Справа № 640/14986/21
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

01 серпня 2022 року справа №640/14986/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС ІНВЕСТ М» (далі по тексту - позивач, ТОВ «АНТАРЕС ІНВЕСТ М»)
доГоловного управління ДПС у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві)
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07 травня 2021 року №8
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у зв`язку із невірним способом обрахунку пені шляхом завищення періоду порушення, оскільки датою зарахування валютної виручки вважається зарахування її на розподільчий рахунок в уповноваженому банку.

Крім того, позивач зазначив, що відповідач не взяв до уваги специфіку господарських операцій, що були предметом перевірки, які відповідно до положень законодавства є меншими за незначну суму (менше 400 000,00 грн.), а тому банки не здійснюють/припиняють нагляд і граничні строки за такими операціями, крім випадків дроблення. Проте, відповідач під час перевірки не встановив факту дроблення товарів, з урахуванням чого за спірними господарськими операціями завершено валютний нагляд з 28 квітня 2020 року.

Ухвалою від 02 червня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/14986/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив про незгоду з позовними вимогами, цитуючи положення Податкового кодексу України та підтримавши висновки акта перевірки.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що доводи відповідача, викладені у відзиві, майже повністю дублюють зміст акта перевірки та не містять жодного аргументу на спростування доводів позовної заяви.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 07 травня 2021 року №8 відповідно до підпункту 16.1.5 пункту 16.1 статті 16 та пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України, статті 353 та частини восьмої статті 354 Митного кодексу України, за порушення частини третьої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», а саме, несвоєчасне повернення валютних коштів за контрактом від 02 жовтня 2019 року №1 та від 15 жовтня 2019 року №2 з компанією «S.O.O Global.Invest.M» (Польща) за період з 02 жовтня 2019 року по 31 березня 2020 року на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та пункту 5 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» ТОВ «АНТАРЕС ІНВЕСТ М» нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 38 533,96 грн.

Згідно з розрахунком пені за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях за порушення граничних строків розрахунків у період з 08 жовтня 2020 року по 12 жовтня 2020 року (5 днів) суми простроченої заборгованості 7 000,00 євро (еквівалент 233 312,10 грн.) нарахована пеня у розмірі 3 499,68 грн; за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях за порушення граничних строків розрахунків у період з 08 жовтня 2020 року по 16 листопада 2020 року (40 днів) суми простроченої заборгованості 36,90 євро (еквівалент 1 229,89 грн.) нарахована пеня у розмірі 147,59 грн.; за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях за порушення граничних строків розрахунків у період з 16 жовтня 2020 року по 16 листопада 2020 року (32 дні) суми простроченої заборгованості 11 000,00 євро (еквівалент 364 940,40 грн.) нарахована пеня у розмірі 35 034,28 грн.; всього на суму - 38 533,96 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта від 07 квітня 2021 року №26839/Ж5/26-15-07-08-03/37881886 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АНТАРЕС ІНВЕСТ М» з питань дотримання вимог валютного законодавства України при розрахунках за імпортними контрактами №1 від 02 жовтня 2019 року, №3 від 18 грудня 2019 року, №1 від 15 березня 2020 року, №5 від 01 квітня 2020 року, №2 від 15 жовтня 2019 року та №1 від 15 березня 2020 року з компанією «S.O.O Global.Invest.M» (Польща), у зв`язку з повідомленням ДПС України від 16 грудня 2020 року №22675/7/99-00-07-07-02-07 (вх. Головного управління ДПС у м. Києві від 16 грудня 2020 року №14077/8) щодо інформації, наданої Національному банку України уповноваженими банками за період з 02 жовтня 2019 року по 31 березня 2021 року (далі по тексту - акт перевірки).

