Справа № 140/16275/21
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/16275/21 пров. № А/857/7410/22

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Качмара В.Я., Святецького В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 року (рішення ухвалене у м. Луцьку судом у складі головуючого судді Ковальчука В.Д.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Волинської митниці Держмитслужби, Волинської митниці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної митної служби України, Волинської митниці Держмитслужби, Волинської митниці про визнання протиправним та скасування наказу Волинської митниці Держмитслужби від 15.12.2021 № 681-о Про звільнення ОСОБА_1 , поновлення на посаді старшого державного інспектора митного поста Піща Волинської митниці Держмитслужби.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що наказом Волинської митниці Держмитслужби від 15.12.2021 № 681-о Про звільнення ОСОБА_1 позивача було звільнено з займаної посади старшого державного інспектора митного поста Піща Волинської митниці Держмитслужби з 24 грудня 2021 року у зв`язку з реорганізацією Волинської митниці Держмитслужби відповідно до пункту 4 частини 1 статті 83, пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України Про державну службу України, пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. Позивач вважає наказ про його звільнення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки з моменту його попередження про наступне вивільнення з 17.11.2021 до часу прийняття наказу про його звільнення 15.12.2021 йому не було запропоновано жодної посади Волинською митницею Держмитслужби, Волинською митницею, не вживалося жодних заходів для переведення його до структурного підрозділу новоутвореної Держмитслужби, або на рівнозначній посаді у відокремленому підрозділі Державної митної служби України Волинської митниці. Просив позов задоволити.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Волинської митниці від 15.12.2021 № 681-о Про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого державного інспектора митного поста Піща Волинської митниці Держмитслужби з 24 грудня 2021 року. Стягнуто з Волинської митниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 29232,45 грн.

Рішення суду першої інстанції оскаржила Волинська митниця. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що з 2011 року ОСОБА_1 , після закінчення Академії митної служби України та отримання диплома магістра був направлений на Ягодинську митницю, де безперервно працював з 08 грудня 2019 року по 24 грудня 2021року - на посаді старшого державного інспектора митного поста «Піща» Волинської митниці Держмитслужби.

Наказом в.о. начальника митниці, голови комісії з реорганізації Волинської митниці Держмитслужби від 01 липня 2021р. №358-о про виведення з дії 01.07.2021 року особистих номерних печаток, штампів, спеціальних пломбірів з пуансонами, які закріплені за посадовити особами, перелік яких зазначено в додатках працівники митного поста «Піща», серед яких і ОСОБА_1 , звільнені в порядку переведення до Волинської митниці Держмитслужби.

У зв`язку з реорганізацією Волинської митниці Держмитслужби позивача 17.11.2021 було попереджено про можливе наступне звільнення у зв`язку з реорганізацією Волинської митниці Держмитслужби шляхом її приєднання до Державної митної служби України, в якому зазначено: "У зв`язку з реорганізацією, затвердженням структури та штатного розпису Волинської митниці на 2021 рік, введених в дію наказами Волинської митниці від 02.03.2021 №10 "Про введення в дію штатного розпису Волинської митниці на 2021 рік", від 17.06.2021 №14 "Про введення в дію структури та переліку №1 змін до штатного розпису Волинської митниці на 2021 рік" та відсутністю вакантних посад рівнозначна Вашій або нижча вакантна посада у Волинській митниці, як відокремленому підрозділ Держмитслужби, Вам не пропонується.

Наказом голови комісії з реорганізації Волинської митниці Держмитслужби від 15.12.2021р. №681-о ОСОБА_1 , старшого державного інспектора митного поста «Піща» Волинської митниці Держмитслужби звільнено із займаної посади з 24 грудня 2021року його у зв`язку з реорганізацією Волинської митниці Держмитслужби відповідно до пункту 4 частини 1 статті 83, пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу», пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020р. №895 «Деякі питання територіальних органів Державної митної служби» реорганізовано територіальні органи Державної митної служби за переліком згідно з додатком шляхом їх приєднання до Державної митної служби (пункт 1 постанови).

Згідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020р. №895 територіальні органи Державної митної служби, що реорганізуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною митною службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень і функцій територіальних органів, що реорганізуються. Таке рішення приймається Державною митною службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної митної служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структури, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

Майно територіальних органів Державної митної служби, що реорганізуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, залишається у сфері управління Державної митної служби.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020р. №895 на Державну митну службу покладено обов`язок забезпечити: утворення комісій з реорганізації територіальних органів Державної митної служби відповідно до пункту 1 цієї постанови; здійснення заходів щодо реорганізації територіальних органів Державної митної служби відповідно до пункту 1 цієї постанови; утворення територіальних органів Державної митної служби відповідно до статті 21-1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади».

