Справа № П/320/681/20
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № П/320/681/20 Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Cудді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОД-Теплоком» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Київській області про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОД-Теплоком» (далі позивач, ТОВ «ВОД-Теплоком») звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі відповідач 1, апелянт, ГУ ДПС у Київській області), Державної податкової служби України (далі відповідач 2, ДПС України), в якому просить скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Київській області, яка приймає рішення про зупинення податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 29.05.2019 №0075485/41377981 та зобов"язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 21.03.2019 №6.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представником відповідача 1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції прийнято рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та недотриманням норм процесуального права. Зокрема, в апеляційній скарзі зазначається, що при прийнятті оскаржуваного рішення Комісією Головного управління ДПС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, дотримано вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», у пункті 14 якого наведено вичерпний перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Зазначено також, що в оскаржуваному рішенні наведені чіткі підстави зупинення та у подальшому відмови у реєстрації податкової накладної, а саме: не надання договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них та розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. Окрім того апелянт посилається на недоведеність реальності господарських операцій між ТОВ «ВОД-Теплоком» та ПП «Укрінструментсервіс-К» та ТОВ «Ватцентроде».

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі №320/681/20, встановлено строк до 22 серпня 2022 року для подання відзиву на апеляційну скаргу. Іншою ухвалою від 19 липня 2022 року призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 22 серпня 2022 року.

Від ТОВ «ВОД-Теплоком» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач підтримав свою позицію, наведену в адміністративному позові, а також навів судову практику з розгляду аналогічних спорів.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ "ВОД-ТЕПЛОКОМ" з 06.06.2017 зареєстровано як юридична особа, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Як платник податків та інших обов`язкових зборів ТОВ «ВОДТЕПЛОКОМ» взяте на облік 06.06.2017 за № 82, як платник єдиного внеску взяте на облік 06.06.2017 за № 2132, а також ТОВ «ВОД- ТЕПЛОКОМ» має статус платника податку на додану вартість від 01.07.2017 та ІПН 76.

Основними видами діяльності позивача є «КВЕД 42.91» будівництво водних споруд; «КВЕД 43.11» знесення; «КВЕД 43.12» підготовчі роботи на будівельному майданчику; «КВЕД 43.21» електромонтажні роботи; «КВЕД 43.29» інші будівельно монтажні роботи; «КВЕД 43.31» штукатурні роботи; «КВЕД 43.39» інші роботи із завершення будівництва; «КВЕД 43.91» покрівельні роботи; «КВЕД 43.99» інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і у.; «КВЕД 46.19» діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; «КВЕД 43.49» оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; «КВЕД 77.31» надання в оренду сільськогосподарських машин і устаткування; «КВЕД 77.32» надання в оренду будівельних машин і устаткування; «КВЕД 46.49» оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; «КВЕД 46.69» оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; «КВЕД 46.90» неспецалізована оптова торгівля; «КВЕД 49.41» вантажний автомобільний транспорт; «КВЕД 41.20» будівництво житлових і нежитлових будівель.

Для здійснення господарської діяльності, платником податків отримано відповідну ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції України на господарську діяльність з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до суб`єктів з середніми та значними наслідками від 28.02.2018 за № 11-Л.

Окрім того, для можливості виконувати будівництво, ремонт, експлуатацію та ліквідацію підземних споруд, не пов`язаних з видобутком корисних копалин ТОВ «ВОД- ТЕПЛОКОМ» має спеціальний дозвіл Головного Управління Держпраці у Київській області від 23.08.2018 за №2490.18.32, який виданий на підставі заяви власника від 16.08.2018 № 186С0/5/і 8, висновку експертизи ТОВ «Карпаттехноальянс» № 24.18 від 13.08.2018 за умови додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки, строк дії якого до 28.08.2023.

Також, позивач має у свому володінні, користуванні та розпорядженні власні та орендовані основні засоби.

Виконання технологічних процесів забезпечено трудовими ресурсами чисельність працюючих станом на 28.05.2019 10 осіб (з них 8 - працівники основних професій), середня заробітна плата складає 4 571,80 грн, бухгалтерській облік на підприємстві ведеться ТОВ «ББ ПІЕЙНА-АУДИ1».

