Справа № 640/11158/21
Суддя: Шелест Світлана Богданівна
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

31 серпня 2022 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Шелест С.Б., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2021 року у справі за позовом Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гловопром Україна» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Головне управління ДПС у м. Києві вперше звернулося з апеляційною скаргою 24 січня 2022 року, в якій при цьому просило відстрочити сплату судового збору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2022 року в задоволенні вказаного клопотання відмовлено; апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору.

В подальшому ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року скаржнику було продовжено строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

Внаслідок неусунення недоліків апеляційної скарги її було повернуто контролюючому органу згідно з ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року.

11 липня 2022 року Головне управління ДПС у м. Києві засобами поштового зв`язку повторно звернулося до суду з апеляційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 грудня 2021 року, в якій, серед іншого, міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання обґрунтоване тим, що контролюючий орган не мав можливості подати повторно апеляційну скаргу, яка б відповідала вимогам статті 296 КАС України в строк, визначений статтею 295 КАС України, у зв`язку з неможливістю сплати судового збору.

На переконання апелянта, звернення сторони із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є підставою для прийняття апеляційної скарги до розгляду судом апеляційної інстанції.

Скаржник посилається на те, що нормами КАС України не визначено чітко строків на повторне звернення з апеляційною скаргою, тоді як апеляційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві повторно подана в межах граничного річного строку, визначеного статтею 299 КАС України, відтак є підстави для поновлення пропущеного строку.

Перевіривши апеляційну скаргу, суддя-доповідач вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Положеннями частини 1 статті 295 КАС України визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2021 року було ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Згідно з частиною 2 статті 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Копія оскаржуваного рішення була отримана скаржником 30 грудня 2021 року. Отже, Головне управління ДПС у м. Києві мало б право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у разі подачі апеляційної скарги у строк до 30 січня 2022 року. Втім, апеляційна скарга була подана до суду лише 11 липня 2022 року.

Відповідно до частини 3 статті 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною 2 статті 299 цього Кодексу.

Перевіряючи обґрунтованість доводів клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження суддя-доповідач враховує, що саме по собі звернення до суду в межах встановленого строку із апеляційною скаргою, яка була повернута судом, не є достатньою і безумовною підставою для визнання поважними причин пропуску строку апеляційного оскарження при зверненні з повторною апеляційною скаргою до закінчення річного строку.

Разом з тим, повернення апеляційної скарги не є перешкодою для повторного апеляційного оскарження судового рішення за умови усунення підстав, які зумовили її повернення та за наявності поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження.

Наявність об`єктивних перешкод для усунення недоліків апеляційної скарги може бути підставою для поновлення строку апеляційного оскарження у разі невідкладного звернення до суду з повторною апеляційною скаргою після усунення таких перешкод.

Вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Надаючи оцінку доводам апелянта, суддя-доповідач враховує позицію Верховного Суду, який неодноразово наголошував на тому, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, не обмежена в праві в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Частина 2 статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише в разі його пропуску з поважних причин.

Водночас відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, відтак невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Належними доказами поважності підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору за звернення до суду з апеляційною скаргою, є докази, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій контролюючого органу з моменту виникнення права на апеляційне оскарження, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України, які б свідчили, що відповідач дійсно бажає реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справі в найкоротші строки.

При цьому такі дії повинні вчинятися у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту виникнення права на апеляційне оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги до дати повторного звернення з апеляційною скаргою тощо.

Втім, повторно звертаючись із апеляційною скаргою більш ніж через місяць після її повернення, апелянтом не зазначено поважних причин пропуску строку звернення до суду апеляційної інстанції з урахуванням як дати ухвалення судового рішення, так і ухвали про повернення апеляційної скарги.

Таким чином, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є необґрунтованими, а причини пропуску такого строку неповажними.

Крім того, до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору, натомість заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, у задоволенні якого відмовлено ухвалою суду від 31 серпня 2022 року.

Згідно з частиною 2 статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху.

Положеннями частини 2 статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

У відповідності до пп. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору за подання суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем адміністративного позову немайнового характеру у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня відповідного року.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року складав 2270 грн 00 коп.

При зверненні до суду з позовом, який містить одну позовну вимогу немайнового характеру, належить сплачувати судовий збір (за відсутності пільг) у розмірі 2270 грн 00 коп, а при зверненні з апеляційною скаргою 3405 грн 00 коп.

У відповідності до частини 2 статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

З огляду на викладене приходжу до висновку, що апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві необхідно залишити без руху та запропонувати подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших причин для поновлення такого строку та документ про сплату судового збору у розмірі 3405 грн 00 коп.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA1026007, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Керуючись статтями 169, 295, 296, 298, 325, 328 КАС України, суддя-доповідач

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2021 року у справі за позовом Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гловопром Україна» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту - залишити без руху.

Встановити апелянту строк десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя С.Б. Шелест