Справа № 420/9436/22
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2022-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9436/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області (65045, м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 44) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області, за результатом якого позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДМС України в Одеськiй області № 0123 від 30 грудня 2021 року про скасування дозволу на імміграцію ОСОБА_1 ;

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДМС України в Одеськiй області № 4884 від 30 грудня 2021 року про скасування посвідки на постійне проживання ОСОБА_1 .

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що під час перебування в Україні на законних підставах ОСОБА_1 отримав дозвіл на імміграцію в Україну та 13 березня 2020 року посвідку на постійне проживання.

Позивач на сайті Державної міграційної служби України у січні 2022 року перевірив належну йому посвідку № НОМЕР_1 від 13 березня 2020 року та виявив, що документ визнано недійсним.

У подальшому, з метою фактичного підтвердження або спростування вказаної обставини з Головного управління ДМС України в Одеській області витребувано відомості щодо скасування посвідки на постійне проживання.

Листом від 21 січня 2021 року Головне управління ДМС України в Одеській області повідомило, що 30 грудня 2021 року на виконання подання ГУ СБУ в м. Києві та Київській області начальником управління Погребняк Оленою винесені рішення про скасування дозволу на імміграцію № 0123 від 30 грудня 2021 року та рішення № 4884 від 30 грудня 2021 року про скасування посвідки на постійне проживання.

Позивач вважає, що рішення Відповідача №0123 від 30 грудня 2021 року та рiшення №4884 від 30 грудня 2021 року є незаконними, протиправними і такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою від 13.07.2022р. відкрито провадження у справі та визначено, що її розгляд буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (ст. 262 КАС України).

01.08.2022 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід.№24438/22), відповідно до якого відповідач не визнає позов з наступних підстав.

Як вказує відповідач, 03.11.2021 року за вхiдним №11210/1/5101-21 до ГУ ДМС в Одеській області надійшло подання Головного управління Служби безпеки України у м.Київ та Київській області № 51/9/2-53027 від 01.11.2021 про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому клопоче про скасування дозволу на імміграцію в Україні та посвідки на постійне проживання громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись пунктами 4 частини 1 статті 12 Закону України «Про імміграцію» пунктами 21, 22 Порядку провадження, підпунктами 1 пункту 64, підпункту 4 пункту 72 Порядку оформлення скасовано рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 06.03.2020 №1310 про надання дозволу на імміграцію громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасовано та визнано недійсною та такою, що підлягає вилученню та знищенню, посвідку на постійне проживання № НОМЕР_2 видану ГУ ДМС України в Одеській області 16.03.2020 на ім`я громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач вважає, що оскільки у поданні поданні Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області від 01.11.2021 № 5119/2-53027 встановлено загрозу національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні з боку громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , а також з урахуванням відсутності обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин, у ГУ ДМС в Одеській області були наявні підстави до прийняття рішення від 30.12.2021 про скасування позивачу дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні.

З огляду на вищезазначене ГУ ДМС в Одеській області вважає, що скасовуючи дозвіл на імміграцію та посвідку на постійне проживання в Україні позивача, діяло у межах діючого законодавства України, та вказане рішення є правомірним.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

06.03.2020 року керівництвом ГУДМС в Одеській області прийнято рішення №1310 про надання громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дозволу на імміграцію в Україну на підставі пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України «Про імміграцію».

16.03.2020 громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документовано ГУДМС України в Одеській області посвідкою на постійне проживання № НОМЕР_1 строком дії до 12.03.2030.

03.11.2021 року за вхiдним №11210/1/5101-21 до ГУ ДМС в Одеській області надійшло подання Головного управління Служби безпеки України у м.Київ та Київській області № 51/9/2-53027 від 01.11.2021 про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до інформації, зазначеної в поданні ОСОБА_1 підтримує зв`язки з членами терористичних угрупувань радикального спрямування, які діють у Турецькій Республіці та на Середньому Сході, сповідує ідеї сунітської гілки ісламу - салафізм, є прихильнику МТ «ІД», потрапляв в поле зору правоохоронних органів, як особа яка ймовірно причетна до кримінальних кіл Кавказького регіону Російської Федерації. Суспільна небезпечність перебування на території України зазначеного громадянина полягає в тому, що вказана особа створює загрозу здоров`ю, захисту прав та законних інтересів громадян та інших осіб, які проживають в Україні. Головному управлінню СБУ у м. Києві та Київській областi відомо, що ОСОБА_1 наразі перебуває на території Турецької Республіки, а найближчим часом може відвідати територію нашої країни. Таким чином своїми діями іноземець порушив вимоги пункту 3 статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідно до якого іноземці та особи без громадянства зобов`язань неухильно додержуватись Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягаючи на права і свободи. честь і гідність інших людей, інтереси суспільства держави. Враховуючи вищевикладене, Головне управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області клопоче про скасування дозволу на імміграцію в Україні та посвідки на постійне проживання громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30.12.2021 року начальником Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області затверджено висновок про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Російської федерації ОСОБА_1 згідно якого головний спеціаліст відділу з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства управління у справах іноземців та осіб без громадянства Головного управління ДМС України в Одеські області Тетяною Тимошенко, iз урахуванням вимог пунктів 21,22 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 №1983, розглянуто матерiали справи № 383668 щодо надання дозволу на імміграцію та видачу посвідки на постійне проживання в Україні громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважала б за доцільне, зокрема, скасувати рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 06.03.2020 року №1310 про надання дозволу на імміграцію громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; скасувати, визнати недійсною та такою, що підлягає вилученню та знищенню, посвідку на постійне проживання №900033643 видану ГУ ДМС України в Одеській області 16.03.2020 року на ім`я громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30.12.2021 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області прийнято рішення №0123 «Про скасування дозволу на імміграцію в Україну» про те, що позивачу на підставі пункту 4 частини першої статті 12 Закону України "Про імміграцію" скасовано дозвіл на імміграцію в Україну, виданий 06 березня 2020 року. Видана на підставі цього рішення посвідка на постійне проживання № 900033385, 13 березня 2020 (дата видачi) скасована на пiдставі вимог підпункту 1 пункту 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 321.