Як вказано у висновках акта перевірки, перевіркою пункту 3.1 встановлено порушення частини третьої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», а саме: несвоєчасне повернення на рахунок ТОВ «АНТАРЕС ІНВЕСТ М» валютних коштів на суму 7 036,90 євро (еквівалент 234 179,22 грн.) за контрактом №1 від 02 жовтня 2019 року з компанією «S.O.O Global.Invest.M» (Польща); несвоєчасне повернення на рахунок ТОВ «АНТАРЕС ІНВЕСТ М» валютних коштів на суму 11 000,00 євро (еквівалент 365 329,80 грн.) за контрактом №2 від 15 жовтня 2019 року з компанією «S.O.O Global.Invest.M» (Польща).

Матеріалами справи підтверджують, що ТОВ «АНТАРЕС ІНВЕСТ М» (покупець) уклало імпортний контракт від 02 жовтня 2019 року №1 з компанією «S.O.O Global.Invest.M» (Польща) (продавець) про поставку товару (сідельний тягач, пошкоджений, б/у марки DAF) у власність покупця, за яким покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар.

Перевіркою проведення розрахунків у грошовій формі при здійсненні імпортних операцій за контрактом від 02 жовтня 2019 року №1 встановлено, що за перевірений період на виконання умов даного контракту перераховано кошти компанії «S.O.O Global.Invest.M» (Польща) у загальному розмірі 22 000,00 євро (еквівалент 1 197 310,74 грн); товар від імені компанії «S.O.O Global.Invest.M» (Польща) не надійшов; у зв`язку з неможливістю виконання зобов`язань за контрактом від 02 жовтня 2019 року №1 з компанією «S.O.O Global.Invest.M» (Польща) на рахунок позивача повернені валютні кошти на суму 7 036,90 євро (еквівалент 234 179,22 грн.) з порушенням граничних строків розрахунків, встановлених Положенням про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затверджених постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року №5, у відповідності до статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції».

Таким чином, за контрактом №1 від 02 жовтня 2019 року з компанією «S.O.O Global.Invest.M» (Польща) обліковується дебіторська заборгованість у розмірі 14 963,10 євро, граничний термін погашення якої 07 жовтня 2020 року (зазначена дебіторська заборгованість погашена своєчасно). Перевіркою встановлено несвоєчасне проведення на рахунок позивача валютних коштів на суму 7 036,90 євро (еквівалент 234 179,22 грн.) за контрактом від 02 жовтня 2019 року №1 з компанією «S.O.O Global.Invest.M» (Польща).

ТОВ «АНТАРЕС ІНВЕСТ М» (покупець) уклало також з компанією «S.O.O Global.Invest.M» (Польща) (продавець) імпортний контракт від 15 жовтня 2019 року №2 про поставку товару (автомобіль марки DAF XF) у власність покупця, за яким покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар від 1 до 14 банківських днів.

Перевіркою проведення розрахунків у грошовій формі при здійсненні імпортних операцій за контрактом від 15 жовтня 2019 року №2 встановлено, що у перевірений період на виконання умов цього контракту позивач перерахував кошти компанії «S.O.O Global.Invest.M» (Польща) у розмірі 45 500,00 євро (еквівалент 1 245 828,99 грн.); товар від компанії «S.O.O Global.Invest.M» (Польща) на територію України надійшов на загальну суму 30 000,00 євро (еквівалент 794 727,00 грн) та отримано послуги по навантаженню на суму 500,00 євро (еквівалент 13 098,12 грн); у зв`язку з неможливістю виконання зобов`язань за контрактом від 15 жовтня 2019 року №2, на рахунок позивача повернуті валютні кошти у розмірі 11 000,00 євро (еквівалент 365 329,80 грн.) з порушенням граничних строків розрахунків, встановлених Положенням про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затверджених постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року №5, у відповідності до статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції».

Таким чином, за контрактом від 15 жовтня 2019 року №2 з компанією «S.O.O Global.Invest.M» (Польща) обліковується дебіторська заборгованість у розмірі 4 000,00 євро, граничний термін погашення якої 15 жовтня 2020 року (зазначена дебіторська заборгованість погашена своєчасно). Перевіркою встановлено несвоєчасне проведення на рахунок позивача валютних коштів на суму 11 000,00 євро (еквівалент 365 329,80 грн) за контрактом від 15 жовтня 2019 року №2 з компанією «S.O.O Global.Invest.M» (Польща).

