Справа № 640/24561/21
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м. Київ №640/24561/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства "Одеський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" до Державної податкової служби України про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідача у формі листа від 13.08.2021 №18668/6/99-00-13-04-06 у наданні позивачу розстрочення грошового зобов`язання (податкового боргу) на суму 52585728,98 грн.;

- зобов`язати відповідача надати позивачу розстрочення цього податкового боргу на строк 36 місяців з періодами сплати щомісячно рівними частинами, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду.

Підстави позову: позивач подав повний пакет документів для прийняття рішення про розстрочення грошового зобов`язання, але відповідач відмовив без законних на те підстав.

Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити в позові з таких підстав: - позивач неналежно оформив документи, а саме перелік обставин, які зумовлюють розстрочення грошо-вих зобов`язань, вказав у заяві, а не в окремому документі; - комплексний аналіз фінансових показників за 2020, 2021рр. свідчить про кризовий фінансовий стан позивача; - розстрочення грошових зобов`язань є правом відповідача, а не його обов`язком.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що до заяви були додані усі необхідні документи, які підтверджують обставини, що зумовлюю розстрочення грошових зобов`язань; грошові надходження та фінансові показники за 1 півріччя 2021р. покращились порівняно з аналогічним періодом 2020р.; крім цього, у позивача обліковуються суми незавершеного виробництва по невиконаним роботам, виконання яких очікується до кінця 2021р.

Інших заяв по суті справи до суду не надійшло.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 29.07.2021 №01-1/637 щодо надання розстрочення грошового зобов`язання (податкового боргу) з ПДВ на загальну суму 52585728,98 грн., яка склалась станом на 30.06.2021 і строк сплати якої вже минув, на строк 36 місяців рівними частинами.

До заяви додав: - економічне обґрунтування від 29.07.2021; - аналіз фінансового стану з висновком щодо існування загрози виникнення, накопичення або непогашення податкового боргу; - графік погашення розстрочених сум; - розрахунки прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіка погашення розстрочених сум.

Листом від 13.08.2021 №18668/6/99-00-13-04-06 відповідач повідомив про відсутність підстав надання позивачу розстрочення грошових зобов`язань (податкового боргу).

Свою відмову відповідач обґрунтував таким: - станом на 12.08.2021 за позивачем обліко-вується податковий борг з ПДВ на загальну суму 60980318,91 грн., однак у пакеті документів відсутня інформація про передачу майна у податкову заставу або перебування майна у податковій заставі для забезпечення погашення розстроченої суми згідно з п. 100.11 ст. 100 ПК України; за даними ГУ ДПС в Одеській області у податкову заставу описано майно на загальну суму 33,2 млн грн.; - позивач некоректно оформив заяву, оскільки не визначив грошові зобов`я-зання чи податковий борг, які він просить розстрочити, що унеможливлює визначення правильності сум податку, які він просить розстрочити; - до заяви не додані обов`язкові окремі документи, а саме: перелік обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин; розрахунок прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіка погашення; - графік погашення розстро-ченої суми у пакеті документів наявний, однак у ньому не зазначено суми та дати погашення часток розстроченої суми на період розстрочення; - основні показники фінансового стану мають негативну динаміку, так як за 1 півріччя 2021р. отримано збиток у сумі 7,4 млн грн., у той час як за відповідний період 2020р. було досягнуто 2,1 млн грн. чистого прибутку; - наявність чинників, що спричинили кризовий фінансовий стан, втрату платоспроможності та фінансової стійкості; - відповідач дійшов висновку про потенційну неможливість виконання позивачем своїх зобов`язань в описаних ним економічних умовах, адже, окрім повної і своєчасної сплати чергових часток розстроченої суми, недопущення приросту податкового боргу за рахунок несплати поточних платежів, позивач має сплатити процентів за період розстрочення у сумі близькій до 7,6 млн грн.; - зважаючи на те, що строк розстрочення перевищує один рік, а сума розстрочення - 10 млн грн., рішення про розстрочення має бути погоджена з Міністерством фінансів України.

Спірні правовідносини виникли у сфері справляння податків і зборів та стосуються правомірності відмови відповідача у розстроченні сплати грошових зобов`язань (податкового боргу).

Згідно із ст. 100 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідно-син) розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу (п. 100.1).

Платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов`язання (п. 100.2).

Підставою для розстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов`язань та податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстро-чення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків (п. 100.4).

Рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань чи податкового боргу, а також про перенесення строків сплати розстрочених, відстрочених сум або їх частки щодо загальнодержавних податків та зборів на строк, що виходить за межі одного та/або більше бюджетних років, у разі, якщо сума, заявлена до розстрочення, відстрочення, або сума розстро-чених, відстрочених грошових зобов`язань чи податкового боргу, щодо яких переносяться строки сплати, становить 10 мільйонів гривень та більше, приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (абз. 2 п. 100.9).