Також 30.12.2021 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області прийнято рішення №4884 «Про скасування посвідки на постійне проживання» про те, що позивачу на пiдставі підпункту 1 пункту 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 321, скасовано посвідку на постійне проживання № 900033385.

Вважаючи вказані рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області протиправним та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до статті 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Суд зазначає, що спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про імміграцію» від 07 червня 2001 року № 2491-III (надалі Закон України «Про імміграцію») та Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI (надалі - Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Положенням частини 1 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначають, що іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України «Про імміграцію» іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про імміграцію», імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання.

Згідно з статті 11 Закону України «Про імміграцію», особі, яка постійно проживає за межами України і отримала дозвіл на імміграцію, дипломатичне представництво чи консульська установа України за її зверненням оформляють довгострокову візу. Зазначена особа в`їжджає на територію України в порядку, встановленому законодавством України.

Після прибуття іммігранта в Україну він повинен звернутися протягом п`яти робочих днів до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, із заявою про видачу йому посвідки на постійне проживання. До заяви мають додаватися копія паспортного документа заявника із проставленою в ньому довгостроковою візою та копія рішення про надання дозволу на імміграцію.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, протягом тижня з дня прийняття заяви видає іммігранту посвідку на постійне проживання.

Особі, яка перебуває на законних підставах в Україні і отримала дозвіл на імміграцію, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, видає посвідку на постійне проживання протягом тижня з дня подання нею відповідної заяви.

Відповідно до приписів статті 12 Закону України «Про імміграцію», дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо:

1) з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність;

2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили;

3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні;

4) це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України;

5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства;

6) в інших випадках, передбачених законами України.

Процедуру провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію іноземцям та особам без громадянства, які іммігрують в Україну, поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, а також компетенцію центральних органів виконавчої влади та підпорядкованих їм органів, які забезпечують виконання законодавства про імміграцію визначено у Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 року № 1983 (надалі - Порядок № 1983).

Так, пунктом 21 Порядку № 1983 визначено, що дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу. Питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи, МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ, Робочий апарат Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.

Згідно з пунктом 22 Порядку № 1983 для прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію у разі, коли ініціатором такого скасування є ДМС, її територіальні органи або територіальні підрозділи, ними складається обґрунтований висновок із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України "Про імміграцію", що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

У разі коли ініціатором скасування дозволу на імміграцію є інший орган, зазначений в абзаці другому пункту 21 цього Порядку, для прийняття відповідного рішення цим органом складається обґрунтоване подання із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України «Про імміграцію», що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення.

Згідно пункт 23 Положення № 1983 про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти.

Отже, з системного аналізу вище окреслених законодавчих приписів, зокрема, Закону України «Про імміграцію», та положень Порядку № 1983, вбачається, що, дозвіл на імміграцію іноземця може бути скасований за наявності однієї з підстав, окреслених у статті 12 Закону України «Про імміграцію».

Згідно з пунктом 1 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 321 (далі - Порядок № 321), посвідка на постійне проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Пунктом 64 Порядку № 321 визначено, що посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі:

1) скасування дозволу на імміграцію в Україну відповідно до статті 12 Закону України «Про імміграцію»;

2) отримання даних з баз даних Реєстру, відповідних автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз інших державних органів або інформації від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інформації про те, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів;

3) в інших випадках, передбачених законом.

Рішення про скасування посвідки приймається керівником територіального органу/ територіального підрозділу ДМС чи його заступником протягом п`яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для її скасування (пункт 65 Порядку № 321).

Копія рішення про скасування посвідки видається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який прийняв таке рішення, іноземцеві або особі без громадянства під розписку або надсилається їм рекомендованим листом не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття (пункт 66 Порядку № 321).

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області скасовано дозвіл на імміграцію в Україну ОСОБА_1 на підставі пункту 4 частини першої статті 12 Закону України «Про імміграцію».

