Справа № 480/5616/21
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 р. Справа № 480/5616/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.10.2021, головуючий суддя І інстанції: Н.В. Савицька, м. Суми, повний текст складено 22.10.21 по справі № 480/5616/21

за позовом ОСОБА_1

до відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах, в якому просив суд визнати протиправною бездіяльність відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах щодо ненадання ОСОБА_1 оновленої довідки про вартість речового майна, що належить до видачі із включенням повного переліку речового майна, право на яке ОСОБА_1 отримав з 28.09.1996 по 06.01.2021; зобов`язати Відділ Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах видати ОСОБА_1 оновлену довідку про вартість речового майна, що належить до видачі із включенням повного переліку речового майна, право на яке ОСОБА_1 отримав з 28.09.1996 по 06.01.2021; визнати протиправною бездіяльність відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно з урахуванням повного переліку речового майна, право на яке ОСОБА_1 отримав з 28.09.1996 по 06.01.2021; зобов`язати відділ Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно з урахуванням повного переліку речового майна, право на яке ОСОБА_1 отримав з 28.09.1996 по 06.01.2021.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22.10.2021 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах щодо ненадання ОСОБА_1 оновленої довідки про вартість речового майна, що належить до видачі із включенням повного переліку речового майна, право на яке ОСОБА_1 отримав з 28.09.1996 по 06.01.2021.

Визнано протиправною бездіяльність Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно з урахуванням повного переліку речового майна, право на яке ОСОБА_1 отримав з 28.09.1996 по 06.01.2021.

Зобов`язано Відділ Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах (вул. Супруна, буд. 9, м. Суми, 40011, ) видати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) оновлену довідку про вартість речового майна, що належить до видачі із включенням повного переліку речового майна, право на яке ОСОБА_1 отримав з 28.09.1996 по 06.01.2021.

Зобов`язано Відділ Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах (вул. Супруна, буд. 9, м. Суми, 40011, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно з урахуванням повного переліку речового майна, право на яке ОСОБА_1 отримав з 28.09.1996 по 06.01.2021.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах (вул. Супруна, буд. 9, м. Суми, 40011, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що ОСОБА_2 у період з 28.09.1996 по 31.12.2015 не був військовослужбовцем та не проходив військову службу, з огляду на на те, що вказаний період не відносився до перелічених видів військової служби (ч. 6 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ); під час вказаного періоду ОСОБА_1 перебував на посадах осіб середнього начальницького складу органів внутрішніх справ та мав спеціальне звання внутрішньої служби, натомість військовослужбовці мають інший склад та звання (ст. 5 Закону № 2232-ХІІ); у вказаний період ОСОБА_1 перебував на службі в органах внутрішніх справ, належав до числа осіб що знаходились у кадрах Міністерства внутрішніх справ, керувався у своїй діяльності статутами органів внутрішніх справ та Положенням органів внутрішніх справ, у той час як військовослужбовці керуються статутами Збройних Сил України та положеннями про проходження військової служби; у вказаний період органи внутрішніх справ носили зовсім інші знаки розрізнення та формений одяг аніж військовослужбовців; під час вказаного періоду на ОСОБА_1 поширювались права та пільги встановлені Законом України "Про міліцію", у той час як на військовослужбовців поширювався Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"; під час вказаного періоду ОСОБА_1 перебував на спеціальному обліку Міністерства внутрішніх справ України, тоді як військовослужбовці не перебувають на обліку, а проходять військову службу. Враховуючи вищевикладене, Відділ УФЗ Держспецзв`язку в м. Сумах вважає, що Сумський окружний адміністративний суд у своєму рішенні від 22.10.2021 по справі 480/5616/21 дійшов хибного висновку, прирівнявши між собою дві абсолютно різні за призначенням державні структури. Вказує, що суд першої інстанції помилково встановив, що ОСОБА_1 звертався із рапортом від 29.12.2020 до Відділу УФЗ Держспецзв`язку в м. Сумах, у якому просив видати йому оновлену довідку про вартість речового майна, що на погляд Суду підтверджується описом вкладення до цінного листа. Втім з додатків до позовної заяви ОСОБА_1 не вбачається за можливе встановити належним чином кому було відправлено цінний лист, коли його було відправлено, чи мають дані копії чеків відношення до такого відправлення, та чи взагалі відправлявся цей цінний лист і який результат такого відправлення. У зв`язку з цим, повторно наголошує на пропуску місячного строку звернення до суду.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, щ ОСОБА_1 з 28.09.1996 по 06.01.2021 проходив службу на посадах осіб середнього і старшого начальницького складу в органах внутрішніх справ та в органах Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах, що підтверджується витягом з особової справи позивача № 19298.