Якщо сума грошового зобов`язання чи податкового боргу, заявлена до розстрочення, відстрочення, становить 1 мільйон гривень і більше, розстрочення, відстрочення надається лише за умови:

- передачі у податкову заставу майна платника податків, балансова вартість якого дорівнює або перевищує заявлену до розстрочення, відстрочення суму грошового зобов`язання, - у разі розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань;

- перебування у податковій заставі майна платника податків, балансова вартість якого дорівнює або перевищує заявлену до розстрочення, відстрочення суму податкового боргу, - у разі розстрочення, відстрочення податкового боргу (п. 100.11).

Згідно з п. 3.1 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №574, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №1853/24385 (далі - Порядок №574), для розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем свого обліку або за місцем обліку такого грошового зобов`язання (податкового боргу) з письмовою заявою (додаток 1), в якій зазначаються суми податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), пені, сплату яких платник податків просить розстрочити (відстрочити), а також строк розстрочення (відстрочення) та періоди сплати. При цьому окремо зазначаються суми, строк сплати яких ще не настав, а також строк сплати яких вже минув.

До заяви додається економічне обґрунтування, яке складається з:

переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин;

аналізу фінансового стану;

графіка погашення розстрочених (відстрочених) сум;

розрахунків прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіка погашення.

Підставою для розстрочення грошових зобов`язань (податкового боргу) платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, перелік яких визначено постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1235 "Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин", а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов`язань (податкового боргу) та/або збільшення подат-кових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Згідно з п. 3.2 Порядку №574 за результатами розгляду керівник (заступник керівника) органу доходів і зборів протягом 30 календарних днів з дати подання заяви:

приймає рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), яке оформляється на бланку відповідного органу доходів і зборів (додаток 2);

відмовляє платнику в розстроченні (відстроченні) у письмовій формі за відсутності підстав, наведених у пункті 3.1 цього розділу, та при недотриманні обов`язкових вимог, визначених цим Порядком.

У разі якщо рішення про розстрочення (відстрочення) приймається органом доходів і зборів вищого рівня, орган доходів і зборів за місцем обліку платника податків або за місцем обліку його грошових зобов`язань (податкового боргу) протягом 10 календарних днів розглядає заяву платника, здійснює аналіз його фінансового стану та формує відповідний висновок про можливість надання розстрочення (відстрочення), який разом з копіями документів, доданих платником до заяви, надсилає на адресу органу доходів і зборів вищого рівня.

У такому самому порядку здійснюється розгляд заяви платника податків у випадку, якщо рішення приймається Міністерством доходів і зборів України. При цьому Міністерством доходів і зборів України рішення приймається протягом 10 календарних днів.

Оцінюючи доводи сторін щодо повноти поданих документів, суд зазначає таке.

Твердження відповідача про те, що позивач не додав до своєї заяви перелік обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існу-вання таких обставин, є вірним підтверджується копіями заяви позивача від 29.07.2021 та опису вкладення до цінного листа, які не містять у переліку (описі) додатків вказаного переліку і доказів.

Твердження позивача у позовній заяві про те, що він зазначив перелік обставин і доказів їх існування у поданій заяві від 29.07.2021, не відповідають дійсності і спростовується копією цієї ж заяви, яка не містить відомостей про жодну із 12-ти затверджених Переліком обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1235 (далі - Перелік), і підтверджуючих їх доказів.

Посилання позивача на те, що відповідачу було надано висновок щодо існування загрози виникнення, накопичення або непогашення податкового боргу, суд відхиляє, зважаючи на таке.

У п. 4 аналізу фінансового стану позивача та у п. 7 висновку щодо існування загрози виникнення, накопичення або непогашення податкового боргу зазначається про неплатоспро-можність позивача виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами після настання встановленого строку їх виконання.

Пунктом 2 розділу І Переліку передбачено обставину, що є підставою для розстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу заявника, - загроза виникнення неплатоспро-можності (банкрутства) заявника в разі своєчасної та в повному обсязі сплати ним грошового зобов`язання або погашення податкового боргу в повному обсязі (абз. 1).

Зазначена обставина підтверджується висновком про результати аналізу фінансового стану заявника, що проводиться контролюючим органом за даними бухгалтерського обліку (абз. 2).

Абзац 2 цього пункту кореспондується з положеннями п. 3.2 Порядку №574 щодо розгляду контролюючим органом заяви платника, здійснення аналізу його фінансового стану та формування відповідного висновку про можливість надання розстрочення (відстрочення), який разом з копіями документів, доданих платником до заяви, надсилається на адресу органу доходів і зборів вищого рівня.

До заяви позивача не було додано висновку про результати аналізу фінансового стану заявника, проведеного контролюючим органом за даними бухгалтерського обліку.

Водночас, доданий до заяви висновок щодо існування загрози виникнення, накопичення або непогашення податкового боргу, складений позивачем і підписаний його керівником, а не контролюючим органом, тому згідно з п. 2 розділу I Переліку цей висновок не є відповідним засобом доказування існування обставини, зазначеної позивачем у п. 4 аналізу фінансового стану позивача та у п. 7 висновку щодо існування загрози виникнення, накопичення або непогашення податкового боргу.

Отже, доводи позивача про подання (зазначення) відповідачу необхідного переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин, є помилковими, тому відхиляються судом.

