Справа № 380/2374/22
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/2374/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2022 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Жовківської міської Львівського району Львівської області ради про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позицій учасників справи

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 РНКОПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області (далі Жовківська міська рада) , місцезнаходження: 80300, Львівська область, м.Жовква, площа Вічева, 1, в якій позивачі просять:

- визнати протиправним та скасувати рішення Жовківської міської ради від 16.08.2021 №179 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на території Жовківської міської ради Львівського району Львівської області»;

- зобов`язати Жовківську міську раду розглянути на найближчому пленарному засіданні проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність безоплатно позивачам та прийняти рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за кадастровими номерами :10:000:0011, :10:000:0012, :10:000:0009, :10:000:0010, :10:000:0013 позивачам з передачею у власність;

- зобов`язати голову Жовківської міської ради ОСОБА_8 на сесії Жовківської міської ради озвучити текст рішення суду перед голосування депутатами про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за кадастровими номерами :10:000:0011, :10:000:0012, :10:000:0009, :10:000:0010, :10:000:0013 позивачам з передачею у власність;

- здійснити судовий контролю за виконанням судового рішення.

Позов обґрунтований тим, що відповідач не розглянув у встановлений статею 118 Земельного кодексу України двотижневий строк колективну заяву позивачів про надання дозволу на розробку проектів землеустрою. Не отримавши мотивованої відмови на своє клопотання у встановлений законодавством строк, позивачі самостійно замовили виготовлення проекту землеустрою та подали його на затвердження Жовківської міської ради. Проте, на сесії вказаної ради депутати прийняли рішення №179 від 16.08.2021, згідно з яким відмовили позивачам у затвердженні проектів землеустрою та передачі земельної ділянки у власність. Позивачі зазначають, що рішення з питання, що не має процедурного характеру, приймається на пленарному засіданні більшістю депутатів від загального складу.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, що згідно з частиною 6 статті 162 КАС України не перешкоджає розгляду та вирішенню справи за наявними матеріалами.

ІІ. Рух справи

Ухвалою від 07.02.2022 суддя прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 06.06.2022 суд витребував додаткові докази у справі.

Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.

ІІІ. Фактичні обставини справи

11.05.2021 позивачі звернулися до відповідача із заявами про виділення частини земельної ділянки з земельного масиву площею 1,950га за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :10:000:0008. До заяв додали графічний матеріал з позначенням бажаного місця розташування земельної ділянки та копії документів, що підтверджують їхні особи.

Не отримавши відповіді на свої заяви, зокрема, мотивованої відмови у наданні такого дозволу, 26.04.2021 позивачі звернулися до ФОП ОСОБА_9 для виготовлення проектів землеустрою щодо вказаних земельних ділянок. В результаті чого із земельної ділянки (масиву) :10:000:0008 сформовані земельні ділянки за кадастровими номерами :10:000:0011, :10:000:0012, :10:000:0009, :10:000:0010, :10:000:0013.

В подальшому, позивачі звернулися до відповідача із колективною заявою про затвердження проектів землеустрою для передачі новосформованих земельних ділянок у власність позивачам.

Вказана колективна заява позивачів розглядалася 16.08.2021 на засіданні Жовківської міської ради Львівського району Львівської області.

Згідно з витягом з протоколу вказаного засідання по 179 питанню порядку денного «Про затвердження гр. ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Жовківської міської ради Львівського району Львівської області» проголосувати так: за 1, проти 7, утримались 13, відсутні 5. Відтак, рішення по вказаному питанню не прийняте.

З позовної заяви вбачається, що про результати голосування на засіданні 16.08.2021 позивачі дізналися лише після особистого звернення до відповідача, на якому отримали проект рішення Жовківської міської ради від 16.08.2021 №179 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на території Жовківської міської ради Львівського району Львівської області»; з позначкою «рішення не прийняте».