Вирішуючи питання правомірності нарахування позивачу пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, Окружний адміністративний суд міста Києва керується такими мотивами.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про валюту і валютні операції» відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Положеннями частин третьої, шостої, дев`ятої та десятої статті 11 Закону України «Про валюту і валютні операції» визначено, що валютний нагляд відповідно до частини другої цієї статті здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду без втручання у відповідні валютні операції та діяльність суб`єктів таких операцій, крім випадків запобігання агентами валютного нагляду проведенню валютних операцій, що не відповідають вимогам валютного законодавства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.

Органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій. Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.

У разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом.

Відповідно до положень статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України. Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Системний аналіз наведеного законодавства дає підстави вважати, що на відповідача покладено здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства; за порушення резидентами строку розрахунків нараховується пеня за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором.

Позивач в адміністративному позові вказує на невірний розрахунок пені шляхом завищення періоду порушення, оскільки датою зарахування валютної виручки вважається зарахування її на розподільчий рахунок в уповноваженому банку, та надає власний розрахунок пені, відповідно до якого період порушення граничних строків розрахунків суми простроченої заборгованості 7 000,00 євро (еквівалент 233 312,10 грн.) за період з 08 жовтня 2020 року по 09 жовтня 2020 року (2 дні замість п`яти днів, як вказує відповідач) за ставкою 0,3% складає 1 399,87 грн.; відповідно до розрахунку позивача період порушення граничних строків розрахунків суми простроченої заборгованості 11 000,00 євро (еквівалент 364 940,40 грн) за період з 16 жовтня 2020 року по 13 листопада 2020 року (29 днів замість сорока днів, як вказує відповідач) за ставкою 0,3% складає 31 749,81 грн.

Відповідно до пункту 3 Порядку визначення строку та умов завершення імпортної операції без увезення товару на територію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 грудня 2007 року №1392, імпортна операція резидента без увезення товару на територію України вважається завершеною за наявності однієї з таких умов: зарахування виручки, одержаної від нерезидента, на рахунок резидента в уповноваженому банку в разі продажу нерезиденту товару за межами України; подання документів, що підтверджують використання резидентом товару за межами України, перелік яких визначається Національним банком.

При цьому, положення вказаного Порядку не визначають вид рахунку, на який повинна бути зарахована виручка від нерезидента.

Відповідно до пункту 108 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року №5 (далі по тексту - Положення №5), зарахування коштів в іноземній валюті на поточні рахунки клієнтів здійснюється банками через розподільчі рахунки у визначених цим Положенням випадках.

З наведеного вбачається, що датою зарахування валютної виручки вважається зарахування її на відповідний валютний рахунок. Подальший рух коштів з валютного на поточний рахунок юридичної особи, у тому числі і з використанням розподільчого рахунку, свідчить про використання коштів вже на території України в перерахунку на національну валюту і не може вважатись первинним надходженням коштів внаслідок виконання зовнішньоекономічних контрактів.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 серпня 2018 року у справі №808/502/17, що відповідає вимогам принципу пропорційності, оскільки фактично сторона зовнішньоекономічного контракту виконала свої зобов`язання перед контрагентом в момент формування відповідного платіжного доручення про переказ коштів.

Подальше зарахування коштів на поточний рахунок суб`єкта господарювання через розподільчий рахунок банку є заходом, направленим на виконання банківських формальностей, пов`язаних з обов`язковим продажем валюти. Ці заходи застосовуються з метою забезпечення стабільності функціонування валютної системи держави та підтримки національної грошової одиниці. Разом із тим, відповідні процеси є поза межами впливу та відповідальності кожного із суб`єктів зовнішньоекономічного контракту, а тому, застосування пені за затримку подальшого надходження валюти на поточні рахунки позивача з розподільчого рахунку, відкритого уповноваженим банком для цієї юридичної особи, є протиправним.

