Справа № 855/41/21
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/41/21 Головуючий у І інстанції - Амельохін В.В.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України, третя особа: Директор Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Оленич Петро Сергійович, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо нерозгляду його заяви від 08.10.2021 «Про рух виконання ухвали» та скарги від 25.10.2021 щодо обов`язку примусово виконати пред`явлену 20.08.2021 до виконання ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі №826/5426/16 в частині, якою стягнуто 22 700грн на його користь з директора Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Оленича П.С. та зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої Міністерства юстиції України розглянути, вирішити по суті вимоги його заяви та скарги.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, Департамент державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до вимог чинного законодавства на заяву ОСОБА_1 від 08.0.2021 було надано відповідь листом від 24.05.2022 за №38695/Т-31741/20.1. Щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 25.10.2021 апелянт зазначає, що у Міністерстві юстиції України вона не зареєстрована, а тому з об`єктивних причин відповідь на неї не була надана.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу позивач просить визнати дії щодо подання апеляційної скарги зловживанням процесуальними правами, винести окрему ухвалу щодо цього та витребувати у відповідача певні документи, які, на переконання позивача, необхідні для розгляду апеляційної скарги.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи,дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі №826/5426/16 (з урахуванням ухвали від 23.06.2021 про виправлення описки) частково задоволено заяви ОСОБА_1 , подані в порядку ст. 382 КАС України, внаслідок чого накладено на директора Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації Оленича Петра Сергійовича штраф у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 45 400, 00 грн (половину штрафу у розмірі 22 700, 00 грн стягнуто на користь ОСОБА_1 , іншу половину - на користь Державного бюджету України).

У прийнятті звітів Київської міської ради та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської) державної адміністрації - відмовлено та встановлено новий строк для подання звіту.

20.08.2021 позивачзвернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України із заявою про примусове виконання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі №826/5469/16 з урахуванням ухвали від 23.06.2021 в частині накладення на директора Департаменту штрафу у розмірі 22 700, 00 грн.

Вказана заява відправлена позивачем поштою 20.08.2021.

При цьому, як вказує позивач, станом на 08.10.2021 будь-якої відповіді на свою заяву він не отримав, у зв`язку з чим, 08.10.2021 він звернувся до начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України із заявою про рух виконання ухвали, якою просив: невідкладно розглянути дану заяву, яка по суті є запитом, і задовольнити її вимоги, позаяк до 08.10.2021 жодного рішення державного виконавця щодо ухвали суду від 09.06.2021, на його адресу не направлено.

В свою чергу, начальник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України станом на день подання позовної заяви (29.10.2021) не надіслав позивачу копії рішення державного виконавця щодо виконання ухвали суду від 09.06.2021, що є протиправною бездіяльністю.

В подальшому, позивач електронною поштою направив Директору Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України скаргу від 25.10.2021 на бездіяльність начальника ВПВР ДДВС МЮУ, проте жодної відповіді на цю скаргу не отримував.

Наведені обставини стали підставою для звернення позивача із цим позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що діяв правомірно, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ), Порядком роботи з електронними документами у діловодстві та їх підготовки до передавання на архівне зберігання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 11.11.2014 № 1886/5 (далі - Порядок).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону № 1404-VІІІ).

Так, згідно ч.1ст.18 Закону №1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, де зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 цього Закону.

Абзацом 3 частиною 1 статті 28 Закону №1404-VІІІ визначено, що документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Як вже зазначалось вище, позивач 20.08.2021 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України із заявою про примусове виконання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі №826/5469/16 з урахуванням ухвали від 23.06.2021 в частині накладення на директора Департаменту штрафу у розмірі 22700,00грн.

Вказана заява відправлена позивачем поштою 20.08.2021, що підтверджується матеріалами справи.

Однак, як зазначає позивач в своїй заяві, станом на 08.10.2021 Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України виконавче провадження з виконання ухвали суду не відкрито.

Як зазначено у довідці начальника Управління забезпечення та документообігу від 24.05.2022 №749-15.12-22, згідно з даними системи електронного документообігу «АСКОД» заява ОСОБА_1 від 08.10.2021 зареєстрована в Мінюсті 13.10.2021 за №Т-31741 (відповідальний структурний підрозділ - Департамент державної виконавчої служби).

Разом з тим, представником Департаменту надано до суду лист Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України від 24.05.2022 №38695/Т-31741/20.1 ОСОБА_1 на його заяву від 08.10.2021надано відповідь наступного змісту:

« 14.07.2021 до відділу надійшла заява від 06.07.2021 щодо примусового виконання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі №826/5469/16 про: «Половину штрафу у розмірі 22 700, 00 грн стягнути із Директора Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), іншу половину у розмірі 22 700, 00 грн (двадцять дві тисячі сімсот гривень) - на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УК у Печерському районі міста Києва, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 38004897, рахунок отримувача - UA4026007, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101).