Не погоджуючись з відмовою відповідача у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на території Жовківської міської ради Львівського району Львівської області позивачі звернулися з відповідним позовом до суду.

IV. Позиція суду

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 3 Земельного кодексу України (далі ЗК України) встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Із змісту пункту «б» частини 1 статті 81 ЗК України слідує, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частинами 1, 2 статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (пункт «в» частини 3 статті 116 ЗК України).

Частиною 1 статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара (пункт «б» статті 121 ЗК України).

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначено нормами статті 118 ЗК України.

Зокрема, відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Надання відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є одним з етапів погодження і оформлення документів, які відповідно до вимог чинного законодавства є необхідними для прийняття компетентним органом рішення про набуття громадянами земель у власність.

Отримання дозволу на розробку проекта землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність, оскільки процес передачі земельної ділянки громадянам у власність є стадійним, зокрема, першою стадією якого є надання уповноваженим органом дозволу на розробку проекту землеустрою, що свідчить про відсутність у відповідача підстав для встановлення будь-яких обмежень у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою іншій особі при дотриманні нею вимог вказаних статей ЗК України.

При цьому, ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Приписами абзацу 1 частини 7 статті 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З матеріалів вбачається, що позивачі 11.05.2021 звернулися до відповідача з заявами про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земельної ділянки (масиву) за кадастровим номером :10:000:0008, яка розташована на території с.Глинська Львівського району Жовківської міської ради Львівської області площами 1,9860га, 1,9500га, 1,9574га, 1,9640га у власність для ведення особистого селянського господарства. До заяв додали графічний матеріал з позначенням бажаного місця розташування земельної ділянки та копії документів, що підтверджують їхні особи.

Не отримавши відповіді на свої заяви, зокрема, мотивованої відмови у наданні такого дозволу, 26.04.2021 позивачі звернулися до ФОП ОСОБА_9 для виготовлення проектів землеустрою щодо вказаних земельних ділянок. В результаті чого із земельної ділянки (масиву) :10:000:0008 сформовані земельні ділянки за кадастровими номерами :10:000:0011, :10:000:0012, :10:000:0009, :10:000:0010, :10:000:0013.

Частинами 9, 11 статті 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що розгляд будь-якої поданої заяви про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність завершується прийняттям відповідного рішення.

Суд встановив, що позивачі звернулися до відповідача із колективною заявою про затвердження проектів землеустрою для передачі новосформованих земельних ділянок за кадастровими номерами :10:000:0011, :10:000:0012, :10:000:0009, :10:000:0010, :10:000:0013 у власність позивачам.

Вказана колективна заява позивачів розглядалася 16.08.2021 на засіданні Жовківської міської ради Львівського району Львівської області.

Згідно з витягом з протоколу вказаного засідання по 179 питанню порядку денного «Про затвердження гр. ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Жовківської міської ради Львівського району Львівської області» проголосувати так: за 1, проти 7, утримались 13, відсутні 5. Відтак, рішення по вказаному питанню не прийняте.

З наведеного вбачається, що колективна заява позивачів про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання їх у власність виносилася на розгляд сесії міської ради, однак за результатами її розгляду не було прийнято будь-якого рішення.

Пунктами «а», «б» частини 1 статті 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до вказаного Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 80 ЗК України передбачено, що суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

З урахуванням зазначеного, до повноважень Жовківської міської ради Львівського району Львівської області належить розпорядження земельними ділянками комунальної власності, які знаходяться на території Жовківської об`єднаної територіальної громади Львівської області.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з частиною 1 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Частиною 1 статті 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Згідно з частиною 4 статті 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.

Відповідно до частини 1-3 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 вказаного Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що за результатами розгляду заяви про затвердження проекта землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орган місцевого самоврядування повинен прийняти рішення про затвердження проекта землеустрою або про відмову у затвердженні проекта землеустрою.

Відсутність рішення про затвердження проекта землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки чи відмову у затвердженні такого проекта у формі рішення свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу.

