Справа № 340/2340/20
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/2340/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_2 )

про стягнення заборгованості.

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) суму невідшкодованої шкоди у розмірі 2686,47 грн.

В обґрунтування вимог представником позивача зазначено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 85-ОД від 27.06.2017 ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «Звільнення з військової служби за службовою невідповідністю» та відповідно до п. 13 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року N 243/95-ВР (далі - Положення) чинного на момент виникнення правовідносин, притягнуто до матеріальної відповідальності у сумі 2990 гривень 97 копійок. Наразі ОСОБА_1 відшкодовано 304.50 грн, залишок заборгованості складає 2686.47 грн.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на адміністративний позов не скористався.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №122 від 12.10.2016 року, був зарахований до списків особового складу військової частини та прийнятний на посаду курсанта.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 85-ОД від 27.06.2017 ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «Звільнення з військової служби за службовою невідповідністю» та відповідно до п. 13 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року N 243/95-ВР, притягнуто до матеріальної відповідальності у сумі 2990 гривень 97 копійок.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №140 від 04.07.2017 року ОСОБА_1 був звільнений у запас за підпунктом «є» пунктом 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в редакції чинній на момент виникнення правовідносин, (через службову невідповідність).

Дотепер, згідно книги грошових стягнень та нарахувань за номенклатурою на 2019 року № 284 сторінка № 9, з ОСОБА_1 стягнуто 304.50 грн.

Залишок заборгованості відповідача складає 2686.47 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу", який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом.

Для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

У спірних правовідносинах, відповідно до наказу командира військової частини від 27 червня 2017 № 85-од відповідача звільнено з військової служби в запас за підпунктом "е" пункту 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до статті 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за час проходження військової служби відповідач був забезпечений речовим майном.

Відповідно до абзацу 10 пункту 4 розділу III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України 29 квітня 2016 року N 232 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 травня 2016 р. за N 768/28898, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.

Правовий режим майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, і повноваження органів військового управління та посадових осіб щодо управління цим майном визначає Закон України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України".

Відповідно до статей 1, 3 цього Закону військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням.

Відповідно до статей 1, 3, 4 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, за порушення вимог статей 11, 12, 14, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що призвело до матеріальних збитків державі, ОСОБА_1 притягнуто до матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди з утриманням вартості виданих предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, з урахуванням зносу та взаєморозрахунків в сумі 2990.97 грн.

Згідно книги грошових стягнень та нарахувань за номенклатурою на 2019 року № 284 стор. № 9 з ОСОБА_1 стягнуто 304.50 грн, отже залишок до стягнення становить 2686.47 грн

Завдана військовій частині матеріальна шкода не заперечується відповідачем, доказів сплати обрахованої позивачем суми відповідач суду не надав, а отже - вимоги позивача щодо стягнення вказаної суми заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відтак, із відповіача належить стягнути 2686,47 грн.

Згідно частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивачем не надано доказів понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати розподілу не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) суму невідшкодованої шкоди у розмірі 2686,47 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене у 30-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі - безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського
окружного адміністративного суду О.В. Кравчук