Справа № 280/11223/21
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2022-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року Справа № 280/11223/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м.Запоріжжя, вул.Північне шосе, 25, )

про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась із позовною заявою до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача, пов`язані з винесенням постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 16ДПС-ФС від 22.09.2021; визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 16ДПС-ФС від 22.09.2021.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що відповідачем порушено вимоги абзацу 2 п. 3 та абзацу 3 п. 4 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509, оскільки позивач жодних повідомлень від Головного управління Держпраці у Запорізькій області не отримувала, в копії постанови, яка міститься в Атоматизованій системі виконавчого провадження, відсутні позначки про надіслання даної постанови. Також зазначає, що оскаржувана постанова була винесена на підставі акту фактичної перевірки Головного управління ДПС у Запорізькій області від 29 липня 2021 року №6954/08/01/07/09/ НОМЕР_1 . При цьому позивачем, під час подання заперечень до ДПС у Запорізькій області на акт фактичної перевірки від 29 липня 2021 року №6954/08/01/07/09/ НОМЕР_1 , було помилково надано не той договір підряду, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Крім наданого до ДПС договору підряду, існував інший договір з іншими строками дії. Але фактично, через порушення відповідачем Порядку №509, вважає, що була позбавлена можливості надати свої пояснення та заперечення під час розгляду справи управлінням Держпраці. На підставі викладеного, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач позовну заяву не визнав. У відзиві від 29.12.2021 вх. № 77459 посилається на те, що під час проведення ГУ ДПС у Запорізькій області фактичної перевірки бару де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 , встановлено, що підприємець використовує працю найманої особи, а саме ОСОБА_2 , який виконує обов`язки продавця, без оформлення трудових відносин. Відповідно до акту фактичної перевірки на момент перевірки 21.07.2021 трудові відносини між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не оформлені, трудовий договір не укладався, повідомлення про прийняття працівника ОСОБА_2 на роботу підприємцем до органів ДПС не надано. Таким чином, працівник допущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням, що порушує вимоги ст. 24 КЗпП України. Вказує, що уповноваженою особою ГУ Держпраці у Запорізькій області повідомлено ФОП ОСОБА_1 про розгляд справи про накладення штрафу листом від 13.09.2021 та за результатами розгляду матеріалів 22.09.2021 першим заступником начальника ГУ Держпраці у Запорізькій області Дановським В.В. прийнято постанову про накладення штрафу № 16ДПС-ФС у розмірі 60000,00 грн. На підставі викладеного вважає, що оскаржувана постанова прийнята в межах компетенції на підставі та у спосіб, визначений законодавством. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від 22.11.2021 вжито заходи забезпечення позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування постанови, шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Головного управління Держпраці у Запорізькій області № 16ДПС-ФС від 22 вересня 2021 року про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 280/11223/21.

Ухвалою суду від 23.11.2021 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 30.11.2021 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №280/11223/21, призначено підготовче судове засідання на 23.12.2021.

Протокольною ухвалою суду від 23.12.2021 відкладено підготовче засідання на 24.01.2022.

Протокольною ухвалою суду від 24.01.2022 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, оголошено перерву у підготовчому засіданні до 17.02.2022.

Протокольною ухвалою суду від 17.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 14.03.2022.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні в Україні оголошено воєнний стан строком па 30 днів, починаючи з 24.02.2022.

28.02.2022 тимчасово виконуючим обов`язки голови Запорізького окружного адміністративного суду у зв`язку з загрозою життю, здоров`ю і безпеці відвідувачів суду, працівників суду та суддів був виданий наказ № 11 Про встановлення особливого режиму роботи Запорізького окружного адміністративного суду в умовах воєнного стану, яким з розгляду були зняті всі адміністративні справи, призначені до розгляду в період з 01.03.2022 по 04.03.2022.

Наказами тимчасово виконуючого обов`язки голови Запорізького окружного адміністративного суду від 09.03.2022 № 12, від 11.03.2022 № 13, від 18.03.2022 № 14, від 25.03.2022 № 15, від 01.04.2022 № 16, від 08.04.2022 № 17, від 15.04.2022 № 18, від 22.04.2022 № 21, від 29.04.2022 № 22 строк дії наказу від 28.02.2022 № 11 Про встановлення особливого режиму роботи Запорізького окружного адміністративного суду в умовах воєнного стану продовжений до 06.05.2022 включно.

