Справа № 580/6354/21
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 580/6354/21

адміністративне провадження № К/990/22585/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Украферт"

на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2022 року

у справі №580/6354/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Украферт"

до приватного виконавця Плесюка Олексія Степановича

про визнання протиправною бездіяльність та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Украферт" звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до приватного виконавця Плесюка Олексія Степановича, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Плесюка Олексія Степановича від 07 вересня 2020 року про стягнення з ТОВ «УКРАФЕРТ» основної винагороди, винесену в межах виконавчого провадження №62969065 із примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року у справі №756/12929/18.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2022 року, в задоволенні позову відмолено повністю.

22 серпня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Украферт" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2022 року у справі №580/6354/21.

Перевіривши зміст оскаржуваного судового рішення, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно частини 3 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Положеннями статті 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що в цій справі спір виник у відносинах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішень судів попередніх інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

У даному випадку слід зазначити, що питання права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, можуть охоплювати правові явища, що є найбільш суттєвими для такої практики та формування її однаковості. До таких явищ можна віднести систематичне порушення державою норм матеріального та процесуального права які зачіпають інтереси великого кола осіб, що супроводжуються чималою кількістю оскарження таких рішень у подібних справах, тощо.

Такими чином, законодавець не передбачив та обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Однак, скаржником не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак її суспільної важливості, виняткового або фундаментального значення, а також не виділено особливо рідкісних, унікальних вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору.

Аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, скаржником в касаційній скарзі такі обставини теж не зазначені, а тому Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, у зв`язку з чим у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 287, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Украферт" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2022 року у справі №580/6354/21.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

..................................

..................................

..................................

А.В. Жук

Н.М. Мартинюк

Ж.М. Мельник-Томенко

Судді Верховного Суду