09.12.2020 на підставі наказу про особовий склад № 40-ОС (з урахуванням змін, внесених наказом № 1-ОС від 06.01.2021) майора ОСОБА_1 старшого офіцера Відділу УФЗ Державної служби СЗ в м. Сумах звільнено зі служби за пп. "а" п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та виключено зі списків особового складу Відділу УФЗ Державної служби СЗ в. м. Сумах з 06.01.2021.

Учасниками справи не заперечується та обставина, що зв`язку із звільненням із військової служби позивачу надано довідку № 34 про вартість речового майна, що належить до видачі, у якій зазначено суму грошової компенсації неотриманого речового майна позивача у розмірі 27873, 62 грн та довідку - розрахунок №34.

Позивач із вказаною довідкою № 34 не погодився, оскільки на його думку до неї взагалі не включено перелік предметів речового майна та їхню вартість, право на отримання якого у позивача виникло за період проходження ним військової служби з 1996 року по 2015 рік, а також включено неповний перелік майна, право на отримання якого позивач отримав у період з 2016 року по 2020 рік.

У зв`язку із вказаним вище, як стверджує позивач, він 30.12.2020 звернувся до відповідача із рапортом від 29.12.2020, в якому просив видати йому оновлену довідку про вартість речового майна, що належить позивачу до видачі, у яку включити повний перелік неотриманого позивачем речового майна за період з 1996 року по 2021 рік, а також виплатити йому грошову компенсацію на підставі оновленої довідки. На підтвердження цього позивачем долучено до позовної заяви опис вкладення до цінного листа від 30.12.2020.

Також в позовній заяві позивач вказав, що відповідач не надав позивачу оновлену довідку про вартість речового майна та жодним чином не відреагував на поданий позивачем рапорт.

19.05.2021 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою від 19.05.2021, що підтверджується квитанцією № 295, у якій просив видати йому оновлену довідку про вартість речового майна, що належить йому до видачі, із включенням до такої повного переліку неотриманого ним речового майна та виплатити грошову компенсацію на підставі оновленої довідки, оскільки протягом періоду з 1996 року по 2021 рік позивач проходив військову службу у відділі УФЗ Держспецзв`язку в м. Сумах.

У відповідь на вказану заяву відповідач надав лист від 25.05.2021, яким повідомив позивача про відмову у видачі оновленої довідки про вартість речового майна, що належить до видачі та виплаті компенсації відповідно до такої довідки.

Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції визнав необґрунтованими доводи відповідача про те, що позивач з 1996 року по 2015 рік проходив службу у Відділі Головного управління Державної фельд`єгерської служби України в м. Сумах, особовий склад якого перебував у кадрах МВС України, оскільки вказане не позбавляє відповідача обов`язку включити в довідку про неотримане майно позивача перелік майна, яке позивач не отримав у період з 1996 року по 2015 рік. Крім того, суд першої інстанції, дослідивши зміст арматурної картки, дійшов висновку що відповідач включив до Довідки № 34 вартість речового майна, що належить до видачі позивачу не повний перелік майна, що підлягало до видачі позивачу та не було ним отримане.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною 2 цієї статті, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи КАС України та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст.122 КАС України).