Як вбачається з виписки АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» по рахунку НОМЕР_1 за період з 01 жовтня 2020 року по 30 листопада 2020 року (валюта), кошти у сумі 7 000,00 євро по контракту від 02 жовтня 2019 року №1 з компанією «S.O.O Global.Invest.M» (Польща) зараховані на розподільчий рахунок у банку на території України 09 жовтня 2020 року та 12 жовтня 2020 року здійснено обов`язковий продаж валюти, яка була зарахована на розподільчий рахунок в Україні.

Також, як вбачається з виписки АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» по рахунку НОМЕР_1 за період з 01 жовтня 2020 року по 30 листопада 2020 року, (валюта) кошти у сумі 11 000,00 євро по контракту від 15 жовтня 2020 року №2 з компанією «S.O.O Global.Invest.M» (Польща) зараховані на розподільчий рахунок у банку на території України 13 листопада 2020 року, а 16 листопада 2020 року здійснено обов`язковий продаж валюти, яка була зарахована на розподільчий рахунок в Україні.

Тобто, відповідач мав нарахувати пеню за порушення граничних строків розрахунків суми простроченої заборгованості 7 000,00 євро (еквівалент 233 312,10 грн.) за період з 08 жовтня 2020 року по 09 жовтня 2020 року (2 дні замість п`яти днів) за ставкою 0,3%, що складає 1 399,87 грн., та за порушення граничних строків розрахунків суми простроченої заборгованості 11 000,00 євро (еквівалент 364 940,40 грн) за період з 16 жовтня 2020 року по 13 листопада 2020 року (29 днів замість сорока днів) за ставкою 0,3%, що складає 31 749,81 грн.

Водночас, суд зазначає, що позивач не наводить доводів та не надає доказів протиправності нарахування пені у розмірі 147,59 грн., яка нарахована за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях за порушення граничних строків розрахунків у період з 08 жовтня 2020 року по 16 листопада 2020 року (40 днів) суми простроченої заборгованості 36,90 євро (еквівалент 1 229,89 грн.).

З урахуванням викладеного, суд погоджується із думкою позивача про невірне обрахування відповідачем пені за порушення граничних строків розрахунків суми простроченої заборгованості 7 000,00 євро (еквівалент 233 312,10 грн.) за період з 08 жовтня 2020 року по 09 жовтня 2020 року (2 дні замість п`яти днів, як розраховано відповідачем) за ставкою 0,3%, що складає 1 399,87 грн., та за порушення граничних строків розрахунків суми простроченої заборгованості 11 000,00 євро (еквівалент 364 940,40 грн) за період з 16 жовтня 2020 року по 13 листопада 2020 року (29 днів замість сорока днів, як розраховано відповідачем) за ставкою 0,3%, що складає 31 749,81 грн.

В частині доводів позивача про неможливість здійснення нагляду за спірними операціями, оскільки відповідно до положень законодавства вони є меншими за незначну суму (менше 400 000,00 грн.), суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 22 Положення №5 граничні строки розрахунків, зазначені в пункті 21 розділу II цього Положення, не поширюються на операцію з експорту, імпорту товарів (уключаючи незавершені розрахунки за операцією), сума якої (в еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком на дату здійснення операції) є меншою, ніж розмір, передбачений статтею 20 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (далі - незначна сума), крім дроблення операцій з експорту товарів або дроблення валютних операцій

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» фінансові операції є пороговими, якщо сума, на яку здійснюється кожна із них, дорівнює чи перевищує 400 тисяч гривень (для суб`єктів господарювання, які надають послуги у сфері лотерей та/або азартних ігор, - 30 тисяч гривень) або дорівнює чи перевищує суму в іноземній валюті, банківських металах, інших активах, еквівалентну за офіційним курсом гривні до іноземних валют і банківських металів 400 тисяч гривень на момент проведення фінансової операції.