З витягу з протоколу засідання Жовківської міської ради Львівського району Львівської області від 16.08.2021 вбачається, що по 179 питанню порядку денного «Про затвердження гр. ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Жовківської міської ради Львівського району Львівської області» рішення сесією міської ради не прийнято, оскільки проект рішення не був підтриманий депутатами і відповідно рішення не набрало необхідної кількості голосів.

З уразуванням викладеного, суд висновує, що колективна заява позивачів не розглянута відповідачем в порядку та у спосіб, встановлені ЗК України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки останнім не прийнято рішення про затвердження розробленого проекта землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки чи про відмову у затвердженні такого проекта землеустрою.

В межах цього адміністративного спору позивачі звернулися до відповідача з відповідною заявою, за наслідками розгляду якої суб`єкт владних повноважень мав би прийняти відповідне управлінське рішення, в той час, як останній протиправно такого рішення не прийняв.

Відсутність належним чином оформленого рішення Жовківської міської ради Львівського району Львівської області про затвердження розробленого проекта землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки чи про відмову у затвердженні такого проекта землеустрою у формі рішення, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.

Щодо відсутності достатньої кількості голосів для прийняття міською радою відповідного рішення суд вважає, що органом місцевого самоврядування не наведено будь-яких підстав для відмови у задоволенні поданої колективної заяви позивачів.

Єдина наведена підстава - недостатня кількість голосів депутатів для прийняття рішення радою сама по собі не надає достатніх юридичних підстав для такої відмови.

Допускаючи такий неналежний розгляд звернення позивачів, незважаючи на актуальність поставлених ними питань, відповідач створив умови для юридичної невизначеності, а тому така поведінка органу місцевого самоврядування має ознаки свавільної і не відповідає вимогам закону.

При цьому, у відповідності до положень діючого законодавства позивачі мали «законні сподівання» на вирішення їх заяв.

Згідно з пунктом 3.1 рішення Конституційного Суду України № 17-рп/2010 від 29.06.2010 одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення вказаних обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто, обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Таким чином, безпідставне та протиправне відтермінування суб`єктом владних повноважень прийняття рішення за колективною заявою позивів є прихованою формою відмови у її розгляді та прямо суперечить принципу правової визначеності.

Звідси, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені ЗК України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», без дотримання вимог частини 2 статті 2 КАС України, що свідчить про допущення відповідачем як суб`єктом владних повноважень протиправної бездіяльності стосовно нерозгляду поданої позивачами заяви.

Водночас, суд враховує, що рішення Жовківської міської ради від 16.08.2021 №179 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на території Жовківської міської ради Львівського району Львівської області» відповідачем не приймалося. Відповідно у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування такого рішення необхідно відмовити повністю.

Разом з тим, частиною 2 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до згаданого Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вихід за межі позову можливий у виняткових випадках, зокрема, коли повний та ефективний захист прав, свобод та інтересів неможливий у заявлений позивачем спосіб. Такий вихід за межі позовних вимог має бути пов`язаний із захистом саме тих прав, свобод та інтересів, щодо яких подана позовна заява (постанова Верховного Суду від 24.09.2019 у справі №819/1420/15).

Установлюючи правило, що суд розглядає адміністративну справу в межах позовних вимог, ця норма встановлює виняток у вигляді можливості у суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного та повного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин (сторін чи третіх осіб), про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (постанови Верховного Суду від 18 травня 2018 року у справі №826/6965/14, від 27 листопада 2018 року у справі №807/997/16, від 15 липня 2019 року у справі №804/14556/15, від 20 листопада 2019 року у справі №826/9457/18, від 22 листопада 2019року у справі №815/4392/15, від 23 грудня 2019 року у справі №815/3145/15, від 7 лютого 2020 року у справі №826/11086/18, від 5 травня 2020 року у справі №1340/4044/18, від 23червня 2020 року у справі №820/1545/16, від 6 серпня 2020 року у справі №805/3147/16-а).