Так, 06.07.2018 між ТОВ «ВОД-ТЕПЛОКОМ» як Підрядником та ТОВ «Ватценроде» як Замовником укладений договір підряду №18032-С6, у порядку та на умовах якого підрядник бере на себе зобов`язання на власний ризик виконати роботи по будівництву зовнішніх мереж водопостачання, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи. Найменування, номенклатура, обсяги робіт і їх вартість погоджуються сторонами у додаткових угодах, кошторисах або специфікаціях до даного договору, які є невід`ємними частинами даного договору.

Згідно з п. 1.2 договору роботи виконуються підрядником на об`єкті будівництва: «Нове будівництво Пакувального відділення цементу потужністю 80 тонн за годину на «ЮГцемент» філії ПрАТ «Дікергофф Цемент Україна», розташованого за адресою: Миколаївська обл., Миколаївський р-н., смт. Ольшанське, вул. Промислова, 9», строк виконання яких становить 60 календарних днів з дати початку робіт.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що ціна договору визначається за домовленістю сторін та включає в себе плату за виконані замовником роботи згідно з кошторисом та договірною ціною, які після погодження із підрядником є невід`ємною частиною договору, становить: вартість робіт 2 126 460,54 грн, в т.ч. ПДВ 354 410,09 грн.

17.12.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю «ВОД-ТЕПЛОКОМ» (підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ватценроде» (замовник) укладена додаткова угода № 2 до договору підряду №18032-С6 на виконання додаткових обсягів робіт з будівництва зовнішніх мереж водопостачання В2 на загальну вартість 377 646,36 грн, у зв`язку із виконанням додаткових робіт, сторони підписали додатки № 1, 2, 3 («договірна ціна № 1» на суму 182 430,59 грн, «договірна ціна № 2» - на суму 95 795,92 грн, «договірна ціна № 3» на суму 99 419,85 грн).

21.12.2018 та розрахунковий рахунок позивача отримано передплату по додатковій угоді № 2 («договірна ціна № 1») у розмірі 150 000,00 грн та складено податкові накладні №52, 53, 54 від 21.12.2018.

В березні 2019 року ТОВ «ВОД- ТЕПЛОКОМ» роботи по додатковій угоді №2 виконані в повному обсязі, про що складені та підписані з ТОВ «Ватценроде» акти прийняття виконаних робіт на загальну суму 278 226,51 грн, а саме:

акт № 12 від 21.03.2019 на суму 182 430,59 грн («договірна ціна № 1»);

акт № 13 від 21.03.2019 на суму 95 795,92 грн («договірна ціна № 2»).

Оскільки, позивачем отримана лише передплата (21.12.2018) в розмірі 150 000,00 грн, тому відповідно до по правила «першої події» 21.03.2019 складені та подані на реєстрацію податкові накладні:

податкова накладна № 5 від 21.03.2019 на суму 32 430,59 грн (182 430,59 грн - 150 000,00 грн) - зареєстрована в ЄРГІН № ;

податкова накладна № 6 від 21.03.2019 на суму 95 795,92 грн - реєстрація якої зупинена.

На виконання п.п. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПК України ТОВ «ВОД-ТЕПЛОКОМ» направлено на адресу ДФС повідомлення від 28.05.2019 № 1 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійсненая операцій по зупиненій податковій накладній, а саме пояснення та копії документів (49 додатків), як зазначено в графі 10 Повідомлення.

Надано документи, які передбачені п. 14 Порядку зупинення реєстрації податковоїнакладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 та які підтверджують реальність здійснення операцій до податкової накладної №6 від 21.03.2019. Проте, рішенням комісії ДФС від 29.05.2019 № 1175485/41377981 відмовлено у реєстрації податкової накладної № 6 від 21.03.2019, у зв`язку з ненаданням договорів та розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Такі обставини зумовили звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом, за результатами якого судом першої інстанції ухвалено рішення від 18 червня 2021 року.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції та оцінюючи відповідні висновки, викладені у рішенні, колегія суддів враховує, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 341) (далі - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200. 1.3 і 200. 1.9 статті 200. 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку №1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до приписів п. 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 (далі - Порядок №117), податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Колегія суддів в цій частині зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 затверджено та з 01.02.2020 року набрала законної чинності постанова №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою визнано такою, що втратила чинність, постанову Кабінету міністрів України від 21.02.2018 року №117. Водночас, на час спірних правовідносин, що виникли між сторонами, Постанова №117 була чинною та застосовувалася відповідачами.

