Справа № 440/6263/22
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

31 серпня 2022 рокум. ПолтаваСправа № 440/6263/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/6263/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

22.07.2022 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - ГУПФ), в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 31.12.2019 у 100 відсотковому розмірі, зобов`язавши ГУПФ здійснити перерахунок та виплату єдиною сумою призначеної ОСОБА_1 пенсії за період з 01.01.2018 по 31.12.2019 у 100 відсотковому розмірі підвищення, застосованого відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ГУДФС у Полтавській області №735/10/16-31-05-01-17 від 02.04.2018 виходячи з розрахунку 88% відповідних сум грошового забезпечення.

В якості підстави для звернення до суду заявник вказує на протиправну, як на його думку, поведінку відповідача, що полягає у бездіяльності з приводу нарахування та виплати пенсії позивача у повному обсязі на суму 57270,72 грн на виконання рішення суду про перерахунок пенсії, яке набрало законної сили.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду 29.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав. У відзиві на позовну заяву (а.с. 121-122) з посиланням на те, що після визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 Постанови від 21.02.2018 №103 інших рішень Уряду про умови та порядок проведення перерахунку пенсій не приймалося.

Розгляд справи, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Наказом ДПА у Полтавській області № 170-о від 26.10.2005 "По особовому складу" ОСОБА_1 звільнено зі служби в податковій міліції 31.05.2005 згідно з п. "б" ст. 65 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (через хворобу у відставку), що підтверджується витягом з наказу ДПА у Полтавській області № 170-о від 26.10.2005 "По особовому складу" (а.с. 19).

Пенсія позивачу призначена згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" за вислугу років з 01.11.2005 (за вислугу 31 рік) в розмірі 88% грошового забезпечення, що підтверджується висновком про призначення пенсії за вислугу років згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" (а.с. 18). Позивач перебуває на обліку в ГУПФ.

02.04.2018 ГУДФС у Полтавській області складено на надіслано до ГУПФ довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 вих. №735/10/16-31-0501-17 (вх. № 1 від 02.04.2018) (а.с. 20), згідно з якою відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 №704 та від 21.02.2018 №103 розмір посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою, за нормами, чинними на 01.03.2018, за посадою "начальник оперативно-аналітичного відділу УПМ ДПА у Полтавській області" становить: посадовий оклад - 8460,00 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням "полковник" - 1480,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) - 4970,00 грн., всього - 14910,00 грн.

На підставі вказаної довідки, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 виходячи з 70% грошового забезпечення (за вислугу років - 31 рік), що підтверджується рішенням про перерахунок пенсії за пенсійною справою ОСОБА_1 , копія якого наявна у матеріалах справи (а.с. 21).

Однак ОСОБА_1 , не погодившись із правильністю здійсненого відповідачем перерахунку, звернувся до ГУПФ із заявою, у якій просив провести з 01.01.2018 належний перерахунок пенсії у встановленому та не скасованому основному розмірі 88% (вислуга років 31) від щомісячного грошового забезпечення (14910 грн) відповідної посади діючого працівника податкової міліції із встановленням основного розміру пенсії в сумі 13120,9 грн, виплатити недоплачену суму пенсії в розмірі 45236,10 грн та у подальшому щомісячно виплачувати належний розмір пенсії (88%) в сумі 13120,80 грн.

У відповідь листом ГУПФ від 18.10.2018 повідомлено про відсутність підстав для виплати пенсії з 01.01.2018 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії та в розмірі 88% від грошового забезпечення.

Позивач оскаржив відмову пенсійного органу до суду. У позовній заяві, що надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 09.11.2018, ОСОБА_1 просив суд:

- визнати протиправними дії ГУПФ щодо проведення 03.04.2018 перерахунку з 01.01.2018 пенсії на підставі довідки ГУДФС в Полтавській області №735/10/16-31-05-01-17 від 02.04.2018 з підстав зміни постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щомісячного грошового забезпечення діючого працівника в розмірі 70% щомісячного грошового забезпечення та зобов`язати ГУПФ здійснити перерахунок пенсії в розмірі 88% сум грошового забезпечення, відображених у довідці ГУДФС в Полтавській області №735/10/16-31-05-01-17 від 02.04.2018 з отримуваними станом на 01.01.2018 підвищеннями та надбавками і без обмеження у граничному розмірі та провести виплату пенсії в належному розмірі з 01.01.2018 з урахуванням фактично виплачених сум, в подальшому щомісячно виплачувати належний розмір пенсії встановлений з 01.01.2018;

