Справа № 400/9605/21
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 р. справа № 400/9605/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, майдан Свободи, Держпром, під`їзд 3, пов. 2, м. Харків, 61022
провизнання протиправним та скасування рішення від 06.08.2021 року № 25; зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивачка) звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі - відповідач 1), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 06.08.2021 року за № 25;

- зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умова за списком № 1, відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дати подання заяви, а саме з 28.07.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що відповідно Закону України "Про пенсійне забезпечення" у неї виникло право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, однак відповідач безпідставно відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з не досягнення пенсійного віку. Позивачка зазначає, що в Україні існують два закони, які одночасно регламентують правила призначення пільгових пенсій, а саме: пункт «а» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІ1 «Про пенсійне забезпечення» та стаття 114 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З урахуванням того, що зміни, внесені Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» щодо страхового стажу пенсіонерів, визнані неконституційними відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, то відповідач протиправно відмовив в призначенні їй пенсії.

Судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою від 29.07.2022 року суд залучив до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (надалі - відповідач 2).

Відповідач 1 надав відзив, в якому просив в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що ОСОБА_1 правомірно відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки вона не досягла пенсійного віку, передбаченого ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також зазначає, що у спірних правовідносинах підлягають застосуванню норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач 2 позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з тих підстав, що необхідною умовою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 є досягнення 50 років та за наявності пільгового стажу не менше 7 років 6 місяців. Відтак, в зв`язку з недосягненням позивачкою пенсійного віку, передбаченого ст. 114 Закону України № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", позивачці обґрунтовано відмовлено у призначенні пільгової пенсії.

Суд розглянув справу відповідно до вимог ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) без проведення судового засідання, в порядку письмового провадження, на підставі матеріалів справи.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Позивачка 28.07.2021 року звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідач рішенням від 06.08.2021 року № 25 відмовив позивачці в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з не досягненням пенсійного віку, визначеного ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно рішення, вік заявниці 45 років, страховий стаж становить 45 років 5 місяців 9 днів, пільговий стаж становить 18 років 4 місяці 1 день.

Вважаючи протиправною відмову пенсійного органу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, вона звернулась до суду з даним позовом.

Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України визначені Законом України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (надалі - Закон № 1788) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058 (надалі - Закон № 1058).

Статтею 51 Закону № 1788 визначено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до п. "а" ст. 13 Закону № 1788 працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: "На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно матеріалів справи, позивачці на момент звернення до Головного управління ПФУ в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах виповнилося 45 років, страховий стаж більше 15 років (45 років 5 місяців 9 днів), пільговий стаж (на посаді машиніста крана в реакторному цеху) більше 7 років 6 місяців (18 років 04 місяці 1 день).

Отже, позивачкою дотримано умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Разом з тим, відповідачем 2 відмовлено позивачці в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з не досягненням пенсійного віку відповідно до Закону № 1058.

Статтею 5 Закону 1058-ІV регулюються відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 Закону № 1058-ІV працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах..

Зазначена норма передбачає зміст ідентичний пункту «а» ч.1 ст. 13 Закону № 1788-XII в редакції Закону України від 2 березня 2015 року № 213-VIII щодо підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах.

Разом з тим, Конституційний Суд України зробив висновок щодо неконституційності підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах та визнав неконституційною, зокрема, статтю 13 Закону № 1788-XII.

Конституційний Суд України в рішенні від 8 червня 2016 року у справі № 4-рп/2016 зауважив, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічній редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є «обов`язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені» (частина друга статті 150 Конституції України). Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти ухвалюються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Основного Закону України, пункт 7 рішення № 4-рп/2016).

За таких обставин, правова норма, яка регулює правовідносини аналогічно нормі, що визнана Конституційним Судом України неконституційною, або дублює таку правову норму (незалежно від періоду її прийняття та виду нормативного акту, в якому вона втілена), не підлягає застосуванню. У такому разі суд застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.

Оскільки пункт 3 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV за змістом і правовою природою є такими, що не відповідають Конституції України, суд приходить до висновку вирішувати справу без застосування цих норм, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії, з урахуванням юридичної позиції, викладеної в Рішенні Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020.

Аналогічна позиція висловлена у рішенні Верховного Суду від 21.04.2021 року за результатами розгляду зразкової адміністративної справи № 360/3611/20.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що відповідачем 2 Головним управлінням ПФУ в Харківській області протиправно відмовлено позивачці в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно матеріалів справи, позивачка звернулась 28.07.2021 року із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, тому має право на призначення пенсії з 28.07.2021 року.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 139 ч. 1 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовими витратами в даній справі є судовий збір, доказів понесення інших судових витрат, сторони суду не подавали.

Позивачка сплатила судовий збір в розмірі 908,0 грн., що підтверджується квитанцією від 13.10.2021 року.

Враховуючи те, що оскаржуване рішення про відмову в призначенні пенсії позивачці прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, сума сплаченого позивачкою судового збору в розмірі 908,0 гривень підлягає відшкодуванню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020 ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61000, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61000, ) від 06.08.2021 року № 25 про відмову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, починаючи з 28.07.2021 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

5. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз