Справа № 140/3023/22
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/3023/22 пров. № А/857/9518/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 червня 2022 року (головуючий суддя: Костюкевич С.Ф., місце ухвалення - м. Луцьк) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 , 31.03.2022 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати дії протиправними Головного управління Національної поліції у Волинській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням травми під час виконання службових обов`язків згідно п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію»;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Волинській області здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням травми під час виконання службових обов`язків на підставі п. 3 ч.1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності. Однак, відповідач відмовив у виплаті належної грошової допомоги, оскільки у довідці до акту огляду медичної соціально-експертної комісії, постанові та у виписці з акта огляду медико-соціальною комісією вказано: «травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків», що не відповідає тлумаченню п. 3 ч.1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію». Позивач вважає, що відповідач відмовляючи йому у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності порушив його законні права та інтереси.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 06 червня 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції у Волинській області щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, відповідно до п. 3 ч.1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Зобов`язано Головне управління Національної поліції у Волинській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, у розмірі передбаченому пп. «б» п. 3 ч.1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Стягнуто з Головного управління Національної поліції у Волинській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00 гривень.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт покликається на те, що подані позивачем документи та зазначений діагноз не відповідає вимогам статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», за яких призначається та виплачується одноразова грошова допомога, а тому ГУ НП у Волинській області правомірно прийнято рішення про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у період з 19.02.2003 по 07.11.2015 проходив службу в ОВС України, а з 08.11.2015 по 31.08.2021 проходив службу в поліції.

Відповідно до наказу ГУНП у Волинській області № 297о/с від 30.08.2021 ОСОБА_1 , заступника начальника сектору кримінальної поліції Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області, звільнено зі служби в поліції з 31.08.2021 за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

Ліквідаційною комісією УМВС України у Волинській області на підставі наказу № 16 від 17.09.2021, створено спеціальну комісію та проведено розслідування нещасного випадку, за результатами якого Головою комісії підполковником поліції ОСОБА_2 затверджено Акт № 14, яким встановлено, що (п. 14) нещасний випадок з капітаном міліції ОСОБА_1 - оперуповноваженим сектору карного розшуку Володимир-Волинського MB (з обслуговування міста та району) УМВС України у Волинській області, стався у період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Згідно постанови № 7 ВЛК Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області» від 12.10.2021, встановлено, що травма позивача, «так, пов`язана з виконанням службових обов`язків»; «захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в поліції».

З довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 501713 від 18.01.2022 вбачається, що позивачу встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку з травмою, так, пов`язаною з виконанням службових обов`язків.

Довідкою від 18.01.2022 серії 12 ААА № 026409 позивачу визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 70 відсотків.

У січні 2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності.

Листом від 24.02.2022 № 352/05/29-2022 ГУ НП у Волинській області повідомило позивача, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 97 Закону одноразова грошова допомога поліцейському виплачується у разі встановлення інвалідності, що настала внаслідок поранення «отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції відповідно до Закону». Разом з тим, у довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ № 501713 від 18.01.2022, постанові № 7 від 12.10.2021 та у виписці з акта огляду медико-соціальною комісією № 501713 вказано, що ІІ група інвалідності встановлена на підставі «травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків». Вказаний діагноз не відповідає тлумаченню п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону, тому ГУ НП у Волинській області не має правових підстав для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Вважаючи дії відповідача протиправними щодо відмови у призначенні грошової допомоги та з метою захисту своїх прав, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивача звільнено з органів поліції через хворобу, а інвалідність встановлена до спливу шести місяців із дня звільнення позивача з поліції, при цьому, звільнення відбулося внаслідок причин, зазначених саме в пункті 3 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII (травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків), а тому останній має право на призначення одноразової грошової допомоги.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 97 Закону № 580-VІІІ передбачено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі, зокрема:

визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Відповідно до п.п. «б» п. 3 ч. 1 ст. 99 Закону №580-VІІІ встановлено, що розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату: визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності: II групи - 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Згідно ч. 2 ст. 97 Закону № 580-VIII, порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Визначення інвалідності та ступеня втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейським здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до закону та інших нормативно-правових актів (ч. 1 ст. 100 Закону № 580-VІІІ).

Відповідно ч. 6 ст. 100 Закону №580-VІІІ особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

Статтею 101 Закону № 580-VІІІ встановлені підстави, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, а саме: якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що стаття 101 Закону № 580-VІІІ передбачає вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначення та виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється і такі підстави розширеному тлумаченню не підлягають.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що відмовляючи у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, відповідач у листі від 24.02.2022 № 352/05/29-2022 (а. с. 31) не навів обґрунтовані підстави відмови у виплаті такої, з посиланням на положення статті 101 Закону № 580-VІІІ.

Так, відповідач покликався на те, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки у наданих ним матеріалах, а саме у довідці до акту огляду медико-соціальною експертною комісією та у постанові вказано причину встановлення інвалідності як «травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків», а зазначений діагноз не відповідає вимогам статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», за яких призначається та виплачується одноразова грошова допомога.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає такі покликання відповідача безпідставними, з огляду на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивача звільнено з органів поліції через хворобу, про що свідчить наказ від 30.08.2021 № 297-ос (а. с. 30).

Згідно матеріалів справи, зокрема, акта про нещасний випадок № 14 від 17.09.2021 (а. с. 21-23) в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, з капітаном міліції ОСОБА_1 трапився нещасний випадок, внаслідок якого, позивач отримав травму.

На підставі отриманої травми позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, що підтверджується, зокрема: постановою № 7 Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області» від 12.10.2021 (а. с. 27), довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 18.01.2022 (а. с. 29), довідка про результати визначення застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 18.01.2022 (а. с. 28).

Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що інвалідність позивачу встановлена (17.01.2022), тобто до спливу шести місяців із дня звільнення позивача з поліції (31.08.2021), як це передбачено в п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону № 580-VIII.

Також, необхідно зауважити, що позивач реалізував право на отримання одноразової грошової допомоги, протягом трьох років з дня виникнення у нього права на таку, що відповідає вимогам ч. 6 ст. 100 Закону № 580-VІІІ.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки у довідці до акту огляду медико-соціальною експертною комісією та у постанові № 7 вказано причину встановлення інвалідності як «травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків», а тому таке формулювання, в розумінні п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону № 580-VIII, надає позивачу право на отримання одноразової грошової допомоги.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 , відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону № 580-VIII, має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням йому інвалідності, причиною якої є наявність у нього травми, яка пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу на користь позивача, то суд апеляційної інстанції зазначає, що в апеляційній скарзі не наведено доводів стосовно того, що сума витрат в розмірі 1500 грн, яку судом першої інстанції стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягає зменшенню або така є не співмірною враховуючи на предмет розглядуваного спору.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень з урахуванням принципів справедливості, обґрунтованості, співмірності та пропорційності, необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Національної поліції у Волинській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 червня 2022 року у справі № 140/3023/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. Я. Качмар
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 31.08.2022