Справа № 160/2098/22
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2022 року Справа № 160/2098/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мімінор» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу, -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Мімінор» до Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №317016 від 28.10.2021 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мімінор» штрафу у сумі 34 000,00 грн;
- визнати протиправною та скасувати постанову Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №317017 від 28.10.2021 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мімінор» штрафу у сумі 34 000,00 грн;
- визнати протиправною та скасувати постанову Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №317018 від 28.10.2021 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мімінор» штрафу у сумі 17 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.08-01.09.2021 посадовими особами відповідача проведені перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезення вантажів автомобілями, які належать позивачу. Під час цих перевірок були складені акти, якими зафіксовані перевезення вантажу з перевищенням встановлених вагових норм без відповідних дозволів, які дають право на рух автомобільними дорогами України. Наведені порушення стали підставою для винесення відповідачем постанов про накладення на позивача штрафу у сумі 85 000,00 грн. Позивач не погоджується з накладеними на нього адміністративно-господарськими санкціями і зазначає, що з актів перевірок неможливо встановити, на яких вагах проводилось зважування, вагове обладнання не забезпечувало поосьове зважування, що свідчить про недостовірність результатів вимірювання, у день зважування транспортних засобів їх загальна маса не перевищувала допустимих 40 т. Також, за доводами позивача, чинним законодавством взагалі заборонено перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових параметрів автомобільним дорогами, тому дозвіл на рух такого вантажу не видається, в такому випадку може застосовуватись відповідальність у вигляді плати за проїзд, якщо при зважуванні вантажу встановлено порушення вагових параметрів. Оскільки позивачем перевозився подільний вантаж (насіння ячмінь), тому застосування до позивача штрафних санкцій за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу є протиправним. Також позивач посилається на неналежне його повідомлення про розгляд справи за виявленими порушеннями, а також на те, що розгляд справи проведено без участі уповноваженої особи позивача.
Справі за цією позовною заявою присвоєно №160/2098/22 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.
Ухвалою суду від 20.04.2022 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі; призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
12.05.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким, відповідач заперечує проти позовних вимог. В обґрунтування відзиву відповідач зазначає, що під час перевірок були встановлені порушення норм п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, а саме перевезення транспортом позивача вантажу з перевищенням вагових обмежень. У зв`язку з цим, посадовими особами відповідача складені акти про перевищення транспортними засобами нормативних вагових параметрів, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акти проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Справа за вказаними порушеннями розглянута відповідачем у встановлений двомісячний строк із належним повідомленням позивача про такий розгляд. Також відповідач зазначає, що ні під час здійснення перевірки, ні під час вирішення питання щодо притягнення до відповідальності позивачем не надано відповідачу документів, які б підтверджували право позивача на рух дорогами загального користування з перевищенням нормативних вагових параметрів. Крім того, відповідач указує, що норми Закону України «Про автомобільний транспорт» не містять будь-яких застережень стосовно виду вантажу. З огляду на викладені обставини, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Ухвалою суду від 20.04.2022 у позивача були витребувані: належним чином засвідчену і належної якості копію постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №317018; належним чином засвідчені копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів та довідок про результати здійснення вагового контролю №0052578 від 31.08.2021, №0052577 від 31.08.2021, №0052558 від 01.09.2021.
Позивачем вимоги зазначеної ухвали виконані не були. Проте, відповідач до відзиву на позовну заяву додав, у тому числі, належним чином засвідчену і належної якості копію постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №317018 та копії довідок про результати здійснення вагового контролю №0052578 від 31.08.2021, №0052577 від 31.08.2021, №0052558 від 01.09.2021.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-
31.08.2021 старшим державним інспектором ВДК (відділу державного контролю) на транспорті Сердюком В.С. на автомобільній дорозі М03 «Київ-Харків-Довжанський», 516 км. проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобілем DAF/SCUWARZMULLER, д/н/з НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , який перебував під керуванням водія ОСОБА_1 . Позивач у позові не заперечує, що власником транспортного засобу є ТОВ «Мімінор», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу №№ НОМЕР_3 / НОМЕР_4 .
За результатами цієї перевірки складено акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №302206 від 31.08.2021, яким зафіксовано перевищення встановлених вагових норм на 29,6% без відповідного дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, чим порушено п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, відповідальність за що передбачена абз.16 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
31.08.2021 старшим державним інспектором ВДК на транспорті Сердюком В.С. на автомобільній дорозі М03 «Київ-Харків-Довжанський», 516 км. проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобілем RENAULT/SCUWARZMULLER, д/н/з НОМЕР_5 / НОМЕР_6 , який перебував під керуванням водія ОСОБА_2 . Позивач у позові не заперечує, що власником транспортного засобу є ТОВ «Мімінор», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу №№ НОМЕР_7 .
За результатами цієї перевірки складено акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №302205 від 31.08.2021, яким зафіксовано перевищення встановлених вагових норм на 40,9% без відповідного дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, чим порушено п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, відповідальність за що передбачена абз.16 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
01.09.2021 старшим державним інспектором ВДК на транспорті Гончаровим О.М. на автомобільній дорозі М03 «Київ-Харків-Довжанський», 516 км. проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобілем DAF, д/н/з НОМЕР_8 , який перебував під керуванням водія ОСОБА_3 . Позивач у позові не заперечує, що власником транспортного засобу є ТОВ «Мімінор», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_9 .
За результатами цієї перевірки складено акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №302229 від 01.09.2021, яким зафіксовано перевищення встановлених вагових норм на 17,5% без відповідного дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, чим порушено п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, відповідальність за що передбачена абз.15 ч.1 ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт».