Наказом Державної митної служби від 19.10.2020р. №460 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби України як відокремлених підрозділів» утворено територіальні органи як відокремлені підрозділи Державної митної служби України за переліком згідно з додатком, в тому числі й Волинську митницю.

Волинська митниця Держслужби зареєстрована як юридична особа 15.11.2019р., ідентифікаційний код юридичної особи 43350888, з 03.11.2020 перебуває в стані припинення.

Волинська митниця 03.12.2020 зареєстрована як відокремлений підрозділ юридичної особи ((Державної митної служби України, ), ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 43958385, в стані припинення не перебуває.

Частиною 1-3 статті 5 Закону України «Про державну службу» передбачено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються Законом «Про державну службу», якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих Законом «Про державну службу».

Загальний перелік підстав для припинення державної служби визначений статтею 83 Закону України «Про державну службу».

Пунктом 4 частини першої статті 83 Закону України «Про державну службу» (із змінами, внесеними згідно із Законами України від 19.09.2019 р. №117-IX, від 23.02.2021 №1285-IX) врегульовано, що державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону).

Безпосередньо питання припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення урегульовано статтею 87 Закону України «Про державну службу».

Частиною 1 статті 87 Закону України «Про державну службу» зазначено, що підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу (пункт 1 частини 1 статті 87); ліквідація державного органу (пункт 1-1 частини 1 статті 87); встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування (пункт 2 частини 1 статті 87); отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності (пункт 3 частини 1 статті 87); вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення (пункт 4 частини 1 статті 87).

З 06.03.2021р. набрав чинності Закон України від 23.02.2021р. № 1285-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо відновлення проведення конкурсів на зайняття посад державної служби та інших питань державної служби», яким викладено в новій редакції частину 3 статті 87 Закону України «Про державну службу».

Частиною 3 статті 87 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній з 06.03.2021р. та на час звільнення позивача) передбачено, що суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

Аналізуючи норму частини 3 статті 87 Закону України «Про державну службу» у новій редакції, можна прийти до єдиного висновку, що у суб`єкта призначення виник обов`язок пропонувати державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей, а його право звільнити державного службовця поставлено в пряму залежність від наявності однієї з двох умов: повинна бути відсутня можливість запропонувати відповідні посади або державний службовець відмовився від переведення на запропоновану посаду.

Якщо відсутня жодна з цих умов, звільнення державного службовця безумовно є протиправним.

Встановлена законодавством можливість реорганізації державної установи (організації) не виключає, а включає зобов`язання роботодавця (держави) щодо працевлаштування працівників, які попереджаються про наступне звільнення, а саме з моменту виникнення обставин, які зумовлюють можливе вивільнення працівників.

Аналогічна правова позиція відображена в постановах Верховного Суду від 11 червня 2020 року у справі № 826/19187/16, від 31 березня 2020 року у справі № 826/6148/16, від 09 жовтня 2019 року у справі № 821/595/16, від 26 травня 2021 року у справі № 140/90/20, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17 (П/9901/310/18).

Верховний Суд звертав увагу, що такий обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення і аж до дня розірвання трудового договору та охоплює вакантні посади, які з`явилися в установі протягом всього цього періоду і які існували на день звільнення.

Аналогічна правова позиція відображена у постановах Верховного Суду від 25 липня 2019 року у справі № 807/3588/14, від 27 травня 2020 року у справі № 813/1715/16, від 26 травня 2021 року у справі № 140/90/20.

Частиною 5 статті 22 та частиною 1 статті 41 Закону України «Про державну службу» (у чинній з 25.09.2019р. редакції згідно із законом від 19.09.2019 р. №117-IX) визначено, що у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу переведення державного службовця на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу, за рішенням суб`єкта призначення може здійснюватися без обов`язкового проведення конкурсу.

Державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійних компетентностей може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу: на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби або суб`єкта призначення; на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.

За змістом частини п`ятої статті 22 і пункту 2 частини першої статті 41 Закону України «Про державну службу» працевлаштування державного службовця у випадку реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу передбачає його переведення на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу. Переведення у такому випадку відбувається за рішенням суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.

Водночас застосування законодавцем у наведених положеннях Закону України «Про державну службу» слова «може», підтверджує виключне право адміністративного розсуду суб`єкта призначення на переведення державного службовця без обов`язкового проведення конкурсу та жодним чином не увільняє його від обов`язку дотриматися процедури вивільнення державних службовців у зв`язку з припиненням державної служби у разі реорганізації державного органу.