Такі повноваження суду щодо визначення меж розгляду адміністративної справи є субсидіарними, не можуть змінювати предмет спору, а лише стосуються обсягу захисту порушеного права (постанова Верховного Суду від 7 лютого 2020 року у справі №826/11086/18).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду колективної заяви ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок за кадастровими номерами :10:000:0011, :10:000:0012, :10:000:0009, :10:000:0010, :10:000:0013 у власність для ведення особистого селянського господарства.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача розглянути на найближчому пленарному засіданні проекти землеустрою та прийняти рішення про їх затвердження, суд зазначає таке.

Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої вказаної статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980р. на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

За своєю правовою природою повноваження відповідача щодо затвердження або про відмову у затвердженні проекта землеустрою є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Суд враховує те, що затвердження проекта землеустрою є складною процедурою, яка залежить не тільки від того, чи було позивачем надано всі необхідні документи, а й від того чи отримано всі необхідні погодження від законодавчо визначених органів влади, чи відповідає проект землеустрою вимогам чинного законодавства, містобудівній документації.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 13.01.2022 у справі № 200/13539/19-а, від 18.05.2022 у справі №160/11256/19.

За таких умов суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права позивачів є зобов`язання відповідача повторно розглянути колективну заяву позивачів та прийняти рішення про затвердження або про відмову у затвердженні проекта землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок, кадастрові номери :10:000:0011, :10:000:0012, :10:000:0009, :10:000:0010, :10:000:0013, для ведення особистого селянського господарства, із прийняттям за результатами її розгляду в установленому порядку рішення та врахуванням висновків цього судового рішення.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача розглянути вказану заяву позивачів на найближчому пленарному засіданні, то у задоволенні такої слід відмовити, виходячи з такого.

Відповідно до підпункту 5 пункту 27 Перехідних положень ЗК України безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації під час дії воєнного стану забороняється.

Суд враховує те, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався. Законом України від 17.08.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 № 2500-ІХ воєнний стан в Україні продовжено до 21.11.2022.

Системний аналіз викладених положень дає підстави для висновків, що розгляд питання щодо затвердження проекта землеустрою неможливий в умовах воєнного стану.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання голови Жовківської міської ради Вольського О.І. на сесії Жовківської міської ради озвучити текст рішення суду перед голосування депутатами про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за кадастровими номерами :10:000:0011, :10:000:0012, :10:000:0009, :10:000:0010, :10:000:0013 позивачам з передачею у власність, суд зазначає таке.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Суд зазначає, що оголошення головою Жовківської міської ради Вольського О.І. на сесії Жовківської міської ради тексту рішення суду жодним чином не впливає на його обов`язковість та не є ефективним способом поновлення порушеного права позивачів. Тому у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання голови Жовківської міської ради Вольського О.І. на сесії Жовківської міської ради озвучити текст рішення суду перед голосування депутатами необхідно відмовити повністю.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до положень статті 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача ОСОБА_5 стягнути сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, у розмірі 496,20 грн.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Жовківської міської ради Львівського району Львівської області щодо не розгляду колективної заяви ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про затвердження проекта землеустрою щодо відведення земельних ділянок за кадастровими номерами :10:000:0011, :10:000:0012, :10:000:0009, :10:000:0010, :10:000:0013 у власність для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язати Жовківську міську раду Львівського району Львівської області повторно розглянути колективну заяву ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та прийняти у встановленому порядку рішення про затвердження або про відмову у затвердженні проекта землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок кадастрові номери :10:000:0011, :10:000:0012, :10:000:0009, :10:000:0010, :10:000:0013 для ведення особистого селянського господарства, з врахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути з Жовківської міської ради Львівського району Львівської області , місцезнаходження: 80300, Львівська область, м.Жовква, площа Вічева, 1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_5 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя А.Г. Гулик