Позивач не погодився з зазначеними постановами, вважає їх протиправними, тому й звернувся з цим позовом до суду
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає, що ці відносини врегульовані Законом України «Про дорожній рух» (далі - Закон №3353-ХІІ), Законом України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон №2344-ІІІ), Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).
Відповідно до частини першої статті 29 Закону України «Про дорожній рух», до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.
Згідно зі статтею 6 Закону №2344-ІІІ, реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Пунктом 1 Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення №103) передбачено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Положення №103, основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.
Згідно з підпунктом 2 та 29 пунктом 5 Положення №103, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.
Отже, відповідачу надано право здійснювати державний контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначено Порядком №1567, відповідно до пунктів 2, 3, 4 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Частинами 14, 17 статті 6 Закону №2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
За визначенням, наведеним в абзаці 54 статті 1 Закону №2344-III, рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).
Пунктами 12, 14 Порядку № 1567 передбачено, що рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.
Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Відповідно до пункту 16 Порядку №1567, під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.
Частиною третьою статті 48 Закону №2344-III встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Відповідно до частини першої статті 29 Закону №3353, до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.
За приписами частини другої статті 29 Закону №3353, з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.22.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.
Як зазначено вище, 31.08.2021-01.09.2021 транспортними засобами позивача DAF/SCUWARZMULLER, д/н/з НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , RENAULT/SCUWARZMULLER, д/н/з НОМЕР_5 / НОМЕР_6 та DAF, д/н/з НОМЕР_8 , при здійсненні перевезення вантажу (ячменю) допущено перевищення встановлених вагових норм (фактичної маси понад 40т) на 29,6%; перевищення встановлених вагових норм (фактичної маси понад 40т) на 40,9%; перевищення встановлених вагових норм (фактичної маси понад 40т) на 17,5% відповідно. Дозвіл відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», що дає право на рух автодорогами України з перевищенням встановлених законодавством нормативно-вагових параметрів, відсутній.
Відповідно до статті ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 №2862-IV, рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Так, згідно з п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Із аналізу зазначених норм чинного законодавства слідує те, що правила перевезення неподільного та подільного вантажів у випадку перевищення вагових або габаритних параметрів є різними:
- перевезення неподільного вантажу допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі;
- перевезення подільного вантажу не допускається взагалі.
Згідно з товарно-транспортними накладними від 31.08.2021 №167, від 31.08.2021 №166, від 31.08.2021 №164, позивач перевозив вантаж (ячмінь), який за своїм характером є подільним, тобто може при завантаженні бути поділений на окремі частки без втрати або пошкодження його властивостей, тому перевезення такого вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху заборонено.
Головна мета такої заборони - збереження автомобільних доріг та попередження їх передчасного руйнування. Внаслідок цього й встановлено заборону з перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм без будь-яких винятків.
Отже, чинним законодавством встановлена імперативна заборона на перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що виключає можливість отримання перевізником відповідного дозволу.
Суд наголошує на тому, що законодавець з метою збереження автомобільних доріг чітко встановив порядок перевезення таких вантажів, оскільки можливо безперешкодно розділити такий вантаж по різних автомобілях, не перевищуючи їх технічні характеристики та не пошкоджуючи автомобільні дороги. Натомість, для неподільних вантажів така можливість відсутня, а тому законодавством допускається перевезення таких вантажів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, але за умови отримання відповідного дозволу.
З огляду на викладене, суд зазначає, що заборона руху транспортних засобів з перевищенням вагових параметрів при перевезенні подільного вантажу унеможливлює отримання перевізником дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.
Згідно з абзацами 15, 16 частини 1 статті 60 Закону № 2344-IIІ (в редакції станом на час вчинення правопорушення), за яким на позивача накладений штраф за порушення законодавства про автомобільний транспорт, до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Оскільки видача дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, які перевозять подільні вантажі з перевищенням габаритно-вагових параметрів, не передбачена, то на особу не може бути накладений штраф відповідно до абзаців 15, 16 частини 1 статті 60 Закону №2344-IIІ за відсутність такого дозволу.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що посадові особи відповідача приймаючи оскаржені постанови, діяли протиправно та всупереч чинному законодавству, оскільки перевезення подільного вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм заборонено, відповідно й отримання дозволу на перевезення подільного вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм є неможливим, у зв`язку з чим, особа не може бути притягнута до відповідальності за відсутність у неї документа, видача якого у спірних правовідносинах взагалі не передбачена.
Зазначені висновки підтверджуються також внесеними Законом України від 03.06.2021 №1534-ІХ (набув чинності 01.10.2021) до абзаців 14-16 частини 1 статті 60 Закону №2344-IIІ змінами, відповідно до яких, зокрема ці абзаци доповнені словами «або подільного вантажу», тобто зазначеними змінами законодавець у цьому питанні по суті визнав прогалину в законодавстві і лише з 01.10.2021 ввів у дію норму про відповідальність осіб за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні подільного вантажу.
Таких же висновків дійшов Третій апеляційний адміністративний суд у постанові від 05.08.2022 у справі №340/4204/20.
За викладених обставин справи, наведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 2481,00 грн.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд,-
Визнати протиправною та скасувати постанову Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №317016 від 28.10.2021 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мімінор» штрафу у сумі 34 000,00 грн;
Визнати протиправною та скасувати постанову Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №317017 від 28.10.2021 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мімінор» штрафу у сумі 34 000,00 грн;
Визнати протиправною та скасувати постанову Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №317018 від 28.10.2021 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мімінор» штрафу у сумі 17 000,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мімінор» (вул. Маячки, буд. 17, м. Дніпро, 49115, ).

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ) в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області (без статусу юридичної особи, (вул. Воскресенська, буд. 24, м. Дніпро, 49000, )).

Суддя Н.В. Кучугурна