Видана на підставі дозволу на імміграцію в Україну посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_1 скасована на підставі вимог підпункту 1 пункту 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого Постановою КМ України від 25.04.2018 року №321.

Зокрема, судом з`ясовано, що питання про скасування дозволу на імміграцію позивача було ініційовано відповідним поданням Головного Управління Служби безпеки України у м.Києві та Київській області від 01.11.2021 року № 5119/2-53027, котре було надіслано ГУ ДМС України в Одеській області для розгляду та прийняття відповідного рішення.

Так, у Висновку ГУ ДМС в Одеській області щодо скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 , затвердженому начальником ГУ ДМС в Одеській області 30.12.2021 року, серед іншого, зазначено, що до ГУ ДМС України в Одеській області надійшло подання про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину РФ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В зазначеному поданні зазначається, що ОСОБА_2 підтримує зв`язки з членами терористичних угруповань радикального спрямування, які діють у Турецькій Республіці та на Середньому Сході, сповідує ідеї сунітського гілки ісламу салафізм, є прихильником МТО «ІД», потрапляв в поле зору правоохоронних органів, як особа яка ймовірно причетна до кримінальних кіл Кавказького регіон Російської Федерації. Відомо, що ОСОБА_2 наразі перебуває на території Турецької Республіки але найближчим часом може вiдвiдати територію нашої країни. Таким чином, своїми діями іноземець порушив вимоги п. 3 ст. 3 Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, відповідно до якого іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватись Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтерес суспільства і держави. Суспільна небезпечність перебування на території України зазначеного іноземця полягає в тому, що вказана особа створює загрозу здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян та інших осіб, які проживають в Україні.

Пунктами 21-23 Порядку провадження передбачено, що дозвіл на імміграцію скасовуються органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Питання щодо скасування дозволу мають право порушити ДМС, її територіальні органи та територiальнi пiдрозділи, MBC, органи Національної поліції, регіоналі органи СБУ, Робочий апарат Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужба або органи, які в межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.

У разі коли ініціатором скасування дозволу є інший орган, зазначений в абзаці другому пункту 21 цього Порядку, для прийняття відповідного рішення цим органом складається обґрунтоване подання із зазначенням підстав для скасування дозволу визначених статтею 12 Закону України «Про імміграцію», що надсилається органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналiзу інформації приймається відповідне рішення.

Відповідно до матеріалів особової справи громадянин РФ ОСОБА_1 отримав дозвіл на імміграцію в Україну 06.03.2020 на підставі п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» та був документований посвідкою на постійне проживання № НОМЕР_1 .

Щодо доводів позивача що скасування дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання, здійснене відповідачем виключно за формальних обставин, без всебічної перевірки та дослідження всіх обставин, необхідних для прийняття відповідного рішення, без запрошення самого позивача для надання пояснень. За відсутності будь-якого доказу, який би свідчив про те, що дії позивача становлять загрозу для охорони здоров`я, захисту інтересів громадян України, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, та зазначено вище, за змістом пункту 23 Порядку №1983 ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання.

При цьому, суд акцентує, що означені положення стосуються порядку подання про скасування дозволу на імміграцію, який складено іншим уповноваженим органом, ніж органом ДМС.

Натомість, у спірному випадку ініціатором питання щодо скасування позивачеві дозволу на імміграцію є Головне Управління Служби безпеки України у м.Києві та Київській області, котре звернулося до ГУ ДМС в Одеській області з відповідним поданням від 01.11.2021 року № 51/9/2-53027 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 .

При цьому, суд звертає увагу, що на підставі вищевказаного подання, з урахуванням розгляду матеріалів особової справи ОСОБА_1 , посадовою особою ГУ ДМС в Одеській області складено висновок про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 , затверджений начальником ГУ ДМС в Одеській області 30.12.2021 року, із зазначенням підстав для його скасування.

Між тим, суд зазначає, що передбачені пунктом 23 Порядку №1983 ДМС положення щодо запитування в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб додаткової інформації, а також запрошення для надання пояснень іммігранта, є правом ДМС та її органів, яке реалізується у разі певної необхідності, та у жодному разі не обов`язком.

Суд зазначає, що оскаржуване рішення прийнято із посиланням на пункти 3, 4 статті 12 Закону № 2491-III, відповідно до яких дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні, це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Також, суд вважає, що оскільки подання Головного Управління Служби безпеки України у м.Києві та Київській області є чинним, дії щодо складання протиправними в судовому порядку не встановлювались, відповідачем на його підставі правомірно було прийнято спірне рішення.

Вирішуючи дану справу суд зазначає, що предметом перевірки у даній справі не є питання того чи правомірно Головне Управління Служби безпеки України у м.Києві та Київській області дійшло висновку, що позивач є особою, яка створює загрозу здоров`ю, захист прав і законних інтересів громадян та iнших осіб, які проживають в Україні.

Таким чином, суд робить висновок, що позов ОСОБА_1 до задоволення не належить.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області (65045, м.Одеса, вул. Преображенська, буд. 44, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко

.