Приписами ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Предметом позову у вказаній справі є, зокрема, вимоги позивача щодо видачі оновленої довідки з включенням повного переліку майна, що підлягає компенсації, та стягнення заборгованості за несвоєчасну виплату компенсації вартості за неотримане речове майно.

Тобто, спірні відносини пов`язані зі звільненням з публічної служби, зокрема невиплати позивачу у зв`язку із звільненням з військової служби компенсації за речове майно, право на яку він здобув під час проходження публічної служби, а тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом застосуванню підлягають саме положення КАС України, як норми спеціального процесуального закону.

Згідно із ч. 1 ст. 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 1 п. 2 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 (далі - Порядок №178) виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу.

Пунктом 4 Порядку №178 визначено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Отже, у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості неотриманого речового майна.

Таким чином, підставою для реалізації військовослужбовцем свого права на отримання компенсації за неотримане речове майно є відповідна заява (рапорт), яка може бути подана як до, так і після його виключення зі списків особового складу.

З наведеного висновується, що грошова компенсація за неотримане речове майно виплачується після звільнення зі служби та на підставі заяви, а отже речове забезпечення не має характеру винагороди за виконану працю.

Такі гарантії щодо забезпечення доречно порівняти із подібними категоріями трудового законодавства, а саме пунктом 3 частини першої статті 29 КЗпП України, відповідно до якого власник або уповноважений ним орган зобов`язаний до початку роботи за укладеним трудовим договором забезпечити працівника необхідними для роботи засобами.

Варто також мати на увазі, що речове майно може бути різноманітним: майном особистого користування (предмети форми одягу, взуття та спорядження, які видаються у власне користування) та інвентарним майном, яке є власністю установ та використовується особовим складом тимчасово під час проведення спеціальних робіт, несення чергування, варти тощо. Лише перший вид майна, у разі його неотримання, підлягає грошовій компенсації.

Отже, речове майно не можна ототожнювати із заробітною платою (грошовим забезпеченням).

Подібний висновок міститься у постанові судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі № 480/3105/19, в якій вирішувалось питанням наявності чи відсутності підстав для застосування статей 116, 117 КЗпП України у разі невиплати (несвоєчасної виплати) військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, а також у постанові Верховного Суду від 23.06.2022 у справі № 540/2001/21.

Враховуючи визначену правову природу грошової компенсації за неотримане речове майно, спеціальним строком звернення до суду з цим позовом є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Для правильного відрахування строку звернення до суду в межах розгляду цієї справи необхідно встановити коли позивач дізнався про порушене право про невключення до довідки всіх предметів речового майна, що пілягають грошововій компенсації та, відповідно, про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно без урахуванням повного переліку речового майна, право на яке ОСОБА_1 отримав з 28.09.1996 по 06.01.2021.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25.06.2021 через систему "Електронний Суд" позивач звернувся до суду з позовом щодо видання оновленої довідки та стягнення грошової компенсації за неотримане речове майно.

При цьому позивач вказує, що 19.05.2021 він повторно звернувся до відповідача із заявою про видачу оновленої довідки про вартість речового майна, яке належить до видачі, на яку 25.05.2021 отримав відповідь у формі листа про відмову у видачі такої довідки.

Також позивач стверджує, що із рапортом від 29.12.2020 про видачу оновленої довідки із зазначенням повного переліку неотриманого речового майна, він звернувся до відповідача 30.12.2020, тобто у місячний строк після звільнення. Проте відповіді на вказаний рапорт позивач не отримав та лише з останньої відповіді на його звернення 25.05.2021 він отримав від відповідача інформацію про відмову в видачі оновленої довідки, а тому вважає, що не пропустив строк звернення до суду, оскільки звернувся до суду в місячний строк з дня коли дізнався про порушення своїх прав.

Такі доводи позивача суд першої інстанції визнав слушними, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні заяви Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах про залишення позовної заяви без розгляду.

