Справа № 420/10779/21
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/10779/21

Категорія: 111030000 Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 23.11.2021 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, Головного управління ДПС в Одеській області (як відокремлений підрозділ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Головного управління (далі ГУ) ДПС в Одеській області, ГУ ДПС в Одеській області (як відокремлений підрозділ), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 11 червня 2019 року №№00481304, 00471304, 00461304;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу форми "Ф" №286288-52 від 27 червня 2019 року на загальну суму 461 898,49 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що ГУ ДПС в Одеській області прийняло повідомлення про анулювання боргу як безспірний доказ не дослідивши жодних інших обставин.

Також позивача стверджує, що жодних повідомлень про необхідність подання річної декларації та надання пояснень та документів до податкового органу не отримувала, як не отримувала і акту перевірки та податкових повідомлень-рішень. Представник позивача стверджує, що підписи на вказаних документах позивачу не належать, та позивачу не відомо хто їх отримав та розписався за позивача.

На переконання позивача, наведені обставини свідчать про те, що визначене податковим органом грошове зобов`язання є неузгодженим.

В адміністративному позові позивач вказує на порушення допущені контролюючим органом при призначення перевірки та її проведенні, а також на те, що ДПС при перевірці не було використано та досліджено жодного первинного бухгалтерського документу платника податку або інших документів, врахованих в бухгалтерському та/або податковому обліках, не було проведено зустрічних звірок та не досліджено належним чином власне правову природу грошових коштів (додаткового блага), щодо яких згодом врешті нараховано податкові зобов`язання. При цьому ДПС було використано лише власні інформаційні бази даних та лист банку, що не може вважатися належною та об`єктивною перевіркою питання що досліджувалося.

Зазначене в цілому, на переконання позивача, свідчить про протиправність прийнятого відповідачем рішення щодо визначення грошового зобов`язання позивачу.

Позивач стверджує, що в результаті неправомірних дій та рішень відповідача була проведена відповідна податкова перевірка, та як наслідок та знову ж таки безпідставно видані ППР та вимога, в результаті чого протиправно сформовано суму заборгованості (податковий борг та штраф/пеня) в надзвичайно великому для позивача розмірі, що прямо впливає на її майнові інтереси та порушує права як громадянина та платника податків.

Відповідачі позов не визнали, вказуючи, що отримавши податкову інформацію про можливе порушення ОСОБА_1 податкового законодавства звернувся до позивача листом запрошенням щодо надання декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік, пояснень та документального підтвердження щодо отриманого додаткового блага у вигляді прощення боргу. Також представник відповідача зазначає, що звернувся з запитами про надання інформації щодо отриманого позивачем доходу до АТ "УКРСИББАНК". Станом на час здійснення перевірки від позивача пояснення з копіями документів до контролюючого органу не надходили. На підставі наданих АТ "УКРСИББАНК" документів та інформації, наявної в базі даних ЦБД ДРФО відповідачем здійснено перевірку за результатом якої встановлені порушення Податкового кодексу України, та як наслідок прийняті податкові повідомлення-рішення.

Також представник відповідача зазначив, що про початок здійснення перевірки та прийняті за її результатом акт та податкові повідомлення-рішення позивач повідомлявся відповідно до вимог ПК України.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУ ДПС в Одеській області, Головного управління ДПС в Одеській області (відокремлений підрозділ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомленьрішень, податкової вимоги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги:

- в абз."д" п.п.164.2.17 п.164.2. ст. 164 ПК України встановлено, що зазначена сума є додатковим благом лише у разі, якщо Кредитор повідомив платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу. Разом з тим, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, оскільки однією з підстав для задоволення позовних вимог до ГУ ДПС в Одеській області було те, що позивачка не отримувала повідомлення від АТ "Укрсиббанк" про прощення боргу. З`ясування цієї обставини мало суттєве значення для повного, всебічного і об`єктивного розгляду справи;

- про призначення/проведення відповідної документальної позапланової невиїзної перевірки їй відомо не було, акту та податкових повідомлень-рішень вона не отримувала та про їх існування до ознайомлення з матеріалами справи №420/6287/20 їй відомо не було;

- ані копії наказу про проведення відповідної документальної позапланової перевірки, ані повідомлень про місце та час її проведення вона ані поштою, ані особисто не отримувала, працівники ДПС з цього приводу з нею в будь-який спосіб не зв`язувалися, в електронному кабінеті платника податків станом на 2018 рік вона не була зареєстрована;

