Справа № 560/4993/22
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4993/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції -Петричкович А.І.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

31 серпня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування відмови,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом від 09.04.2022, в якому просить: 1) визнати протиправною та скасувати відмову за №2416-2391/Ф-02/8-1900/21 Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у не зарахуванні до трудового страхового стажу періоди роботи з 09.03.1976 по 03.05.1976, з 05.09.1986 по 05.12.1987, з 05.08.1984 по 19.08.1986, з 05.07.1988 по 03.09.1988, з 11.10.1988 по 01.04.1989, з 09.04.1989 по 16.07.1992, з 28.08.1992 по 31.08.1993 та з 10.09.1996 по 22.03.2003; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 09.03.1976 по 03.05.1976, з 05.09.1986 по 05.12.1987, з 05.08.1984 по 19.08.1986, з 05.07.1988 по 03.09.1988, з 11.10.1988 по 01.04.1989, з 09.04.1989 по 16.07.1992, з 28.08.1992 по 31.08.1993 та з 10.09.1996 по 22.03.2003 та зобов`язати призначити пенсію по віку з 04.09.2021.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 травня 2022 року Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №40 від 26 листопада 2021 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 09.03.1976 по 03.05.1976, з 05.08.1984 по 19.08.1986, з 05.09.1986 по 12.05.1987, з 05.07.1988 по 03.09.1988, з 11.10.1988 по 01.04.1989, з 09.04.1989 по 16.07.1992, з 28.08.1992 по 31.08.1993 та з 10.09.1996 по 22.09.2003.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 05.09.2021, та здійснити відповідні нарахування та виплату.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) гривень за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення - без змін, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 63-річного віку, 22.11.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за віком.

Згідно з Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №40 від 26 листопада 2021 року відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком. Зазначено, що необхідний страховий стаж у відповідності до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 18 років. Страховий стаж особи становить 12 років 2 місяці. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано: період роботи з 09.03.1976 по 03.05.1976, оскільки даний період роботи раніше дати видачі трудової книжки; періоди роботи з 05.09.1986 по 05.12.1987, з 05.08.1984 по 19.08.1986 та з 05.07.1988 по 03.09.1988, оскільки запис про звільнення завірені неякісним відтиском печатки; період роботи з 11.10.1988 по 01.04.1989, оскільки виправлення у даті та у даті наказу про звільнення не завірено відповідальною особою; період роботи з 09.04.1989 по 16.07.1992, оскільки відсутня назва підприємства у записі про зарахування на роботу; період роботи з 28.08.1992 по 31.08.1993, оскільки запис про звільнення не завірено печаткою; період роботи з 10.09.1996 по 22.03.2003, оскільки назва підприємства дописана невідповідальною особою та відсутні дані в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Відповідальним за заповнення трудової книжки є підприємство - роботодавець. Ссуд першої інстанції зазначив, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії, адже на особу не може перекладатися тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Також суд першої інстанції встановив, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що дані трудової книжки позивача (в частині спірних періодів роботи) містять неправдиві або недостовірні відомості, а тому зазначені відповідачем недоліки (як-то не чіткий відтиск печатки підприємства, виправлено дату звільнення наказу) не можуть бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні означених періодів роботи позивача до стажу роботи.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності 01 січня 2004 року.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 4 ст. 24 вказаного Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» спірні правовідносини регулював Закон України «Про пенсійне забезпечення».

Положеннями ч.1 ст.56 вказаного Закону було передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п.п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Зазначені норми права вказують на те, що першочергово страховий стаж встановлюється на основі трудової книжки і лише в разі її відсутності або відсутності записів у трудовій книжці трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів.

Згідно з Трудовою книжкою позивача (дата заповнення 10.05.1976), внесено:

- Запис №1 від 09.03.1976 "Прийнятий на роботу на посаду тракториста", підстава - Наказ №22 від 10.03.1976;

- Запис №2 від 03.05.1976 "Звільнити з роботи згідно поданої заяви", підстава - Наказ №43 від 05.05.1976;

- Запис №15 від 05.08.1984 "Зарахований робочим продовольчого пункту", підстава - Наказ №132 від 05.08.1984;

- Запис №16 від 19.08.1986 "Звільнений згідно поданої заяви", підстава - Наказ №128 від 19.08.1986;

- Запис №17 від 05.09.1986 "Прийнятий водієм другого класу", підстава - Наказ №28 від 05.09.1986;

- Запис №18 від 12.05.1987 "Звільнений з роботи по ст. 38 КЗпП, згідно поданої заяви", підстава - Наказ №84 від 14.05.1987;

- Запис №23 від 05.07.1988 "Прийнятий на роботу водієм другого класу", підстава - Наказ №98 від 08.07.1988;

- Запис №24 від 03.09.1988 "Звільнений з роботи по ст. 31 КЗпП, за власним бажанням", підстава - Наказ №199 від 05.09.1988;

- Запис №25 від 11.10.1988 "Прийнятий бетонщиком третього розряду", підстава - Наказ №153к від 10.10.1988;

- Запис №26 від 01.04.1989 "Звільнений за власним бажанням", підстава - Наказ №63к від 10.04.1989;

- Запис №27 від 09.04.1989 "Прийнятий на роботу водієм ІІ класу", підстава - Наказ №124 від 09.04.1989;

- Запис №28 від 16.07.1992 "Звільнений з роботи за власним бажанням".

- Запис №29 від 28.08.1992 "Прийнятий на роботу водієм", підстава - Розпорядження №195 від 28.08.1992;

- Запис №30 від 31.08.1993 "Звільнений за власним бажанням", підстава - Розпорядження №72к від 31.08.1993;

- Запис №31 від 10.09.1996 "Прийнятий на роботу водієм І класу", підстава - Наказ №119 від 10.09.1996;

- Запис №33 від 22.09.2003 "Звільнений за власним бажанням", підстава - Наказ №160 від 22.09.2003.

Водночас колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виявлені відповідачем недоліки в заповненні трудової книжки не є такими, що виключають можливість зарахування відповідних періодів роботи до страхового стажу позивача.

Колегія суддів наголошує на тому, що всі записи в трудовій книжці виконані послідовно (дати вчинення записів про прийняття на роботу узгоджуються із датами записів при звільнення з попередніх місць роботи), не місять суперечливих відомостей про періоди страхового стажу та узгоджуються між собою.

Також колегія суддів враховує, що відповідач не ставить під сумнів достовірність записів, внесених до трудової книжки позивача, а вказує на окремі недоліки під час заповнення трудової книжки.

Головне управління Пенсійного фонду України Хмельницькій області не врахувало, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідних періодів роботи до страхового стажу, оскільки визначальним для вирішення питання про призначення пенсії є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Така правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 11 травня 2022 року у справі № 120/1089/19-а.

Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на те, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про часткове задоволення позовних вимог .

Доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 09 травня 2022 року та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 травня 2022 року - без змін.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 травня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.