Справа № 120/8422/21-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 серпня 2022 року

м. Київ

справа №120/8422/21-а

адміністративне провадження №К/990/21833/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Калашнікової О.В.,

суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Мартинюк Н.М.,

перевіривши касаційну ОСОБА_1

на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року

та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року

у справі №120/8422/21-а

за позовом ОСОБА_1

до Одеської обласної прокуратури

про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просив:

- визнати бездіяльність Одеської обласної прокуратури щодо негайного виконання рішенням Вінницького окружного адміністративного суду по справі №120/4728/20-а від 12 лютого 2021 року в частині поновлення ОСОБА_1 в Одеській обласній прокуратурі з 21 серпня 2020 року на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області або рівнозначній тій, яку він займав до звільнення та в частині стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць;

- стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року у справі №120/4728/20-а за період з 13 лютого 2021 року до дня ухвалення рішення суду з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року, позов задоволено частково.

Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Одеської обласної прокуратури середній заробіток за час затримки виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року у справі №120/4728/20-а за період з 15 лютого 2021 року до 03 серпня 2021 року в сумі: 124841,52 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У поданій касаційній скарзі позивач з посиланням на неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Згідно з частинами першою-третьою статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

З матеріалів касаційної скарги слідує, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена 01 лютого 2022 року (повний текст постанови складений 09 лютого 2022 року). В той же час, касаційну скаргу подано на пошту 05 серпня 2022 року, тобто з пропуском передбаченого статтею 329 КАС України тридцятиденного строку на касаційне оскарження.

Одночасно з касаційною скаргою заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якому вказує, що враховуючи наведені в касаційній скарзі обставини та беручи до уваги, що на теперішній час в України діє воєнний стан, позивач позбавлений фізичної можливості повторного оскарження вищезазначених рішень судів в касаційному порядку в межах встановлених КАС України строків.

Вирішуючи клопотання скаржника в частині поновлення строків на касаційне оскарження, колегія суддів виходить з наступного.

Вперше касаційну скаргу позивачем подано 23 лютого 2022 року надіславши її засобами поштового зв`язку.

Ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2022 року первісна касаційна скарга повернута скаржнику, оскільки в ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку та відсутнє посилання на відповідний пункт вказаної статті.

Скаржник 26 квітня 2022 року повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою. Проте ухвалою Верховного Суду від 25 травня 2022 року вказану касаційну скаргу повернуто, оскільки касаційна скарга не містила достатніх обґрунтувань підстав касаційного оскарження судових рішень.

06 червня 2022 року скаржником було надіслано третю касаційну скаргу на оскаржувані судові рішення. Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2022 року касаційну скаргу позивача було повернуто. Суд вказав, що звертаючись втретє з касаційною скаргою, позивач не навів належних обґрунтувань підстав касаційного оскарження передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, що є перешкодою у відкритті касаційного провадження.

26 червня 2022 року скаржником вчетверте було подано касаційну скаргу на оскаржувані судові рішення. Верховний Суд прийшовши до висновку, що позивачем не викладено передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку та наявність підстав для повернення касаційної скарги тому, ухвалою від 25 липня 2022 року повернув касаційну скаргу позивачу.

Статтею 329 КАС України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 2 зазначеної статті визначено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Частина третя статті 329 КАС України зазначає, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що поважними визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що, вирішуючи питання поновлення строку касаційного оскарження, суд оцінює дотримання строків звернення до суду не тільки на час подачі первісної касаційної скарги, а й з врахуванням усього проміжку часу до постановлення відповідної ухвали про поновлення або відмову у поновленні таких строків.

В той же час, як вже зазначалося вище, позивач неодноразово звертався до Верховного Суду із касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення, однак його скарга поверталась з огляду на її невідповідність встановленим КАС України вимогам щодо змісту такої скарги.

При цьому, суд касаційної враховує тривалість строку пропущеного строку, обставини пропуску строку звернення до суду, які залежали виключно від волевиявлення скаржника.

Суд наголошує, що зважаючи на значний пропуск строку на касаційне оскарження, клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження не можна вважати обґрунтованим, тому що неодноразове невиконання вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення її заявнику не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення.

Водночас, слід зазначити, що повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження віднесено до повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Для поновлення процесуальних строків суд зобов`язаний указати обґрунтовані та об`єктивні підстави, за яких пропущений строк належить поновити. Водночас наявність таких підстав вимагає від суду аналізу дій скаржника, які він здійснив для своєчасного звернення до суду.

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини «Устименко проти України» (№32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обґрунтованого рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Слід також зауважити, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі "Компанія "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А." проти Іспанії").

Верховний Суд наголошує, що посилання скаржника на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання касаційної скарги без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до Верховного Суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу відповідача, що, в свою чергу, обумовило пропуск строку на подання касаційної скарги.

Зокрема, Судом не встановлено обставин, що перешкоджали позивачу через запровадження в Україні воєнного стану звернутись до Верховного Суду із касаційною скаргою вчасно, а сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до Суду у розумні строки, у зв`язку із запровадження такого, не може вважатись поважною причиною цих строків.

При цьому, посилання на введення воєнного стану, як на поважну причину пропуску строку звернення з касаційною скаргою не можуть бути прийняті Судом, оскільки скаржник реалізовував своє право на касаційне оскарження і його скарги були повернуті з підстав, передбачених пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Колегія суддів зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

За таких обставин, Верховний Суд вважає неповажними наведені скаржником підстави пропуску строку на касаційне оскарження та пропонує надати клопотання про поновлення такого строку, де зазначити інші підстави для його поновлення разом з відповідними доказами на їх підтвердження.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. Крім того, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків, вказати підстави для поновлення строку та надати відповідні докази.

За таких обставин, відповідно до правил статті 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для подання заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень.

Керуючись статтями 329, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ :

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року у справі №120/8422/21-а.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року у справі №120/8422/21-а за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова

Ж.М. Мельник-Томенко

Н.М. Мартинюк ,

Судді Верховного Суду