Справа № 640/14727/21
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

04 серпня 2022 року справа №640/14727/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та проведення судового засідання за власною ініціативою питання про закриття провадження в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
до третя особаМіністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України Національне антикорупційне бюро України
прозобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України (далі по тексту - відповідач), в якому просить зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України в особі Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України видалити з персонально - довідкового обліку Єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомості про ОСОБА_1 а саме: «З 26.03.2021 розшукується Національним антикорупційним бюро України. Розшукова справа №0000531 від 06.03.2017.».

Ухвалою від 02 червня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва прийняв до провадження позовну заяву та відкрив провадження в адміністративній справі №640/14727/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Ухвалою від 05 липня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва залучив до участі у справі як третю особу Національне антикорупційне бюро України.

Ухвалою від 09 грудня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва відмовив представнику ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про об`єднання справ в одне провадження.

Розглядаючи справу в спрощеному провадженні, Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі, з огляду на таке.

З матеріалів справи суд встановив, що детективами Національного бюро здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000531 від 06 березня 2017 за підозрою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 191 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 27, частини п`ятої статті 191 Кримінального кодексу України та ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 28, частини першої статті 366, частини другої статті 28, частини другої статті 366 КК України.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, постановою детектива Національного бюро від 26 березня 2021 оголошено в розшук ОСОБА_1

26 березня 2021 року постанова про оголошення ОСОБА_1 у розшук та особова картка направлена Національним бюро для організації її виконання до МВС.

Отже, спірні правовідносини виникли між учасниками цієї справи в межах кримінального провадження №0000531 від 06 березня 2017 року, в якому ОСОБА_1 є підозрюваним у кримінальному провадженні, Національне антикорупційне бюро України здійснює досудове розслідування, Міністерство внутрішніх справи України в особі Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України вчинило дії щодо виконання постанови від 26 березня 2021 року, прийнятої в межах вказаного кримінального провадження, щодо оголошено в розшук ОСОБА_1 .

Враховуючи предмет спору і обґрунтування заявлених позовних вимог цей спір, на думку суду, не підлягає розгляду у порядку Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частин першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір це спір, у якому: - хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено перелік справ, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Частина перша цієї статті передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

1-1) спорах адміністратора за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про оборонні закупівлі», крім спорів, пов`язаних із укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель та спрощеного відбору без застосування електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень»;

13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства;

15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.

Згідно частини 2 цієї статті юрисдикція адміністративних судів не поширюється, зокрема, на справи що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Отже, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав кваліфікувати спір як публічно-правовий і відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Велика Палата Верховного Суду 02 лютого 2022 року при розгляді справи №826/15154/17 виклала правову позицію, що публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції, тобто хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта, у яких одна особа може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є виконання ним публічно-владних управлінських функцій саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Таким чином, виходячи з предмету спору, змісту і характеру спору, підстави позовних вимог, зобов`язання відповідача видалити з персонально-довідкового обліку Єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомості про позивача щодо оголошення в розшук ОСОБА_1 , суд вважає, що вказаний спір не підлягає розгляду в порядку Кодексу адміністративного судочинства України.

Спір у цій справі виник через безпідставність оголошення розшуку детективами Національного антикорупційного бюро України у межах кримінального провадження, а відтак перевірка правомірності таких діянь з огляду на положення пункту 2 частини другої Кодексу адміністративного судочинства України не належить до юрисдикції адміністративного суду.

Частина п`ята статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду, висловлену 02 лютого 2022 року при розгляді справи №826/15154/17 і вважає за необхідне закрити провадження в адміністративній справі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частина перша статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи викладене, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що провадження в адміністративній справі №640/14727/21підлягає закриттю, а заявлені вимоги належить розглядати відповідному місцевому загальному суду за правилами Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, пункту 1 частини першої статті 238, статті 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в адміністративній справі №640/14727/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України про зобов`язання вчинити дії.

Згідно з частиною другою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Кузьменко