Такий висновок зроблено Верховним Судом, зокрема у постановах від 13 жовтня 2021 року у справі № 240/10996/20 та від 20 вересня 2021 року у справі №340/221/20.

Апеляційним судом встановлено, що Волинська митниця Держмитслужби реорганізована шляхом приєднання до Державної митної служби, а в структурі Державної митної служби України утворено територіальний орган - Волинську митницю як відокремлений підрозділ.

Розпорядчими актами, якими оформлено указану вище реорганізацію, а саме постановами Кабінету Міністрів України від 18.12.2018р. № 1200, від 02.10.2019р. №858, від 30.09.2020р. №895, наказом Державної митної служби України від 19.10.2020р. №460, було передбачено послідовне передання майна та функцій і повноважень з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи від Волинської митниці Держмитслужби до Волинської митниці.

На час попередження позивача про наступне вивільнення - 17.11.2021р., та звільнення з 24.12.2021 Волинська митниця Держмитслужби перебувала у стані припинення, а Волинська митниця була зареєстрована як відокремлений підрозділ юридичної особи - Державної митної служби України, і також виконувала зазначені вище функції і повноваження.

Відтак, з урахуванням викладених обставин реорганізації державних органів та норм частини 5 статті 22, частини 1 статті 41, частини 3 статті 87 «Про державну службу», суд приходить до висновку, що позивач у разі надання ним згоди на відповідну пропозицію відповідача підлягав переведенню на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі (Державній митній службі України), у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), за рішенням суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець. При цьому ініціатива переведення та відповідного пропонування певних посад повинна виходити саме від відповідача.

На час прийняття Волинською митницею Держмитслужби від 15.12.2021р. №681-о «Про звільнення ОСОБА_1 » старшого державного інспектора митного поста «Піща» Волинської митниці Держмитслужби із займаної посади з 24 грудня 2021р., позивачу не було запропоновано жодної посади.

Волинська митниця Держмитслужби, так і Волинська митниця не вживали жодних заходів для вирішення питання про переведення позивача до новоутвореної Держмитслужби чи її структурних підрозділів, тобто не виконали свого прямого обов`язку, установленого частиною 5 статті 22 та частиною 1 статті 41, частиною 3 статті 87 «Про державну службу» і порушили визначений цими нормами порядок звільнення державних службовців.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що Волинською митницею Держмитслужби не доведено, що ОСОБА_1 пропонувалися вакантні посади, оскільки попередження про наступне вивільнення, протокол про доведення інформації, акт про відмову від запропонованої посади складені в односторонньому порядку відповідачем, а позивачем надано суду копію попередження за його підписом та підписами посадових осіб Волинської митниці Держмитслужби, де зазначено, що за відсутністю вакантних посад рівнозначна посада позивачу не пропонується.

Відповідачами не доведено, що в результаті реорганізації Волинської митниці Держмитслужби відбулося скорочення чисельності працівників, оскільки позивач заявив, що на момент реорганізації штатна чисельність Волинської митниці Держмитслужби становила 579 одиниць, в період з 02.03.2021 по 15.12.2021 до Волинської митниці призначено в порядку переведення 663 працівники.

Разом з тим, 30.06.2022 до Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Волинської митниці про повернення різниці судового збору у зв`язку з тим, що судовий збір був сплачений через Електронний кабінет.

Таким чином, колегія суддів перевіривши доводи зазначеної заяви приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

На виконання вимог ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2022 року у справі №140/16275/21 надано платіжне доручення №692 від 27.06.2022 про сплату судового збору у розмірі 1362,00грн.

При обчисленні судового збору за подання апеляційної скарги судом не враховано, що апеляційну скаргу Волинською митницею подано через підсистему «Електронний суд», при цьому при визначенні розміру судового збору, який підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги, необхідно було врахувати положення ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в яких закріплено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З огляду на вказане, при поданні апеляційної скарги за допомогою підсистеми «Електронний суд» необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 1089,60 грн.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Згідно ч.2 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми, в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Так, відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відтак, колегія суддів вважає, що слід повернути Волинській митниці надмірно сплачену суму судового збору, згідно вказаного платіжного доручення у розмірі 272,40 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 року у справі №140/16275/21 без змін.

Повернути Волинській митниці надмірно сплачену суму судового збору, згідно вказаного платіжного доручення у розмірі 272,40 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді В. Я. Качмар
В. В. Святецький