Тобто, якщо фінансова операція не дорівнює чи не перевищує 400 тисяч грн.. суму в іноземній валюті за офіційним курсом гривні до іноземних валют 400 тисяч грн. на момент проведення фінансової операції, на такі операції не поширюються граничні строки розрахунків, як на операції з незначною сумою.

Відповідно до пункту 7 Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління Національного банку України 02 січня 2019 року №7 (далі по тексту - Інструкція), банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати:

1) оформлення МД типу ЕК-10 «Експорт», ЕК-11 «Реекспорт» на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів;

2) здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку) - за операціями з імпорту товарів.

Датою здійснення платежу на користь нерезидента - постачальника товару вважається дата здійснення банком платежу на користь нерезидента - постачальника товару, якщо оплата зобов`язань резидента за операцією з імпорту товару здійснюється за рахунок коштів, отриманих від банку на підставі кредитного договору без зарахування цих коштів на поточний рахунок такого резидента в банку.

Згідно пункту 9 Інструкції банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків, зокрема, якщо сума незавершених розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів не перевищує незначної суми. У разі здійснення розрахунків за експорт, імпорт товарів в іноземній валюті сума незавершених розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів визначається за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком на дату останньої події за відповідною операцією (остання дата платежу/надходження грошових коштів, дата поставки товару, дата зарахування зустрічних однорідних вимог).

Вимоги підпункту 1 пункту 9 розділу III цієї Інструкції не застосовуються до операцій з експорту, імпорту товарів у разі дроблення операцій з експорту товару або дроблення валютних операцій.

З наведених положень законодавства вбачається, що граничні строки розрахунків на операції з незначною сумою не поширюються, крім випадків дроблення.

Як видно, операції позивача на суму простроченої заборгованості 7 000,00 євро (еквівалент 233 312,10 грн.) та на суму 11 000,00 євро (еквівалент 364 940,40 грн.) є незначними, оскільки не перевищують 400 000,00 грн., тому, відповідно до наведених вище положень законодавства, є незначними і на них не розповсюджуються граничні строки розрахунків.

Згідно з розрахунком пені за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях за порушення граничних строків розрахунків у період з 08 жовтня 2020 року по 12 жовтня 2020 року (5 днів) суми простроченої заборгованості 7 000,00 євро (еквівалент 233 312,10 грн.) нарахована пеня у розмірі 3 499,68 грн.; за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях за порушення граничних строків розрахунків у період з 08 жовтня 2020 року по 16 листопада 2020 року (40 днів) суми простроченої заборгованості 36,90 євро (еквівалент 1 229,89 грн.) нарахована пеня у розмірі 147,59 грн; за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях за порушення граничних строків розрахунків у період з 16 жовтня 2020 року по 16 листопада 2020 року (32 дні) суми простроченої заборгованості 11 000,00 євро (еквівалент 364 940,40 грн) нарахована пеня у розмірі 35 034,28 грн; загальна сума - 38 533,96 грн.

Відповідно до частини другої статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які б підтверджували наявність ознак дроблення за спірними операціями, як і відсутні докази на підтвердження правомірності нарахування пені.

Враховуючи відсутність порушення позивачем вимог законодавства, та з огляду на неправильне перерахування розміру пені в частині нарахування пені на суму простроченої заборгованості 7 000,00 євро (еквівалент 233 312,10 грн) та на суму 11 000,00 євро (еквівалент 364 940,40 грн), суд приходить до висновку, що застосування до позивача пені у розмірі 38 533,96 грн є протиправним, а податкове повідомлення-рішення від 07 травня 2021 року №8 підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач не довів правомірність оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «АНТАРЕС ІНВЕСТ М» підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги задоволено, на користь позивача належить стягнути сплачений ним судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС ІНВЕСТ М» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 07 травня 2021 року №8.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС ІНВЕСТ М» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривні нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС ІНВЕСТ М» (м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 7/14, прим. 182; ідентифікаційний код 37881886);

Головне управління ДПС у місті Києві (04119, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19; ідентифікаційний код 44116011).

Суддя В.А. Кузьменко