Справа № 520/6845/22
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2022-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 вересня 2022 р. справа № 520/6845/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши адміністративний позов Національної академії Національної гвардії України (майдан Захисників України, 3, м. Харків, 61001, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ), третя особа - Міністерство внутрішніх справ України (вул. А. Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601, ), про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти,-

В С Т А Н О В И В:

Національної академії Національної гвардії України звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Міністерство внутрішніх справ України, в якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національної академії Національної гвардії України у період з 26.07.2019 по 07.08.2020 у розмірі 182397, 00 грн.

Вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі в порядку ст.171 КАС України, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог, встановлених ст.ст.160, 161 КАС України.

Судом, зі змісту адміністративного позову та додатків до нього, встановлено, що на підставі наказу начальника Академії від 06.08.2020 № 598 «Про висновки службового розслідування за фактом неналежного виконання освітньої програми та навчального плану сержантом ОСОБА_1 » та витягу з наказу начальника Академії від 07.08.2020 №160 (по стройовій частині) контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством внутрішніх справ України, в особі начальника Академії і Відповідачем був достроково припинений (розірваний), а відповідач виключений зі списків особового складу Академії та всіх видів забезпечення за наявності підстав, передбачених підпунктом «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу.

При цьому, згідно наказу начальника Академії від 07.08.2020 №160 (по стройовій частині) передбачено провести з відповідача утримання фактичних витрат у розмірі 182447,00 грн.

ОСОБА_1 , будучи обізнаним про необхідність відшкодування витрат на утримання у вищому військовому навчальному закладі, підписав рапорт від 28.07.2020, зведений розрахунок та заяву-зобов`язання від 07.08.2020, які підтверджують ознайомлення відповідача з розміром, підставами та порядком відшкодування витрат, а також про те, що у разі відмови від добровільного відшкодування зазначених витрат, буде здійснено примусове стягнення зазначеної заборгованості у судовому порядку. Визнаючи борг, відповідач сплатив у рахунок погашення боргу 50,00 грн. і сума боргу складає 182397,00 грн.

Згідно ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 КАС України).

Відповідно до ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

З огляду на те, що відповідач проходив публічну службу та предмет позову стосується саме відшкодування витрат під час проходження відповідачем публічної служби, суд приходить до висновку, що в даному випадку застосовуються строки, встановлені КАС України, зокрема ч.5 ст.122 КАС України.

Матеріали справи свідчать про те, що позовну заяву подано до суду 30.08.2022, тоді як підстави для звернення до суду виникли у позивача з 07.08.2020 року, тобто з моменту видання наказу начальника Академії від 07.08.2020 №160 (по стройовій частині).

Відповідно до статті 17 Закон України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) Європейський суд з прав людини постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року).

До того ж, в ухвалі щодо прийнятності від 30 серпня 2006 року (справа Каменівська проти України) Європейський суд з прав людини зазначав: …право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані....

Отже, даний спір повинен розглядатися у межах звернення до адміністративного суду, тобто в межах місячного строку.

Позивачем було надано разом з адміністративним позовом заяву про поновлення строку, в якій позивач вказав, що у період з серпня 2020 року по серпень 2022 року позовна робота з метою стягнення з ОСОБА_1 заборгованості здійснювалась Дарницькою спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Центрального регіону України, яка є правонаступником військової прокуратури Дарницького гарнізону Центрального регіону. Так на адресу Академії надійшов запит військової прокуратури Дарницького гарнізону Центрального регіону від 12.08.2020 №4/2054 вих-20 стосовно отримання інформації про відрахування з навчання ОСОБА_1 та встановлення наявності підстав для здійснення представницьких функцій прокуратурою. 14.08.2020 за вих. №84/1-1316 Академією на запит надана відповідь з усіма підтверджуючими документами. З метою отримання інформації про результати розгляду надісланих документів, щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за його утримання упродовж періоду з 26.07.2019 по 07.08.2020 у закладі вищої освіти у розмірі 182447,00 грн., Академією на адресу Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону надіслані запити. Згідно відповіді від 01.08.2022 вх.181 Дарницькою спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Центрального регіону заходи представницького характеру відносно ОСОБА_1 не вживалися. В умовах запровадженого правового режиму воєнного стану спеціалізованою прокуратурою було знищено листування з правових питань за попередні роки, у тому числі документи, пов`язані з утриманням у закладі вищої освіти ОСОБА_1 . Враховуючи, що представницькі повноваження у вищезазначений період здійснювались військовою прокуратурою Дарницького гарнізону Центрального регіону України та у зв`язку з недопущенням зловживання процесуальними правами Національна академія Національної гвардії України, Міністерство внутрішніх справ України не зверталися до суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_1 з тим самим предметом та з тих самих підстав, що є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, встановленого КАС України.

Суд критично відноситься до посилань позивача на зазначені позивачем обставини поважності пропущення строку звернення до адміністративного суду, оскільки за приписами ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

В даному випадку, станом на час звернення військової прокуратури Дарницького гарнізону Центрального регіону від 12.08.2020 №4/2054 вих-2 із запитом до позивача, була відсутня жодна із підстав здійснення прокурором представництва в суді законних інтересів держави, оскільки Національна академія Національної гвардії України має відповідні повноваження звернутись до суду щодо стягнення суми заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з утриманням відповідача в Національної академії Національної гвардії України та станом на 12.08.2020 року був відсутній факт нездійснення або неналежним чином здійснення позивачем відповідних повноважень.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Таким чином, направлення на відповідний запит до Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону усіх підтверджуючих документів, подальше перебування цих документів у вказаний прокуратурі та надіслання запитів, жодним чином не свідчить про неможливість самостійного та своєчасного звернення Національною академією Національної гвардії України до суду з відповідним адміністративним позовом.

Таким чином, наведені у заяві про поновлення строків на звернення з позовом підстави пропуску строку суд визнає неповажними, оскільки позивачем не доведено, що вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позову.

Згідно з приписами ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до приписів ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Враховуючи, що адміністративний позов подано поза межами місячного строку з моменту, коли виникли відповідні підстави; підстави, вказані позивачем у заяві, визнані судом неповажними, суд приходить до висновку про залишення адміністративного позову без руху та пропонує позивачу звернутись до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати інші поважні підстави для поновлення строку, з наданням до суду відповідних доказів.

Відповідно, адміністративний позов Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 , третя особа - Міністерство внутрішніх справ України, про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти, поданий з порушенням вимог ст.ст.160, 161 КАС України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Для усунення вказаних вище недоліків позивачу необхідно:

- надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати інші поважні підстави для поновлення строку, з наданням до суду відповідних доказів.

Згідно з ч.2 ст.293 КАС України оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 171, 248 КАС України, суддя , -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання Національної академії Національної гвардії України про поновлення строку звернення до суду.

Адміністративний позов Національної академії Національної гвардії України (майдан Захисників України, 3, м. Харків, 61001, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ), третя особа - Міністерство внутрішніх справ України (вул. А. Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601, ), про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти - залишити без руху.

Встановити позивачеві термін для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти календарних днів з моменту отримання даної ухвали, надавши вказані документи безпосередньо до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду.

Невідкладно повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки протягом десяти календарних днів з моменту отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу з усіма доданими до неї документами.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Біленський О.О.