Втім колегія суддів встановила, що у зв`язку із звільненням із військової служби позивачу надано довідку № 34 про вартість речового майна, що належить до видачі, у якій зазначено суму грошової компенсації неотриманого речового майна позивача у розмірі 27873, 62 грн та довідку - розрахунок №34, та з дати отримання цієї довідки та виключення зі списків особового складу Відділу позивач був обізнаний про повний перелік речового майна, яке підлягало компенсації, а від так у випадку незгоди зі змістом виданої довідки мав можливість ініціювати судове провадження в межах місячного строку звернення до суду.

Слід констатувати, що на дату виключення позивача зі списків особового складу Відділу УФЗ Державної служби СЗ в. м. Сумах з 06.01.2021 позивач був обізнаний про виникнення у відповідача обов`язку з приводу проведення розрахунку грошової компенсації після звільнення та у зв`язку із звільненням із військової служби позивачу надано довідку № 34 про вартість речового майна, що належить до видачі, у якій зазначено суму грошової компенсації неотриманого речового майна позивача у розмірі 27873, 62 грн та довідку - розрахунок №34.

Отже, станом на день виключення зі списків особового складу позивач був ознайомлений зі змістом довідки № 34 та вже був обізнаний з тим, що, на його думку, до цієї довідки не включено перелік предметів речового майна та їхню вартість, право на отримання якого у позивача виникло за період проходження ним військової служби з 1996 року по 2015 рік, а також включено неповний перелік майна, право на отримання якого позивач отримав у період з 2016 року по 2020 рік. Відповідно звернутися до відповідача із заявою про надання оновленої довідки та в подальшому звернутися до суду позивач повинен був не пізніше місячного строку з дня виключення зі списків особового складу Відділу УФЗ Державної служби СЗ в. м. Сумах .

Водночас позивач звернувся до суду лише 25 червня 2021 року, обґрунтувавши це тим, що він у травні отримав відмову в виданні оновленої довідки про вартість речового майна, яке належить до видачі, а також інформацію про перелік отриманих ним предметів речового забезпечення. Також позивач стверджував, що із рапортом від 29.12.2020 про видачу оновленої довідки із зазначенням повного переліку неотриманого речового майна, він звернувся до відповідача 30.12.2020, тобто у місячний строк після звільнення, проте відповіді на вказаний рапорт не отримав.

Колегія суддів уважає доречними доводи відповідача в апеляційній скарзі про не підтвердження належними, достатніми та допустими доказами обставини того, що позивач звертався 30.12.2020 із рапортом від 29.12.2020 про видачу оновленої довідки із зазначенням повного переліку неотриманого речового майна, оскільки з долучених до матералів справи опису вкладення до цінного листа за відсутності квитанції про направлення поштової кореспонденції неможливо встановити дійсний зміст листа. Копія квитанції, що долучена до матеріалів справи, підтверджує лише оплату конверта та не містить інформації, з якої можливо встановити трек-номер, що складається з 13 символів і за допомогою якого можна відстежувати відправлення по трекінгу на офіційному сайті Укрпошти, також відсутня сама накладна на відправлення, у якій можна підтвердити достовірність інформації про відправника та отримувача відправлення (їх індекс, адреси, найменування, контактні дані).

В свою чергу звернення до відповідача із заявою від 26.05.2021 про видання оновленої довідки не є обов`язковою стадією досудового врегулюванням спору та не може свідчити про дотримання позивачем строків звернення до суду, адже відбулося поза межами строків, встановлених ч. 5 ст. 122 КАС України.

За такого правового врегулювання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо обмеження права позивача на звернення до суду з вказаними позовними вимогами місячним строком з дня звільнення з військової служби.

Доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом позивачем не надано, а судом не встановлено підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

За правилами частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Абзацом 1 частини першої статті 319 КАС України встановлено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду, встановлений частиною п`ятою статті 122 КАС України, позивачем не заявлено про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, а судом не встановлено підстав для визнання причин пропуску строку поважними, суд скасовує рішення суду першої інстанції та залишає позов без розгляду.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.10.2021 по справі № 480/5616/21 скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з активними бойовими діями на території Харківської області повний текст постанови складено 31.08.2022.