Ухвалою суду від 23.05.2022 відкладено розгляд справи на 23.06.2022.

Ухвалою суду від 01.06.2022 забезпечено участь представника відповідача у підготовчих та судових засіданнях з розгляду даної справи, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

Протокольною ухвалою суду від 23.06.2022 за клопотанням представника позивача відкладено підготовче засідання до 18.07.2022.

У судове засідання 18.07.2022 представник позивача не прибув, заяв чи клопотань до суду не надходило.

Представник відповідача приєднався до участі у справі в режимі ВКЗ та не заперечував проти розгляду справи в порядку письмового провадження, у зв`язку із неявкою представника позивача.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 15.07.2021 № 2131-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 » та направлень від 15.07.2021 № 3258, № 3259 посадовими особами ГУ ДПС у Запорізькій області 21.07.2021 проведено перевірку господарської одиниці - бар, що розташований за адресою АДРЕСА_2 та належить суб`єкту господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 .

За результатами фактичної перевірки був складений та зареєстрований акт від 29 липня 2021 року № 6954/08/01/07/09/ НОМЕР_1 . Згідно акту перевірки слідує, що:

«при перевірці бару, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 , встановлено…використання праці найманої особи без оформлення трудових відносин, а саме ОСОБА_2 , який виконує обов`язки продавця, повідомлення про прийняття зазначеного працівника на роботу до Головного управління ДПС у Запорізькій області не подавалось..».

Уповноваженою посадовою особою Головного управління Держпраці у Запорізькій області повідомлено ФОП ОСОБА_1 про розгляд справи про накладення штрафу листом від 13.08.2021 № 08/03.4-06/8366.

Розглянувши справу про накладання штрафу та на підставі акта фактичної перевірки Головного управління ДПС у Запорізькій області від 29 липня 2021 року №6954/08/01/07/09/ щодо порушень ФОП ОСОБА_1 вимог ст. 24 КЗпП України, ПКМУ №413, 22 вересня 2021 року заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області Дановським В.В. прийнято постанову про накладення штрафу № 16ДПС - ФС у розмірі 60 000, 00 грн.

Не погоджуючись із постановою № 16 ДПС-ФС від 22.09.2021 та діїями щодо її винисення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України..

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення № 96), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно пункту 2 Положення № 96 Держпраця у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення № 96 Держпраця відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Підпунктом 6 пункту 4 Положення № 96 встановлено, що Держпраця, здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Пунктом 7 Положення № 96 передбачено, що Держпраця здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

У відповідності до зазначених норм Головному управлінню Держпраці в Запорізькій області делеговано повноваження щодо здійснення на території області державного контролю за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Крім того, відповідно до п.п. 20.1.47 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: отримувати пояснення від роботодавців та/або їх працівників, та/або осіб, праця яких використовується без документального оформлення, під час проведення перевірок з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), дотримання податковим агентом податкового законодавства щодо оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом.

Судом встановлено, що згідно наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 15.07.2021 № 2131-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 » та направлень від 15.07.2021 № 3258, № 3259 посадовими особами ГУ ДПС у Запорізькій області 21.07.2021 проведено перевірку господарської одиниці бар, що розташований за адресою АДРЕСА_2 та належить суб`єкту господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, яка здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами)

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи), на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки (п.80.1, 80.2 ст.80 ПК України) Відповідно до пункту 80.5 статті 80 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

-копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) пред`явлення або надіслання у випадках, визначених пунктом 81.1 статті 81 ПК України документів (формальна підстава).

В направленнях на перевірку стоїть прізвище ОСОБА_2 продавець ФОП ОСОБА_1 та його підпис.

Відтак, контролюючий орган був допущений до проведення фактичної перевірки та здійснив її за умов дотримання вимог ПК України. Зворотнього суду не доведено.