При цьому, відповідно до змісту пункту 10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Пунктом 13 Порядку № 117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Зі змісту квитанцій вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям ризиковості платника податку, визначеним пп. 1.6 п. 1 Критерії ризиковості платника податку.

Колегія суддів звертає увагу, що підпункт 1.6 пункту 1 Критеріїв містить у собі визначення різних обставин встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- керівник платника податку та/або головний бухгалтер, та/або особа, що має право підпису, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровані (перереєстровані) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»;

- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

- в органах ДФС наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування.

При цьому суд зауважує, що зазначені Критерії ризиковості платника податку викладені у листі Державної фіскальної служби України від 21.03.2018 року №959/99-99-07-18 і мають рекомендаційний характер, в першу чергу, для контролюючого органу під час здійснення перевірки податкових накладних/розрахунків коригування на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18 зазначив, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт відповідних Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.

В той же час, згідно з п.п. 14, 15 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт 6 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Пунктами 18-21 Порядку №117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Поряд з цим, форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначена Порядком № 117 (додаток 2 до Порядку).

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Колегією суддів встановлено, що позивачем направлено відповідачу пояснення та копії первинних документів для підтвердження підстав подання податкової накладної від 21.03.2019 №6 з метою реєстрації, та якими підтверджується надання ТОВ «ВОД-ТЕПЛОКОМ» послуг ТОВ «Ватценроде», а саме: з проведення робіт по будівництву зовнішніх мереж водопостачання.

Окрім того, у червні 2019 року ТОВ «Ватценроде» на розрахунковий рахунок позивача здійнив оплату за виконані роботи по акту № 13 від 21.03.2019 (рахунок № 20 від 04.06.2019).

Зокрема, для виконання робіт по додатковій угоді було закуплено матеріали у ПП «Ялик» (видаткових накладних № 36 від 03.01.2019, № 34 від 09.01.2019, № 35 від 09.01.2019 та товарно-транспортні накладні), які були оплачені в повному обсязі 09.01.2019 (банківської виписки за січень 2019року).

Постачальником виписано і зареєстровано податкові накладні № 1 від 03.01.2019 на суму 58 839,31 грн (реєстраційний № ), № 3 від 09.01.2019 на суму 116 65,72 грн (реєстраційний № ) та № 2 від 09.01.2019 на суму 25 127,69 грн (реєстраційний №).

Також куплено паливо у ТОВ СК «Альянс 2006» (рахунок № СФ- 14040 від 07 12.2018, видаткових накладних № 57 від 04.01.2019, № 944 від 01.03.2019 та товарно-транспортні накладні).

Рахунок № СФ-14040 від 07.12.2018 оплачений в повному обсязі 07.12.2018 (банківська виписка за грудень 2018 року) також постачальником виписано і зареєстровано податкову накладну № 64 від 07.12.2018 на суму 271 900,00 грн (реєстраційний № ).

Як вбачається з наявних у справіі матеріалів, підставою для відмови в реєстрації податкової накладної позивача від 21.03.2019 № 6 є ненадання договорів та розрахунокивх документів, банківських виписок з особового рахунку.

Втім, під час розгляду справи судом встановлено надання позивачем відповідачу відповідних пояснень та документів на підтвердження зазначених у податковиої накладної інформації, яких достатньо для прийняття рішень про реєстрацію податкової накладноїх від 21.03.2019 № 6.

Проте, Комісія ДПС, розглядаючи подані позивачем документи, не з`ясовувала специфіку проведених господарських операцій, не визначила документів, які є достатніми для підтвердження реальності господарських операцій з урахуванням їх змісту і обсягу.

Зважаючи на те, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення, суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Отже, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції про те, що з огляду на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентами за договорами, та на те, що такі документи надавалися контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.

Інші позовні вимоги є похідними та також не підлягали задоволенню.

Також, колегія суддів зазначає, що в частині доводів щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права апелянтом жодних аргументів не наведено, не зазначено які саме матеріали, що мають значення для правильного вирішення справи, не досліджено судом першої інстанції, не наведено інших доводів на підтвердження іншої, ніж було представлено під час розгляду справи в суді першої інстанції, позиції.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, судом першої інстанції при розгляді справи правильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та дотримано норм процесуального права.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд залишає рішення суду першої інстанції без змін, підстави для перерозподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ГУ ДПС у Київській області залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року у справі №320/681/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач О.М.Кузьмишина

Судді Л.О. Костюк

О.Є. Пилипенко