- Акт перевірки складений з порушенням вимог вимогам п.1.8, п.2.3.1, п.4.5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 14 березня 2013 року №395 (далі Порядок №395), що, на переконання апелянта, нівелюють юридичне значення цього документа та не дають компетенції органу ДПС на прийняття на його підставі відповідних податкових повідомлень-рішень;

- податкові повідомлення-рішення, які не були отримані позивачем, з огляду на підроблені підписи на поштових повідомленнях про їх отримання, не дає підстав вважати такі документи належним чином врученими у розумінні п.42.2 ст. 42 ПК України. Відтак грошові зобов`язання, визначені у вказаних податкових повідомленнях-рішеннях, не набули статусу узгоджених, що, відповідно до п.59.1 ст. 59 ПК України, виключає право контролюючого органу надсилати податкову вимогу;

- п.8 підрозділу 1 Розділу XX "Перехідні положення" ПК України зобов`язує органи ДПС нараховувати додаткове благо виходячи з основної заборгованості за курсом НБУ національної валюти до гривні, який діяв станом на 01 січня 2014 року.

ГУ ДПС в Одеській області своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 11 серпня 2005 року проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , номер запису про проведення державної реєстрації: 0000484.

Основним видом економічної діяльності фізичної особи-підприємця вказано: Вантажний автомобільний транспорт (код КВЕД 49.41).

22 лютого 2018 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 6014940 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за власним рішенням.

Відповідно до матеріалів справи, 16 червня 2007 року між позивачем ОСОБА_1 та АКІБ "УкрСиббанк" укладено договір про надання споживчого кредиту №0 на суму 44 900,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 226 745,00 грн. на день укладання договору. Термін погашення кредиту визначено червень 2017 року.

Також, 03 березня 2006 року між позивачем ОСОБА_1 та АКІБ "УкрСиббанк" укладено кредитний договір №175-217 ДОУ 1 Н на суму 66 230,00 швейцарських франків. Термін погашення кредиту визначено березень 2027 року.

Як вбачається з витягу з Додатку №1 до Протоколу №02/15 засідання Правління АТ "УКРСИББАНК" від 26 січня 2015 року, АБ "УКРСИББАНК" ініційовано акцію для клієнтів роздрібного бізнесу АТ "УКРСИББАНК", направленої на погашення довгострокової простроченої заборгованості та погоджено можливість списати (анулювати) залишок боргу при умові погашення 20% від загальної суми боргу на таку дату погашення.

Відповідно до витягу з додатку ІІ до протоколу №02/15 засідання Правління "АТ УКРСИББАНК" від 26 січня 2015 року, ОСОБА_1 визнана такою, що відповідає умовам акції.

АТ "УКРСИББАНК" 17 квітня 2015 року за №31-4-51-07/2107/1 прийнято повідомлення про анулювання боргу, відповідно до якого ПАТ "УкрСиббанк" нагадує, що на підставі Договору про надання споживчого кредиту №0 від 16 червня 2007 року станом на 17 квітня 2015 року за ОСОБА_1 обліковуються кредитна заборгованість у сумі 69 105,84 (Шістдесят дев`ять тисяч сто п`ять) доларів США 84 цента, що складає 1 482 033,89 (Один мільйон чотириста вісімдесят дві тисячі тридцять три) гривні 89 копійок по курсу НБУ станом на 17 квітня 2015 року, та штрафні санкції за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 3 300,59 (три тисячі триста) доларів США 59 центів, що складає 70 783,98 (сімдесят тисяч сімсот вісімдесят три) гривні 98 копійок по курсу НБУ станом на 17 квітня 2015 року.

AT "УкрСиббанк", як кредитор, з метою виконання вимог пп."д" пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 ПК України, повідомляє ОСОБА_1 , як платника податку на доходи фізичних осіб-боржника, що AT "УкрСиббанк" прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості ОСОБА_1 , що станом на 17 квітня 2015 року становить 57586,84 (п`ятдесят сім тисяч п`ятсот вісімдесят шість) доларів США 84 цента, а саме:

- суми основного боргу (кредиту) 32 150,97 доларів США, що складає 689 505,07 гривень по курсу НБУ станом на 17 квітня 2015 року,

- суми процентів 25 435,87 доларів США, що складає 545 494,01 гривень по курсу НБУ станом на 17 квітня 2015 року,

- та штрафних санкцій за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 3 300,59 (три тисячі триста) доларів США 59 центів, що складає 70 783,98 (сімдесят тисяч сімсот вісімдесят три) гривні 98 копійок по курсу НБУ станом на 17 квітня 2015 року.

Вказаним повідомленням звернуто увагу позивача на те, що відповідно до п.п."д" 164.2.17 п.164.2 ст. 164 ПК України анульована сума заборгованості за основним боргом (кредитом) є доходом позивача отриманим як додаткове благо, і позивачу необхідно самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб, а також сплатити військовий збір відповідно до п.161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

Як вбачається з наявного підпису на повідомленні про анулювання боргу позивач отримала вказане повідомлення особисто 17 квітня 2015 року, а також засобом поштового зв`язку 03 листопада 2015 року.

Також, АТ "УКРСИББАНК" 17 квітня 2015 року за №31-4-51-07/2107/2 прийнято повідомлення про анулювання боргу, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" (далі - AT "УкрСиббанк") нагадує, шо на підставі Кредитного договору №0 від 03 березня 2006 року станом на 17 квітня 2015 року за ОСОБА_1 обліковуються кредитна заборгованість у сумі 88 772,58 (Вісімдесят вісім тисяч сімсот сімдесят два) швейцарських франка 58 сантимів, що складає 1 974 595,13 (один мільйон дев`ятсот сімдесят чотири тисячі п`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 13 копійок по курсу НБУ станом на 17 квітня 2015 року, та штрафні санкції за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 35,85 (тридцять п`ять) швейцарських франків 85 сантимів, що складає 797,42 (Сімсот дев`яносто сім) гривень 42 копійки по курсу НБУ станом на 17 квітня 2015 року.

AT "УкрСиббанк", як кредитор, з метою виконання вимог пп."д" пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 ПК України, повідомляє ОСОБА_1 , як платника податку на доходи фізичних осіб - боржника, що AT "УкрСиббанк" прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості, що станом на 17 квітня 2015 року становить 74 232,58 (сімдесят чотири тисячі двісті тридцять два) швейцарських франка 58 сантимів, а саме:

- суми основного боргу (кредиту) 46 358,43 швейцарських франків, що складає 1 031 386,90 гривень по курсу НБУ станом на 17 квітня 2015 року,

- суми процентів 27 864,15 швейцарських франків, що складає 619 790,65 гривень по курсу НБУ станом на 17 квітня 2015 року,

- та штрафних санкцій за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 35,85 (тридцять п`ять) швейцарських франків 85 сантимів, що складає 797,42 (сімсот дев`яносто сім) гривень 42 копійки по курсу НБУ станом на 17 квітня 2015 року.

Вказаним повідомленням звернуто увагу позивача на те, що відповідно до п.п."д" 164.2.17 п.164.2 ст. 164 ПК України анульована сума заборгованості за основним боргом (кредитом) є доходом позивача отриманим як додаткове благо, і позивачу необхідно самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб, а також сплатити військовий збір відповідно до п.161 пп.10 розділу ХХ ПК України.

Як вбачається з наявного підпису на повідомленні про анулювання боргу позивач отримав вказане повідомлення особисто 17 квітня 2015 року, а також засобом поштового зв`язку 03 листопада 2015 року.

ГУ ДФС в Одеській області повідомленням №11313/Л/15-32-52-07-12 від 06 грудня 2018 року повідомило ОСОБА_1 , про необхідність подання податкової декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік та її документальне підтвердження отриманого доходу до ГУ ДФС в Одеській області. Ненадання вищезазначених пояснень та документального підтвердження є підставою для проведення позапланової виїзної документальної перевірки відповідно до вимог ст. 78 ПК України.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, позивачем не надано до податкового органу декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік та її документальне підтвердження.

Також, Головним управлінням ДФС в Одеській області відповідно до пп.20.1.2, 20.1.5, п.20.1 ст. 20, п.73.3 ст. 73 ПК України направлено на адресу АТ "УКРСИББАНК" запит, в якому просить надати інформацію та документальне підтвердження, щодо надання доходу у 2015 році фізичним особам, зазначеним в запиті, на який листом від 02 січня 2019 року за №14-2-01/16 АБ "УКРСИББАНК" надано до ГУ ДФС в Одеській області письмові пояснення щодо обставин прощення боргу боржнику ОСОБА_1 , а також повідомлення про анулювання боргу від 17 квітня 2015 року №№31-4-51-07/2107/2, 31-4-51/2107/1.

На підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, пп.78.1.2 п.78.1 ст. 78, ст. 79 ПК України ГУ управлінням ДПС в одеській області прийнято наказ від 14 березня 2019 року №1837 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ", відповідно до якого наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи платника податків ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , з питань дотримання податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходу отриманого платником податку, як додаткове благо (ознака " 126") за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року з 06 травня 2019 року тривалістю 5 робочих днів.

Копія наказу від 14 березня 2019 року №1837 направлено позивачу засобом поштового зв`язку, та вручено позивачу 26 березня 2019 року.

Надалі, головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Гончаром Д.С. на підставі пп.78.1.1, 78.1.2 п.78.1 ст. 78, п.79.2 ст. 79 ПК України та наказу ГУ ДПС в Одеській області №1306 від 30 жовтня 2019 року про проведення документальної невиїзної перевірки, в період з 06 травня 2019 року по 11 травня 2019 року проведена документальна невиїзна перевірка фізичної особи ОСОБА_1 , за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року, з питання достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податків, зборів і платежів.

За результатами вказаної перевірки 17 травня 2019 року складено акт за №941/15-32-13-04/ НОМЕР_1 , який вручено позивачу засобом поштового зв`язку 18 травня 2019 року.

Зазначеним актом перевірки встановлено порушення вимог законодавства платником податків ОСОБА_1 , а саме:

пп.168.2.1, п.168.2, ст. 168, пп.168.1.3, п.168.1, ст. 168, пп."д" п.164.2.17, п.164.2, ст. 164, п.167.1, ст. 167, п.179.7 ст. 179, пп.49.18.4 п.49.18 ст. 49 КП України не надана декларація про майновим стан та доходи за 2015 рік занижено податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 343 569,40 грн;

п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, занижено зобов`язання з військового збору, що підлягає сплаті до бюджету за 2015 рік в сумі 25 813,38 грн.

На підставі виявлених порушень відповідачем 11 червня 2019 року прийняті податкові повідомлення-рішення, а саме:

- №00481304 від 11 червня 2019 року форми "Р", винесеного на підставі акту перевірки №941/15-32-13-04/, яким (актом) встановлені порушення п.16-1 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України, про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем 11011001 "Військовий збір, що сплачується за результатами декларування" на 32 266, 74 грн., з яких 25 813, 38 грн. за податковим зобов`язанням та 6 153, 35 грн. - за штрафними санкціями (на підставі п.123.1 ст. 123 ПК України);

- №00471304 від 11 червня 2019 року форми "Р", винесеного на підставі акту перевірки №941/15-32-13-04/ НОМЕР_1 , яким (актом) встановлені порушення пп.168.2.1 п.168.2, пп.168.1.3 п.168.1 ст. 168, пп."д" пп.164.2.17 п.64.2 ст. 164, п.167.1 ст. 167, п.179.7 ст. 179, пп.49.18.4 п.49.18 ст. 49 ПК України, про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем 11010500 "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" на 429 416, 75 грн., з яких 343 569, 40 грн. - за податковим зобов`язанням та 85 892, 35 грн. - за штрафними санкціями (на підставі абз.2 п.123.1 ст. 123 ПК України);

- №00461304 від 11 червня 2019 року форми "ПС", винесеного на підставі акту перевірки №941/15-32-13-04/ НОМЕР_1 , яким (актом) встановлені порушення пп.49.18.4 п.49.18 ст. 49, п.179.1 ст. 179 ПК України, про застосування штрафних санкцій у сумі 170,00 грн. за платежем 11010500 "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування".

27 червня 2019 року ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкову вимогу №286288-52 на загальну суму 461 898,49 грн, та направлена на адресу позивача засобом поштового зв`язку, проте повернулась адресату за закінченням терміну зберігання.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року по справі №420/6287/20 адміністративний позов ГУ ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості - задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ) податкову заборгованість:

- по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 32 266, 74 грн. (тридцять дві тисячі двісті шістдесят шість гривень 74 коп.) на бюджетний рахунок №0015014, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37977316, КБК 11011001, отримувач коштів УК в Ізмаїльському районі/ м. Ізмаїл/11011001;

- по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 429 631,75 грн. (чотириста двадцять дев`ять тисяч шістсот тридцять одна гривня 75 коп.) на бюджетний рахунок №0015014, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37977316, КБК 11010500, отримувач коштів УК в Ізмаїльському районі/ м. Ізмаїл/11010500.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у справі №420/6287/20 відмовлено та визнати неповажними причини пропуску такого строку. У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ГУ ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості відмовлено.