Щодо суті виявленого порушення під час фактичної перевірки суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КЗпП України працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Частиною 3 статті 21 КЗпП України встановлено, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім; 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Згідно зі статтею 24 частини 3 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з статтею 4 частиною 1 Закону України "Про зайнятість населення" до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Тобто, з урахуванням зазначеного суд прийшов до висновку, що обов`язковою умовою допуску працівника до роботи є укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Відповідно до змісту акту фактичної перевірки Головного управління ДПС у Запорізькій області від 29 липня 2021 року № 6954/08/01/07/09/ НОМЕР_1 «при перевірці бару, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 , встановлено…використання праці найманої особи без оформлення трудових відносин, а саме ОСОБА_2 , який виконує обов`язки продавця, повідомлення про прийняття зазначеного працівника на роботу до Головного управління ДПС у Запорізькій області не подавалось..».

В свою чергу, позивачем до матеріалів справи заявою від 16.02.2022 долучені, зокрема, копії договору від 21.07.2021 відповідно до умов якого ОСОБА_2 зобов`язався надати ФОП ОСОБА_1 послуги з розливання напоїв у період з 21.07.2021 по 22.07.2021.

Також, долучена копія договору від 22.07.2021, відповідно до умов якого ОСОБА_2 зобов`язався надати ФОП ОСОБА_1 послуги з прибирання залів, території їдальні у період з 22.07.2021 по 31.07.2021.

Крім того, долучені акти виконаних робіт від 22.07.2021 № 1 на суму 100,00 грн. та від 31.07.2021 № 1 на суму 990,92 грн.

Також, позивачем долучена податкова звітність форми Д5 «Відомості про трудові відносини осіб та період проходження військової служби», форми Д1 «Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам», які сформовані 10.11.2021. У вказаній звітності вказано, що ОСОБА_2 перебував у відносинах за цивільно-правовим договором з ФОП ОСОБА_1 з 21.07.2021 по 31.07.2021.

Подані представником позивача ще копії платіжних доручень від 06.08.2021 на перерахування ЄСВ, ПДФО та військового збору за договорами ЦПХ за липень 2021 року.

Однак, суд дослідивши вказані докази оцінює їх критично, оскільки по-перше, договір від 21.07.2021 та акт виконаних робіт за вказаною угодою не був наданий перевіряючим у термін до 29.07.2021 (складання та реєстрація акту фактичної перевірки); по-друге, у податковій звітності йдеться посилання лише на договір від 21.07.2021, при цьому сума виплачених коштів ОСОБА_2 за звітністю і за умовами договору не співпадає; по-треттє, договір від 21.07.2021 про надання послуг ОСОБА_2 має істотні суперечності, бо за змістом договору він укладений на один день, а термін дії вказаний з наступного дня - 22.07.2021 по 31.07.2021.

Більш того, у матеріалах перевірки, складених податковим органом, ОСОБА_2 ідентифікує себе як продавець у ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується його підписами у направленнях (а.с.47,48) та письмових поясненнях (а.с. 51).

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про допущення з боку ФОП ОСОБА_1 порушень вимог ст. 24 КЗпП України в частині ОСОБА_3 до роботи без укладання трудового договору.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 за №509 (далі Порядок №509).

Пунктом 2 Порядку № 509 передбачено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі:

рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;

акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;

акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Згідно з пунктами 3, 4 Порядку №509 справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.

Судом встановлено, що Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області повідомлено ФОП ОСОБА_1 про розгляд справи про накладення штрафу рекомендованим листом від 13.08.2021 № 08/03.4-06/8366, факт надсилання якого підтверджується фіскальним чеком пошти (а.с.52).

Оскаржувана постанова винесена більше ніж через місяць (22.09.2021) після надсилання листа-повідомлення.

Відтак, суд вважає, що відповідачем законні права та інтереси позивача не порушені, отже позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд звертає увагу на те, що будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законним та обґрунтованим, прийнятим чи вчиненим в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м.Запоріжжя, вул.Північне шосе, 25, ) про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в поному обсязі складено та підписано 01.09.2022.

Суддя Л.Я.Максименко