Справа № 640/22015/21
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2022 року м. Київ № 640/22015/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просить суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо надання 26 травня 2021 року за вих.. № 222/4/1018 до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві нової довідки про розмір грошового забезпечення позивача в якій посадовий оклад було визначено у розмірі - 7750,00 гривень;

- зобов`язати військову частині НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, в якій зазначити суму посадового окладу - 8317,00 гривень;

- стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 908,00 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26 травня 2021 року за вих.. № 222/4/1018 військовою частиною НОМЕР_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві направлено довідку про розмір грошового забезпечення позивача в якій посадовий оклад було визначено у розмірі - 7750,00 гривень, тоді як останньою штатною посадою була посада «начальник групи», а отже посадовий оклад має становити 8317,00 гривень, оскільки названа посада не підпадає під типову посаду, визначену додатками № 1-22 до наказу Міністра оборони України від 01 березня 2018 року № 90, а тому слід використовувати додатки № 23,24 до цього наказу та визначені у постанові Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 тарифний коефіцієнт 4.72, який відповідає розряду 47. Позивач вважає такі дії відповідача є незаконними та такими, що порушують права позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2021 року відкрито провадження в справі зі здійсненням розгляду справи суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року виправлено описку, допущену в ухвалі від 11 серпня 2021 року.

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач скористався своїм правом, передбаченим статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України та 14 вересня 2021 року подав до суду відзив, який обґрунтовано тим, що командиром військової частини НОМЕР_1 , який наділений повноваженнями установлювати посадові оклади військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 та підпорядкованих військових частин, прийнято 26 березня 2018 року наказ № 35ДСК, згідно з яким, посаду «начальник: групи (полковник)» віднесено до 43 тарифного розряду. За таких обставин, підстави для зобов`язання відповідача надати нову довідку для перерахунку пенсії відсутні, що є підставами для відмови у задоволенні позовних вимог.

22 вересня 2021 року позивачем подано відповідь на відзив на адміністративний позов, в якому позивач повторно наголошує на протиправності дій відповідача, та необхідності застосування наказу Міністра оборони України від 01 березня 2018 року № 90 та віднесення посади, з якої його було звільнено до 47 тарифного розряду.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, дійшов наступних висновків.

Обставини встановлені судом:

ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, який 09 листопада 1998 року , на підставі наказу Міністра оборони України від 02 листопада 1998 року № 052Р та наказом командира військової частини НОМЕР_1 за № 255, виключений зі списків особового складу частини та направлений на військовий облік до міського військового комісаріату у місті Київ.

Після звільнення з військової служби позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у місті Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осі, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач є пенсіонером Збройних Сил України, має статус пенсіонера Міністерства оборони України, пенсійна справа № ФА 125354.

З 01 січня 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у місті Києві було перераховано позивачу пенсію, відповідно до чинного законодавства, на момент здійснення перерахунку.

У травні 2021 року позивач звернувся до відповідача із завою про надання нової довідки до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві для перерахунку і виплати призначеної ОСОБА_1 пенсії, згідно із розміром грошового забезпечення відповідної посади діючого військовослужбовця, із зазначенням усіх додаткових видів грошового забезпечення, премії та інших складових станом на 01 березня 2018 року.

В заяві позивач просив врахувати те, що останньою штатною посадою була посада «начальник групи», а отже посадовий оклад має становити 8317,00 гривень, оскільки названа посада не підпадає під типову посаду, визначену додатками № 1-22 до наказу Міністра оборони України від 01 березня 2018 року № 90, а тому слід використовувати додатки № 23,24 до цього наказу та визначені у постанові Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 тарифний коефіцієнт 4.72, який відповідає розряду 47

26 травня 2021 року за вих.. № 222/4/1018 військовою частиною НОМЕР_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві направлено довідку про розмір грошового забезпечення позивача в якій посадовий оклад було визначено у розмірі - 7750,00 гривень.

07 червня 2021 року позивачем отримано відповідь з військової частини НОМЕР_1 та копію довідки, яку відповідачем було скеровано до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві.

Однак, позивач такі дії відповідача вважає незаконними та такими, що порушують права позивача, що є підставами для звернення до суду.

Позивачем зауважується, що військова частина НОМЕР_1 є юридичною особою., розвідувальним органом Міністерства оборони України згідно із статтею 6 Закону України «Про розвідувальні органи України», розпорядником бюджетних коштів на утримання і забезпечення діяльності якого є керівник цього органу, яким, на думку позивача, є саме Міністр оборони України.

Міністром оборони України 01 березня 2018 року прийнято наказ № 90 «Про встановлення тарифних розрядів за посадами офіцерського складу Збройних Сил України, відповідно до якого посадовим окладам у розмірі 1600-1679 гривень, відповідає тарифний розряд 47.

Позивач вважає, що до спірних правовідносин відповідач мав застосувати саме вищезазначений наказ Міністра оборони України.

Вказані обставини є підставами для надання військовою частиною НОМЕР_1 нової довідки про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсії, в якій зазначити суму посадового окладу - 8317,00 гривень.

Відповідач заперечуючи проти позовних вимог зазначає про те, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» військовою частиною НОМЕР_1 було оформлено та подано до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, на полковника запасу ОСОБА_1 від 26 травня 2021 року № 222/4/166/239/336, яку оформлено із урахуванням складових грошового забезпечення та розмірів, що враховуються для перерахунку пенсій відповідно до зазначеної постанови в редакції, чинній на момент складання довідки.

