.08.2022 замінено відповідача Головне управління ДПС у м. Києві на правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС.

В заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду позивач зазначив про те, що на його адресу оскаржувана вимога відповідача не надходила та ним не отримувалась.

20 грудня 2019 представника позивача було ознайомлено з матеріалами виконавчої справи та відповідно ним зроблена фото-копія вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-59899-17-У від 10.05.2019 за відповідною заявою про ознайомлення з матеріалами ВП 60514469.

Позивач, заявляє та підтверджує, що дізнався про порушення свого права вимогою № Ф-59899-17-У від 10.05.2019 тільки 20.12.2019 коли він отримав виконавчу справу для ознайомлення у відділі ДВС та мав можливість зробити фото-копію безпосередньо оскаржуваної вимоги Ф-59899-17-У від 10.05.2019

Позивач не ознайомлювався, не отримував, та жодним чином не був обізнаний про існування оскаржуваної вимоги, до 20.12.2019.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 325.03.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі № 640/66/20 та запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати письмові обгрунтування з відповідними доказами щодо строків звернення позивачем до суду з даним позовом та відзив на позовну заяву, копії таких документів одночасно надіслати позивачу.

Разом з тим, у поданому до суду відзиві відповідач зазначив про те, що податкова вимога була направлена позивачу за адресою: 02135, м. Київ, Дарницький район, вул. Садова 100, буд 3, корп п.б., однак повернулася за закінченням терміну зберігання

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною третьою статті 122Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), за положеннями пункту 2 частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Дія Закону №2464-VI поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (частина перша статті 2 даного Закону).

За положеннями частини другої статті 2 Закону №2464-VI виключно цим Законом визначаються, зокрема, принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Згідно з абзацами 3, 4 частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно абзацу 9 частини 4 статті 25 Закону №2464-VI у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Таким чином, вказаними положеннями визначений порядок дій платника в частині непогодження із отриманою вимогою, яким є адміністративний чи судовий вид оскарження, на який законодавцем встановлено 10-денний строк.

Суд, визначаючись щодо заяви про поновлення строків звернення до суду, виходить з того, що Верховний Суд неодноразово наголошував, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та наслідки у вигляді залишення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави.

Згідно з частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, а згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" констатував, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.

У справі "Іліан проти Туреччини" Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Таким чином, з метою забезпечення принципу правової визначеності та запобігання порушенню принципу верховенства права суди повинні досліджувати дотримання строку звернення до суду, причини його пропуску та послідовно застосовувати відповідні правові наслідки його спливу.

Тобто, пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для прямого застосування наслідків такого пропуску (залишення без розгляду, повернення), оскільки процесуальним законодавством передбачено можливість визнання судом причин пропуску таких строків поважними і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Так, відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Розглянувши заяву позивача про поновлення строку звернення до суду, оцінивши її доводи, враховуючи те, що про підстави винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-59899-17-У від 10.05.2019 позивач дізнався з постанови державного виконавця 16.03.2020, суд дійшов висновку про можливість поновлення ОСОБА_1 строку звернення до суду з цим позовом з метою забезпечення доступу до правосуддя.

Керуючись статтями 121-122, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) Ф-59899-17-У від 10.05.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.О. Арсірій