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5 (із змінами) заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Подана Вами на виконання ухвала від 09.06.2021 №826/5426/16 мала відмітку «КОПІЯ», а також на документі відсутній підпис уповноваженої посадової особи, що не відповідає вимогам зазначених норм.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до ст. 26 цього Закону.

Враховуючи наведене, 19.07.2021 державним виконавцем прийнято повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №66095264/27.

Зазначене повідомлення разом із копією ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 №826/5469/16, як вбачається із заяви від 08.10.2021 - отримано Вами 14.08.2021.

Згідно даних з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, інших зареєстрованих виконавчих проваджень щодо примусового виконання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі №826/5469/16 про стягнення штрафу, у відділі не значиться».

Вказаний лист був переданий на відправку позивачу 25.05.2022.

Отже, подана позивачем заява від 08.10.2021 була вчасно зареєстрована в Міністерстві юстиції України 13.10.2021 за №Т-31741, проте, зі змісту наданої відповіді вбачається, що ця відповідь стосується не заяви позивача від 08.10.2021, а іншої його заяви від 06.07.2021.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України допущено протиправну бездіяльність щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 08.10.2021 «Про рух виконання ухвали» та ненадання відповіді по її суті, тобто належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України розглянути та вирішити по суті вимоги заяви від 08.10.2021.

В частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України щодо нерозгляду скарги позивача від 25.10.2021 та зобов`язання розглянути і вирішити по суті вимоги цієї скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач електронною поштою направив Директору Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України скаргу від 25.10.2021 на бездіяльність начальника ВПВР ДДВС МЮУ щодо нерозгляду його заяви від 08.10.2021.

Вказане підтверджується скріншотом з електронної пошти представника позивача: .

До зазначеної скарги від 25.10.2021 також додані: оплата послуг укрпошти 08.10.2021, оплата послуг укрпошти 20.08.2021, доказ відправки 21.10.2021 по ел. пошті виконавцем 4-х її постанов про відкриття виконавчих проваджень.

Відділом примусового виконання рішень Департаменту державно виконавчої служби України Міністерства юстиції України надано довідку начальника Управління забезпечення та документообігу від 24.05.2022 №749-15.12-22, якою повідомлено, що згідно з даними системи електронного документообігу «АСКОД» скарги ОСОБА_1 (або представника ОСОБА_1 Малиновської Е.С.) від 25.10.2021 на бездіяльність начальника ВПВР ДДВС МЮУ серед вхідних документів не значаться.

Апелянт в обґрунтування своєї позиції вказує, що реєстрація вхідної кореспонденції, яка надходить до Міністерства юстиції України належить до компетенції Управління забезпечення та документообігу Міністерства юстиції України через електронну систему документообігу «Аскод», яке після її реєстрації скеровує до відповідних структурних підрозділів, відповідальних за їх розгляд та виконання.

Неотримання електронного листа апелянт обґрунтовує можливою несправністю електронної скриньки, збоєм в системі, або перебоїв в роботі Інтернету, тощо.

Колегія суддів відхиляє такі доводи з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 розділу ІІІ Порядку, служба діловодства забезпечує технічну перевірку вхідного XML-документа, який містить файли електронного документа, додаткові реквізити електронного документа та метадані життєвого циклу електронного документа.

Технічну перевірку електронного документа здійснює працівник служби діловодства установи, на якого покладено функцію приймання вхідних електронних документів.

Технічне забезпечення перевірки електронних документів в установі покладається на службу інформаційного забезпечення установи.

Технічна перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного дня, якщо документ надійшов у неробочий час або якщо електронний документ надійшов до установи наприкінці робочого дня. У цьому випадку дозволяється розпочати перевірку таких електронних документів з наступного робочого дня.

Робочий час, після якого дозволяється переносити технічну перевірку на наступний робочий день, визначається розпорядчим документом керівника установи, виходячи з обсягів вхідних електронних документів та технологічного часу, що в середньому витрачається на їх перевірку.

Технічна перевірка XML-документа складається з перевірки файла XML-документа та всіх електронних документів, що містяться у ньому.

Отже, служба діловодства Міністерства юстиції України здійснює технічну перевірку вхідного електронного документу у день його надходження.

Як правильно висновується суд першої інстанції, позивач вчинив всі дії, що від нього залежали, а саме: завантажив скаргу від 25.10.2021 з додатками та направив її на електрону пошту Міністерства юстиції України ().

При цьому, відповідач, на якого ч. 2 ст. 77 КАС України покладено обов`язок доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності, не довів суду поважних обставин щодо нерозгляду скарги ОСОБА_1 від 25.10.2021.

Відповідно до ч.3 ст. 74 Закону №1404-VІІІрішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що, саме Департаментом державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України допущено протиправну бездіяльність щодо нерозгляду скарги ОСОБА_1 від 25.10.2021, куди вона й була адресована, тому суд вийшов за межі позовних вимог з метою повного захисту порушеного права позивача.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Карпушова

А.Г. Степанюк