Зважаючи на те, що розміри та складові грошового забезпечення у довідці від 26 травня 2021 року № 222/4/166/239/336, яку було оформлено військовою частиною НОМЕР_1 для перерахунку пенсії позивача відповідають складовим і розмірам, встановлених командиром військової частини НОМЕР_1 за аналогічною посадою для військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , а тому підстави для зобов`язання військової частини НОМЕР_1 надати нову довідку до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві для здійснення перерахунку пенсії позивачу відсутні.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію прав та основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - суд) як джерело права.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до статті 10 Закону № 2262-ХІІ призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Разом з тим, статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ), який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (частина друга статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абзац другий частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Відповідно до статті 23 Закону № 2011-ХІІ фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.

Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ.

Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсій не страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначена 43 стаття Закону № 2262-ХІІ міститься в розділі У «Обчислення пенсії», тобто в загальному розділу, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.

Зазначений висновок відповідає позиції Верховного Суду, який викладено у постанові від 12 листопада 2019 року у справі № 826/3858/18.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262-ХІІ, відповідно до якої, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Статтею 51 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок № 45), пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням. У додатку 2 до Порядку № 45, міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою № 103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

При цьому, у Додатку 2 до Порядку № 45, міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року у справі № 826/3858/18 касаційну скаргу Кабінету Міністрів України залишено без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року залишено без змін.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин вказана Постанова №103 в частині вже була визнана протиправною та скасованою.

Зважаючи на те, що зміни, внесені постановою Уряду № 103, зокрема, до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, з 05 березня 2019 року, тобто з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18, діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.

Водночас, слід звернути увагу на те, що алгоритм дій, який повинен вчинити, зокрема, відповідач у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 не змінився.

Пункт 3 Порядку №45, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 847 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. Тобто, на державний орган, з якого особи були звільнені із служби покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно із додатком 1 до Порядку №45.

З аналізу наведеного вбачається, що саме на відповідача покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою та подання такої довідки до органу, що призначає пенсії, у зв`язку зі зміною хоча б одного виду грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців,.

Разом з тим, відповідно до статті 15 Закону України «Про розвідувальні органи України» від 22 березня 2001 року № 2331-ІІІ фінансування та матеріально-технічне забезпечення розвідувальних органів України здійснюються за рахунок коштів, передбачених окремим рядком у Державному бюджеті України для кожного розвідувального органу, та інших джерел, передбачених законом. Розрахунково-касове обслуговування розвідувальних органів України здійснюється органами Державного казначейства України.

Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ.

Розпорядником бюджетних коштів, у тому числі валютних, на утримання і забезпечення діяльності розвідувального органу України є керівник цього органу.

Розвідувальні органи України мають право відчужувати майно, придбане за бюджетні кошти за межами України, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Кошти, одержані від реалізації в установленому порядку за межами України майна, придбаного за бюджетні кошти, зараховуються до Державного бюджету України. Ці кошти використовуються виключно на забезпечення розвідувальної діяльності згідно з кошторисами відповідних розвідувальних органів України.

Розвідувальні органи України відповідно до закону мають право закуповувати і ввозити на територію України засоби озброєння, матеріально-технічні, спеціальні технічні та інші засоби, вогнепальну зброю та боєприпаси до неї, у тому числі іноземного виробництва, для забезпечення власних потреб, а також у разі необхідності передавати і вивозити їх за межі України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розвідувальні органи України звільняються від сплати ввізного мита та акцизного збору за техніку, устаткування, майно і матеріали, що призначені для власного використання цими органами.

Розвідувальні органи України мають житловий фонд та можуть виступати замовниками будівництва житла.

Окрім того, відповідно до вимог частини першої статті 51 Бюджетного кодексу України, керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейський, співробітників Служби судової охорони та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

З аналізу наведеного, суд приходить до висновку, що командир військової частини НОМЕР_1 , як головний розпорядник коштів, які передбачено окремим рядком у Державному бюджеті України для фінансування зазначеної військової частини, уповноважений у межах виділених асигнувань установлювати посадові оклади військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 та підпорядкованих військових частин.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що до спірних правовідносин відповідач повинен був використати наказ Міністра оборони України від 01 березня 2018 року № 90, оскільки 26 березня 2018 року командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ № 35ДСК «Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу військової частини НОМЕР_1 . Підпорядкованих військових частин».

Відповідно до вказаного наказу, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року Кабінету Міністрів України №704, яка набрала чинності 01 березня 2018 року, та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, командиром військової частини НОМЕР_1 встановлено з 01 березня 2018 року Схему тарифних розрядів за посадами офіцерського складу структурних підрозділів військової частини НОМЕР_1 , згідно з якою посаду «начальник: групи (полковник)» віднесено до 43 тарифного розряду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розміри та складові грошового забезпечення зазначені у довідці від 26 травня 2021 року № 222/4/166/239/336 відповідають складовим та розмірам, встановлених командиром військової частини НОМЕР_1 за аналогічною посадою для військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та про правомірність дій відповідача в частині направлення вказаної довідки до органів пенсійного фонду для здійснення відповідного перерахунку пенсії позивача. При цьому, судом зазначається, що вказана довідка не є новою. Видана довідка є коригуючою до довідки відповідача від 26 березня 2018 року № 222/4/166/239/210. Таким чином, під час розгляду справи жодних протиправних дій відповідача судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог зважаючи на їх безпідставність, необґрунтованість та недоведеність під час судового розгляду.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Беручи до уваги вищевикладене, виходячи з предмету адміністративного позову та встановлених обставин під час розгляду справи, суд не знаходить підстав для його задоволення.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що суд не знайшов підстав для задоволення позовних вимог, підстави для стягнення з відповідача понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору відсутні.

Керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 241-246, 255, 257-263 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до частини першої статті 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За приписами статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 );

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Суддя В.І. Келеберда