Позивач не погоджується з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, а тому звернулася до суду із зазначеним позовом.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що посилання позивача на п.8 підрозділу 1 розділу XX ПК України є необґрунтованим та безпідставним, оскільки з матеріалів справи вбачається, що зміни валюти зобов`язання з іноземної у гривню не відбувалося, а кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до п.8 підрозділу 1 розділу XX ПК України. Позивач належним чином повідомлений банком про суму анулювання (прощення) заборгованості на вказаних умовах та про свій обов`язок самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб з суми прощеної основної заборгованості за кредитом і відобразити такий дохід у річній податковій декларації відповідно до вимог пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 ПК України.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78 КАС України, .п.14.1.47 п.14.1 ст. 14, п.42.2 ст. 42, пп."д" пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164, до пп.8 підрозділу 1 розділу XX ПК України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до п.42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п.42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення про необхідність подання декларації про майновий стан за 2015 рік, повідомлення про початок перевірки з копією наказу, акт перевірки та податкові повідомлення рішення направлялись податковим органом на адресу позивач: АДРЕСА_1 .

Отже, податковим органом дотримано вимоги ст. 42 ПК України, щодо направлення всіх документів.

Відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень наявні підписи про вручення позивачу.

Судом першої інстанції вірно зазначено про відсутність законодавчо встановленого обов`язку податкового органу перевіряти справжність підпису у рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень. При цьому, позивач вважаючи, що її підпис в документах підроблений, не надала доказів звернення з відповідною заявою щодо підробки документів до компетентних органів.

Також, колегія суддів вважає, що Акт перевірки від 17 травня 2019 року №941/15-32-13-04/ НОМЕР_1 , містить усі необхідні реквізити, зокрема дату, номер, місце де він складений тощо.

Згідно п.164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 164.1.1 п.164.1 ст. 164 ПК України встановлено, що загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Відповідно до пп."д" пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст.165 цього Кодексу), у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Відповідно до п.п.14.1.47 п.14.1 ст. 14 ПК України, додаткові блага це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу анульовано основну суму боргу в розмірі 1 720 892 грн., по курсу НБУ станом на 17 квітня 2015 року за кредитними договорами №0 від 16 червня 2007 року, №0 від 03 березня 2006 року.

В повідомлення про анулювання боргу від 17 квітня 2015 року міститься підпис позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач вважаючи, що її підпис в документах підроблений, не надала доказів звернення з відповідною заявою щодо підробки документів до компетентних органів, а встановлення справжності підписів в документах не є завданням адміністративного судочинства.

Також, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо незастосування до спірних правовідносин п.8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України виходячи з наступного.

Так, у зв`язку з політичною та фінансовою кризою, яка сталася у 2014 році та спричинила девальвацію національної валюти в Україні, враховуючи скрутне становище, в якому опинилися позичальники - фізичні особи, які отримали споживчі кредити в іноземній валюті, з 07 травня 2015 року підрозділ 1 розділу XX ПК України доповнений п.8 на підставі Закону України "Про внесення змін до ПК України щодо кредитних зобов`язань".

Метою запровадження вказаних положень є фактична реалізація положень Закону України "Про реструктуризацію кредитних зобов`язань з іноземної валюти в гривню", згідно з якими платникам податків надаються певні податкові преференції.

Відповідно до пп.8 підрозділу 1 розділу XX ПК України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 01 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 01 січня 2014 року. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 01 січня 2015 року.

Тобто, курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощеного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню.

В силу колізійного принципу пріоритету норми правового акта, виданого пізніше, до правовідносин, які виникли у зв`язку із прощенням банками з 01 січня 2015 року боргу позичальникам за кредитами в іноземній валюті, які не було погашено до 01 січня 2014 року та валюту зобов`язання за якими було змінено з іноземної на національну, застосовуються норми п.8 підрозділу 1 розділу XX ПК України.

За змістом наведених положень у разі якщо кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до п.8 підрозділу 1 розділу XX ПК України, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у відповідності до пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 ПК України з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Саме факту зміни валюти зобов`язання за кредитом з іноземної валюти в гривню та прощення розміру різниці, є підставою для застосування п.8 підрозділу 1 розділу XX ПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даних спірних правовідносинах позивачем не доведено факт реструктуризації кредитних зобов`язань, а також не надано до суду доказів зміни валютних зобов`язань за даним договором з іноземної на національну.

За таких обставин, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 30 серпня 2022 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.