Твердження відповідача про те, що позивач не додав до своєї заяви розрахунок прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіка погашення, не відповідає дійсності і спростовується копією вказаного розрахунку і копіями заяви позивача від 29.07.2021 та опису вкладення до цінного листа, які у переліку (описі) додатків містять відомості про його подання відповідачу.

Твердження відповідача про те, що у доданому до заяви графіку погашення розстроченої суми не зазначено суми та дати погашення часток розстроченої суми на період розстрочення, є частково вірним, оскільки графік не містить дат погашення часток розстроченої суми, але у рядку 3 містить щомісячну суму погашеного податкового боргу впродовж 36 місяців.

Разом з цим, відсутність у графіку дат погашення розстрочених сум не є підставою для висновку про некоректне оформлення графіка, оскільки п. 3.1 Порядку №574 не встановлює таких вимог, а сам графік складено помісячно, починаючи з серпня 2021р. по липень 2024р., включно.

Отже, доводи відповідача про неподання позивачем розрахунку прогнозних доходів і про некоректне оформлення графіка погашення розстроченої суми є помилковими, тому відхиляються судом.

Враховуючи викладене, суд зазначає про помилковість доводів позивача про подання відповідачу повного пакету документів, оскільки ним не доведено відповідними засобами доказування подання відповідачу разом із заявою переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин, що свідчить про невідповідність заяви позивача вимогам п. 3.1 Порядку №574.

Оцінюючи доводи сторін щодо достатності поданих документів для розстрочення грошо-вих зобов`язань (податкового боргу), суд зазначає таке.

Згідно з п. 100.4 ст. 100 ПК України і п. 3.1 Порядку №574 підставою для розстрочення грошових зобов`язань (податкового боргу) платника податків є додержання декількох вимог:

- надання ним достатніх доказів існування обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, згідно з Переліком;

- надання ним економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов`язань (податкового боргу) та/або збільшення податкових надходжень до відпо-відного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Недотримання позивачем вимог п. 100.4 ст. 100 ПК України і п. 3.1 Порядку №574 у частині надання відповідачу обов`язкового доказу, підтверджуючого існування обставини, передбаченої п. 2 розділу І Переліку, є самостійною і достатньою обставиною для висновку про недостатність поданих документів для розстрочення грошових зобов`язань (податкового боргу), безвідносно до подання позивачем економічного обґрунтування.

З цих міркувань суд не надає оцінку доводам сторін щодо фінансово-господарського стану позивача, оскільки вони не вплинуть на висновок суду про недостатність поданих позивачем документів для розстрочення грошових зобов`язань (податкового боргу).

Враховуючи викладене, суд зазначає про відсутність передбачених п. 3.1 Порядку №574 підстав для розстрочення грошових зобов`язань (податкового боргу).

Підсумовуючи все вищевикладене, суд зазначає про наявність у відповідача передба-чених п. 3.2 Порядку №574 підстав для відмови позивачу в розстроченні грошових зобов`язань (податкового боргу), зважаючи на недотримання позивачем вимог п. 100.4 ст. 100 ПК України і п. 3.1 Порядку щодо повноти і достатності подання необхідних документів та відсутність передбачених цим пунктом підстав для розстрочення.

Окремо суд зазначає про відсутність передбаченої п. 100.11 ст. 100 ПК України умови для надання позивачу розстрочення, оскільки у податковій заставі знаходиться майно позивача на загальну суму близько 33,2 млн грн., що менше заявленої до розстрочення суми податкового боргу.

Позовна заява не містить заперечень і спростування цій обставині.

Водночас, посилання відповідача у листі на відсутність погодження Міністерства фінансів України суд не бере до уваги, оскільки ст. 100 ПК України і Порядок №574 не покладає на платника податків обов`язок отримувати таке погодження і додавати його до заяви.

Оцінивши усі суттєві доводи сторін і подані ними докази, суд дійшов висновку про правомірність опорюваної відмови, яка прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені ПК України, Порядок №574, та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття її рішення, й судом не встановлено передбачених ст. 2 КАС України підстав для визнання оспорюваної відмови протиправною. Окремі помилкові твердження відповідача не впливають на правомірність оспорюваної відмови.

Зважаючи на відсутність підстав для визнання протиправною оспорюваної відмови, то у задоволенні основних вимог про визнання її протиправною та скасування і похідної вимоги про зобов`язання відповідача надати розстрочення належить відмовити.

Отже, у задоволенні позову належить відмовити у повному обсязі.

З огляду на відмову в позові та згідно із ст. 139 КАС України судові витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 4540 грн. покладаються на позивача і не підлягають стягненню з відповідача. Інших витрат не заявлено, тому їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 90, 139, 241-246, 262 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити Дочірньому підприємству "Одеський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" у задоволенні позову.

Позивач: Дочірнє підприємство "Одеський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України";

65031, м. Одеса, вул. Грушевського, 49, .

Відповідач: Державна податкова служба України;

04053, м. Київ, Львівська площа, 8, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення рішення.

Дата рішення є днем складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко