Справа № 120/4472/22
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 серпня 2022 р. Справа № 120/4472/22

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області до Гайсинського комбінату комунальних підприємств про вилучення необґрунтованої одержаної виручки у дохід державного бюджету,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області звернулось в суд з адміністративним позовом до Гайсинського комбінату комунальних підприємств про вилучення необґрунтованої одержаної виручки у дохід державного бюджету.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю завищення відповідачем тарифів на послуги з вивезення побутових відходів у період з 01.05.2020 року по 01.06.2021 року у зв`язку з чим останнім було необґрунтовано отримано виручку на загальну суму 203454,76 грн.

Відповідно до ухвали про відкриття провадження від 17.06.2022 року розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк для надання відзиву.

Представником відповідача надано відзив на адміністративний позов, яким просить відмовити у задоволенні адміністративного позову. Крім іншого зазначає, що на початок 2020 року діяли тарифи на послуги з вивезення твердих побутових відходів затвердженні рішенням виконкому комітету Гайсинської міської ради № 125 від 16.08.2017 року, які не відповідали фактичній собівартості даних послуг. В подальшому, з метою своєчасного та якісного надання послуг, відповідачем надано на розгляд та на затвердження розрахунок планових витрат для надання послуг з вивезення твердих побутових відходів до Гайсинської міської ради, які рішенням від 19.02.2020 року затверджено. А причиною для перегляду тарифів стало зростання основних складових тарифу, а саме розмір мінімальної заробітної плати та вартість паливно-мастильних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що направленням від 10.06.2021 року № 1832, спеціалістами сектору контролю за регульованими цінами проведено планову перевірку Гайсинського комбінату комунальних підприємств та складено акт перевірки від 29.06.2021 року № 11.

В ході проведення планового заходу державного контролю у сфері ціноутворення позивачем виявлено завищення тарифів на послуги з вивезення побутових відходів в період 01.05.2020 року по 01.06.2021 року, що призвело до отримання відповідачем необґрунтованої виручки.

У зв`язку з чим, ГУ Держспоживслужби винесло рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення № 07 від 05.07.2021 року.

Відповідачем вказане рішення оскаржено до Вінницького окружного адміністративного суду.

Рішенням від 31.02.2022 року у справі № 120/9654/21, яке набрало законної сили 03.03.2021 року у задоволенні позову відповідачу відмовлено.

Враховуючи, що рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення № 07 від 05.07.2021 року є чинним та не скасованим, тому відповідач зобов`язаний у десяти денний термін сплатити в дохід державного бюджету штраф в сумі 203454,76 грн.

Враховуючи, що 14.03.2022 року минув термін для добровільного виконання рішення про застосування адміністративно-господарські санкції, позивач звернувся в суд з цим адміністративним позовом.

Надаючи оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Закон України від 21.06.2012 № 5007-VI "Про ціни і ціноутворення" (далі - Закон № 5007) визначає основні засади цінової політики і регулює відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення.

За змістом частин першої, другої статті 16 цього Закону органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; - інші органи, визначені законом.

Повноваження та порядок діяльності уповноважених органів, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та державне спостереження у сфері ціноутворення, визначаються цим Законом, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та іншими законами.

Пунктом 4 частини першої статі 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належить затвердження порядків формування тарифів на комунальні послуги, що встановлюються органами місцевого самоврядування.

Так, механізм формування тарифів на послуги з вивезення побутових відходів регламентований Порядком формування тарифів на послуги поводження з побутовими відходами, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1010 від 26.07.2006 року (далі - Порядок № 1010), відповідно до пункту 1 якого до цих послуг належать операції поводження з побутовими відходами (збирання, зберігання, перевезення, перероблення, утилізація, знешкодження та захоронення), що здійснюються у населеному пункті згідно з правилами благоустрою, розробленими з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту та затвердженими органом місцевого самоврядування.

Згідно пункту 3 Постанови № 1010 формування тарифів на послуги підприємством здійснюється відповідно до річних планів надання послуг і економічно обґрунтованих планованих витрат, визначених на підставі державних і галузевих нормативів (норм) витрат ресурсів, техніко-економічних розрахунків та кошторисів, ставок податків і зборів (обов`язкових платежів) та цін у планованому періоді, встановлених на підставі індексів зміни цін виробників промислової продукції.

За змістом пункту 4 Порядку № 1010 річний план надання послуг розробляється окремо за кожною операцією поводження з побутовими відходами на підставі фактичного та прогнозованого обсягів надання послуг з урахуванням техніко-економічних факторів, зокрема таких, як: - зміна обсягів надання послуг в результаті економічного розвитку населеного пункту, підвищення вимог щодо якості послуг; - підвищення рівня технологічного процесу поводження з побутовими відходами, заміна амортизованого обладнання, здійснення заходів щодо автоматизації та механізації виробництва, застосування прогресивних енергозберігаючих технологій; - підвищення рівня організації виробництва та умов організації праці шляхом удосконалення операційно-виробничого планування, систем управління, матеріально - технічного забезпечення господарської діяльності.

При цьому, згідно пункту 5 Порядку № 1010, планування витрат для включення їх до повної планованої собівартості послуг за кожною операцією поводження з побутовими відходами здійснюється з урахуванням витрат з операційної діяльності, фінансових витрат, пов`язаних з основною діяльністю.

Згідно пункту 8 Порядку № 1010 формування тарифів на вивезення, перероблення, захоронення побутових відходів здійснюється з урахуванням витрат за кожною послугою та в розрізі операцій, облік яких ведеться суб`єктом господарювання окремо.

Згідно визначень, наведених у пункті 2 Порядку № 1010, структура тарифів - це складові економічно обґрунтованих витрат, пов`язаних із наданням послуг з поводження з побутовими відходами, які групуються за статтями, визначеними цим Порядком, відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, що затверджені Мінфіном, і складові планованого прибутку, на основі яких розраховуються та встановлюються тарифи; тарифи на послуги - вартість надання послуги з вивезення, перероблення та захоронення 1 куб. метра або 1 тонни (за наявності вагового обладнання) побутових відходів відповідної якості, розрахована на основі економічно обґрунтованих планованих витрат, планованого прибутку.

В свою чергу, згідно пункту 21 Порядку № 1010, планований прибуток визначається як сума коштів, що додається до суми повної планованої собівартості, і спрямовується на здійснення заходів інвестиційної програми, погашення основної суми необхідних запозичень (кредитів/позик) та/або інвестування за рахунок власного капіталу в необоротні матеріальні та нематеріальні активи для провадження діяльності, забезпечення необхідного рівня прибутковості капіталу власників (нарахування дивідендів), відрахування до резервного капіталу, а також відшкодування витрат з податку на прибуток.

Планування складової частини зазначеного прибутку, що передбачається для здійснення заходів інвестиційної програми, провадиться відповідно до інвестиційної програми підприємства у сфері поводження з побутовими відходами, затвердженої згідно з його установчими документами і погодженої з уповноваженими органами в установленому порядку.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1010 інвестиційна програма - це комплекс заходів затверджений в установленому порядку, для підвищення рівня надійності та забезпечення ефективного поводження з побутовими відходами (вивезення, перероблення, захоронення), який містить зобов`язання суб`єкта господарювання у сфері поводження з побутовими відходами щодо будівництва (реконструкції, модернізації, технічного переоснащення) об`єктів у зазначеній сфері з дотриманням екологічних норм, відповідними розрахунками та техніко-економічними обґрунтуваннями, а також зазначенням джерел фінансування та графіка виконання.

Отже, з наведеного встановлено, що суб`єкт господарювання, який надає житлово-комунальні послуги, формує тарифи на ці послуги за правилами, визначеними у Порядку № 1010, та подає їх на розгляд органу місцевого самоврядування, який приймає рішення про встановлення (затвердження) відповідних тарифів.

При цьому, однією із складових тарифу є плановий прибуток, який, в свою чергу, формується з урахуванням інвестиційної програми затвердженої суб`єктом господарювання.

Проте, як встановлено перевіркою, при формуванні тарифів на послуги з поводження з побутовими відходами позивачем при плануванні витрат для включення їх до повної планової собівартості послуг включено прибуток за відсутності інвестиційної програми, затвердженої підприємством, що є порушенням процитованого вище пункту 21 Порядку № 1010.

Відповідно до положень статті 18 Закону № 5007-VI і підпункту 11 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 667, Держпродспоживслужба, як орган державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення, відповідно до покладених на неї завдань має право: проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки; вимагати від суб`єктів господарювання, що перевіряються, усунення виявлених порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін тощо.

Згідно пункту 1 частини першої статті 20 Закону України "Про ціни і ціноутворення" до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін - вилучення необґрунтовано одержаної виручки, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання (крім тих, що на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача), та штраф у розмірі 100 відсотків необґрунтовано одержаної виручки.

При цьому, згідно частини першої статті 250 ГК України, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Отже Держпродспоживслужба має право приймати рішення про стягнення до бюджету коштів у разі виявлення порушення суб`єктом господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін - тарифів на житлово-комунальні послуги та ставити питання про вилучення необґрунтованої виручки.

Оскільки в ході перевірки встановлено, що позивачем при формуванні тарифів на послуги вивезення відходів порушено пункт 21 Порядку № 1010 в частині відсутності затвердженої інвестиційної програми, яка є складовою прибутку, що, в свою чергу, включається до складу тарифу, - у відповідача наявні правові підстави для прийняття оскаржуваного рішення.

Окремо суд зазначає, що розмір штрафу та суми, яка визначена як необґрунтована виручка - 203454,76 грн. є меншими ніж встановлено у акті (237320 грн.), оскільки при проведені розрахунку суб`єкт владних повноважень користувався строками визначеними у частині першій статті 250 ГК України, які обмежують період застосування санкції одним роком з дня вчинення порушення.

До такого висновку прийшов Вінницький окружний адміністративний суд у своєму рішенні від 31.01.2022 року у справі № 120/9654/21.

При цьому, слід наголосити, що вимогою заявленого позову є вилучення у відповідача в дохід державного бюджету штраф в сумі 203454,76 грн. та зобов`язання відповідача повернути споживачам суму необгрунтованої виручки в розмірі 203454,76 грн.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 4 ст. 78 КАС України згідно яких визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, із зазначеного слідує, що комбінатом при формуванні тарифів на послуги вивезення відходів порушено пункт 21 Порядку № 1010 в частині відсутності затвердженої інвестиційної програми, яка є складовою прибутку, що, в свою чергу свідчить про отримання необґрунтованої виручки в сумі 203454,76 грн.

Тому, згідно рішення про застосування адміністративно-господарської санкції за порушення законодавства про ціни та ціноутворення № 07 від 05.07.2021 року Гайсинський комбінат комунальних підприємств зобов`язаний у 10 денний термін: - сплатити в дохід державного бюджету штраф в сумі 203454 грн; - повернути споживачам суму необґрунтованої одержаної виручки в розмірі 203454,76 грн.

Пунктом 1 Положення про головне управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області, визначено, що головне управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області є територіальним органом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, яке контролює дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

За приписами пунктів 1, 6, 8 частини першої статті 18 Закону України "Про ціни і ціноутворення" уповноважені органи мають право: проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки достовірності зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету коштів у разі прийняття рішення про порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 названого Закону визначено, що до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін - вилучення необґрунтовано одержаної виручки, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання (крім тих, що на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача), та штраф у розмірі 100 відсотків необґрунтовано одержаної виручки.

Як передбачено частиною 2 статті 20 Закону України "Про ціни і ціноутворення", суми адміністративно-господарських санкцій зараховуються до державного бюджету. Сума необґрунтованої виручки, одержаної суб`єктами господарювання, які на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або адресного споживача, повертається споживачам.

Статтею 238 ГК України визначено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Пунктом 8 статті 18 Закону України "Про ціни і ціноутворення" визначено, що уповноважені органи мають право: звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету коштів у разі прийняття рішення про порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Згідно пункту 5 частини 4 статті 46 КАС України, суб`єкт владних повноважень може звертатися до суду з адміністративним позовом до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх об`єднань, юридичних осіб, які не є суб`єктами владних повноважень, для превентивного судового контролю своєї ж діяльності і у випадках, визначених законом.

Крім того, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення серед іншого про стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Враховуючи, що предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення відповідної заборгованості в судовому порядку: дотримання суб`єктом владних повноважень встановленої процедури прийняття рішення про застосування штрафних санкцій; узгодження визначеного у рішенні грошового зобов`язання; сплата узгоджених грошових зобов`язань у встановлений законом строк.

Крім того, судом зауважено, що відповідачем не було наведено достатніх доказів щодо скасування рішення № 07 від 05.07.2021 року, якому надана оцінка в рішенні Вінницького окружного адміністративного суду від 31.01.2022 року справа № 120/9654/21 або сплати боргу згідно адміністративної санкції прийнятої позивачем у вигляді рішення.

Тому, суд керуючись нормами КАС України, згідно яких виключена можливість прийняття у адміністративній справі рішення щодо вилучення коштів, користуючись правом щодо виходу за межі позовних вимог, передбаченого ч. 2 ст. 9 КАС України з метою ефективного захисту прав позивача, дійшов до висновку щодо необхідності вийти за межі позовних вимог та стягнути з Гайсинського комбінату комунальних підприємств в дохід державного бюджету штраф в сумі 203454,76 грн.

А відтак, згідно зазначеного суд дійшов до висновку про те, що визначені у ньому штрафні санкції підлягають стягненню у примусовому порядку.

Також слід наголосити, що питання правомірності визначених суб`єктом владних повноважень штрафних санкцій у відповідному рішенні не охоплюється предметом даного позову, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Підсумовуючи зазначене, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області (вул. Максимовича, 19, м. Вінниця, ) до Гайсинського комбінату комунальних підприємств (вул. Б. Хмельницького, 47, м. Гайсин, Вінницька область, ) про вилучення необґрунтованої одержаної виручки у дохід державного бюджету задовольнити частково.

Стягнути з Гайсинського комбінату комунальних підприємств в дохід державного бюджету штраф в сумі 203454,76 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович