Справа № 560/6068/22
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6068/22
РІШЕННЯ
іменем України

31 серпня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Ковальчук О.К., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просить визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати йому середнього заробітку за період затримки у проведенні остаточного розрахунку при звільненні та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому середній заробіток за період з 31.08.2021 по 27.05.2022.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за результатами розгляду судом справи №560/1878/21 військову частину НОМЕР_2 було зобов`язано нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, а за результатами розгляду судом справи №560/1585/21 військову частину НОМЕР_1 було зобов`язано нарахувати та виплатити йому як учаснику бойових дій грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки за 20172018рр., виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби. Вказує, що 30.08.2021 на виконання рішень судів йому нараховано та виплачено кошти в сумі 20 293,74грн індексація грошового забезпечення, та кошти в сумі 7 406,47грн грошова компенсація за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій. Зазначає, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.11.2021 у справі №560/12168/21 визнатно протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення нарахування та виплати йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.07.2018 по 30.08.2021; з військової частини НОМЕР_1 на його користь стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку з грошового забезпечення при звільненні в розмірі 27 612,08грн. Вказує, що 30.08.2021 остаточний розрахунок із ним проведений не був, оскільки 27.05.2022, на виконання рішення суду від 09.12.2021 у справі №560/12123/21 щодо зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому з урахуванням виплачених сум індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з урахуванням січня 2008 року як базового місяця, відповідач виплатив на його картковий рахунок чергову суму коштів за невиплачену при звільненні індексацію 61 950,14грн. Зазначає, що остаточна сума невиплачених йому коштів після 30.08.2021 склала 61 950,14грн. Вказує, що після зарахування 27.05.2022 коштів звернувся до відповідача засобами телефонного зв`язку щодо нарахування середнього заробітку за період з 31.08.2021 по 27.05.2022 без урахування періоду затримки, по якому спір уже вирішений рішенням суду від 15.11.2021 у справі №560/12168/21), але відповідач у телефонному режимі повідомив про відсутність підстав для виплати середнього заробітку за період з 3108.2021 по 27.05.2022. Вважає, що має справо на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.08.2021 по 27.05.2022, тому звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою від 06.06.2022 Хмельницький окружний адміністративний суд позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху. Вказав, що недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання доказів сплати судового збору за вимоги немайнового характеру в розмірі 992,40грн або документів, які підтверджують звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач усунув недоліки позовної заяви й ухвалою від 11.07.2022 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У поданому до суду відзиві відповідач вказує, що на виконання рішення суду від 09.12.2021 у справі №560/12123/21 позивачу виплачена індексація грошового забезпечення з урахуванням січня 20087 року як базового місяця, і що відповідач уже один раз отримав середній заробіток за час затримки розрахунку, але вирішив ще раз подати позов про отримання середнього заробітку. Вважає, що дані дії є протиправними та суперечать законодавству України, оскільки стаття 117 КЗпП України не розповсюджується на правовідносини в порядку виконання судового рішення, що узгоджується з практикою ЄСПЛ. Зазначає про відсутність вини відповідача в розумінні статті 116 КЗпП України, оскільки на час звільнення позивача спірна сума йому ще не належала. Просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив таке.

Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2018 №169 старший солдат ОСОБА_1 , звільнений наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.07.2018 №42-РС у запас за підпунктом "к" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", з 31.07.2018 виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Рішенням від 03.06.2021 у справі №560/1585/21 Хмельницький окружний адміністративний суд зобов`язав військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2017 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, 31.07.2018.

Рішенням від 26.04.2021 у справі №560/1878/21 Хмельницький окружний адміністративний суд зобов`язав військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.

На виконання рішення суду військовою частиною НОМЕР_1 30.08.2021 виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 та грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2017 року по 2018 рік.

Зазначена обставина встановлена рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.11.2021 у справі №560/12168/21, яке набрало законної сили 08.02.2022.

З урахуванням приписів частини 4 статті 78 КАС України, саме вказану дату 30.08.2021, слід вважати датою остаточної виплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 28.02.2018 та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2017 року по 2018 рік.

Рішенням суду від 15.11.2021 у справі №560/12168/21 визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.07.2018 по 30.08.2021 включно. Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку з грошового забезпечення при звільненні з посади в розмірі 27 612,08грн.

Рішенням від 09.12.2021 у справі №560/12123/21 Хмельницький окружний адміністративний суд зобов`язав військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з урахуванням січеня 2008 року як базового місяця, з урахуванням виплачених сум.

Військова частина НОМЕР_1 нарахувала індексацію грошового забезпечення та виплатила її 27.05.2022 в сумі 61 950,14грн.

Вважаючи протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати середнього заробітку за період затримки у проведенні остаточного розрахунку при звільненні за період з 31.08.2021 по 27.05.2022 (з урахуванням того, що рішенням суду від 15.11.2021 у справі №560/12168/21 з відповідача вже стягнуто середній заробіток за затримку з 31.07.2018 по 30.08.2021 остаточного розрахунку при звільненні), позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

Згідно із статтею 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно з частиною 2 статті 117 КЗпП України, при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

При цьому, виходячи зі змісту трудових правовідносин між працівником та підприємством, установою, організацією, під «належними звільненому працівникові сумами» необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).

Таким чином, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме від виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Частина перша статті 117 КЗпП України переважно стосується випадків, коли роботодавець за відсутності спору свідомо та умисно не проводить остаточний розрахунок з колишнім працівником.

Умовами застосування частини першої статті 117 КЗпП України є невиплата належних звільненому працівникові сум у відповідні строки, вина власника або уповноваженого ним органу у невиплаті зазначених сум та відсутність спору про розмір таких сум. При дотриманні наведених умов підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Водночас, якщо між роботодавцем та колишнім працівником виник спір про розміри належних звільненому працівникові сум, то в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника, власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування (тобто, зазначене в частині першій статті 117 КЗпП України).

Суд встановив, що спір про право позивача на виплату індексації грошового забезпечення на дату звільнення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 вирішений рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.04.2021 у справі №560/1878/21.

Водночас, спір щодо розміру індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, виплаченої позивачу 30.08.2021 на виконання зазначеного рішення суду від 26.04.2021 у справі №560/1878/21, виник тільки у вересні 2021 року, коли позивач подав до суду позовну заяву про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виплатити індексацію грошового забезпечення (з урахуванням уже виплаченої суми) за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з урахуванням як базового місяця січня 2008 року.

Зазначений спір вирішений рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.12.2021 у справі №560/12123/21, яким суд задовольнив позовні вимоги щодо розміру індексації. Зазначене рішення суду набрало законної сили 18.04.2022.

Отже, обов`язок щодо виплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 28.02.2018 у розмірі, визначеному рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.12.2021 у справі №560/12123/21 (тобто з урахуванням при обчисленні індексації грошового забезпечення саме січня 2008 року як базового місяця), виник у відповідача 18.04.2022.

27.05.2022 військова частина НОМЕР_1 виплатила позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 в сумі 61 950,14грн.

Отже, оскільки на час звільнення позивача зі служби був відсутній спір щодо розміру індексації його грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 (тобто спір щодо застосування саме січня 2008 року як базового місяця при обчисленні індексації грошового забезпечення), позаяк цей спір виник тільки у вересні 2021 року, то підстави для застосування до військової частини НОМЕР_1 відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відсутні. Крім того, статтею 117 КЗпП України не передбачена відповідальність відповідача за несвоєчасну виплату суми індексації грошового забезпечення, спір щодо розміру якої (щодо суми) виник тільки у вересні 2021 року після спливу більше трьох років із дня звільнення позивача.

Задоволення позовних вимог про нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки з 31.08.2021 по 27.05.2022 виплати індексації грошового забезпечення у розмірі, щодо якого не було спору в день звільнення позивача, суперечить приписам статті 117 КЗпП України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій щодо ненарахування та невиплати середнього заробітку за період затримки у проведенні остаточного розрахунку при звільненні за період з 31.08.2021 по 27.05.2022 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 )

Головуючий суддя О.К. Ковальчук