- визнати протиправними дії ГУПФ щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 перерахованої пенсії в розмірі з 01.01.2018 по 31.12.2018 - 50%, з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018, розрахованого відповідно розміру суми щомісячного грошового забезпечення, визначеного довідкою ГУДФС в Полтавській області №735/10/16-31-05-01-17 від 02.04.2018, а також зобов`язати ГУПФ провести перерахунок пенсії в розмірі 88% сум грошового забезпечення, відображених у довідці ГУДФС в Полтавській області №735/10/16-31-05-01-17 від 02.04.2018, з отримуваними станом на 01.01.2018 підвищеннями та надбавками, без обмеження у граничному розмірі та провести виплату пенсії в належному 100% розмірі з 01.01.2018 з урахуванням фактично виплачених сум, у подальшому щомісячно виплачувати належний розмір пенсії встановлений з 01.01.2018.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що свого часу йому була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" в розмірі 88% грошового забезпечення. Однак ГУПФ протиправно здійснив перерахунок пенсії виходячи з 70% грошового забезпечення, а не з 88% відповідних сум грошового забезпечення. Додав, що відповідач неправомірно здійснює виплату перерахованої відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 підвищеної пенсії з 01.01.2018 - 50% та буде неправомірно здійснювати у подальшому з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75% та з 01.01.2020 у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, посилаючись на невідповідність постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 вимогам Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 у справі №440/3966/18 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Суд визнав протиправними дії ГУПФ щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 з 01.01.2018 пенсії у розмірі 88 процентів відповідних сум грошового забезпечення, зобов`язавши ГУПФ перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.01.2018 пенсію у розмірі 88 процентів відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

При цьому відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог, суд зазначив, що відповідно до приписів ч. 4 ст. 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 на час перерахунку пенсії позивача та на час розгляду даної справи є чинною, а отже підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Відтак, позовні вимоги про визнання протиправними дій ГУПФ щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 перерахованої пенсії в розмірі з 01.01.2018 по 31.12.2018 - 50%, з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018, розрахованого відповідно розміру суми щомісячного грошового забезпечення визначеного довідкою ГУ ДФС в Полтавській області №735/10/16-31-05-01-17 від 02.04.2018 та похідні від них позовні вимоги про зобов`язання ГУПФ провести перерахунок пенсії в розмірі 88% суми грошового забезпечення визначеного довідкою ГУ ДФС в Полтавській області №735/10/16-31-05-01-17 від 02.04.2018 з отримуваними станом на 01.01.2018 підвищеннями та надбавками без обмеження у граничному розмірі, та провести виплату пенсії в належному 100% розмірі з 01.01.2018 з урахуванням фактично виплачених сум, у подальшому щомісячно виплачувати належний розмір пенсії встановлений з 01.01.2018, - необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Не зважаючи на це, ОСОБА_1 знову звернувся до суду з позовом, що є предметом розгляду у цій справі, в якому зазначає, що на виконання рішення суду у справі №440/3966/18 відповідач зобов`язаний був здійснити перерахунок пенсії за період з 01.01.2018 по 31.12.2019 у розмірі 88% від суми грошового забезпечення, відображеної у довідці ГУ ДФС в Полтавській області №735/10/16-31-05-01-17 від 02.04.2018, та щомісячно виплачувати пенсію у розмірі 13 120,80 грн, тобто без будь-яких обмежень. Однак відповідач у спірний період здійснював виплату підвищення до пенсії із застосуванням обмежень встановлених постановою Уряду №103, зокрема 50% у період з 01.01.2018 по 31.12.2018, 75% у період з 01.01.2019 по 31.12.2019, внаслідок чого занижено розмір пенсійних виплат.

Тобто мотиви знову заявленого позову фактично зводяться до незгоди з порядком виконання відповідачем судового рішення (рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.01.2019, яке набрало законної сили 23.04.2019).

Як визначено частиною першою статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Разом з цим положеннями статті 382 КАС України визначені спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

Приписами частини першої статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином нормами процесуального закону встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для зобов`язання відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вказані правові норми мають на меті забезпечити належне виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у вказаному Кодексі спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання нового позову. Тобто судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів суд встановив, що спір фактично пов`язаний з обставинами протиправного, як на думку позивача, невиконанням відповідачем рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 у справі №440/3966/18 в частині встановленого судом зобов`язання ГУПФ виплачувати позивачу суму пенсії після її перерахунку з 01.01.2018 з урахуванням 100% суми підвищення до пенсії, розмір якої мав би становити 13 120,80 грн.

З огляду на вищенаведене, суд зауважує, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не дозволяє ефективно захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Відповідно до статті 1291 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

При розгляді позовних вимог стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі №816/2016/17, а також в постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №806/2143/15, від 30.03.2021 у справі №580/3376/20.

Суд акцентує увагу на тому, що право позивача на отримання пенсійних виплат з 01.01.2018 у належному розмірі захищене в обраний судом спосіб у ході розгляду справи №440/3966/18, тоді як заявлені ОСОБА_1 у цьому судовому провадженні позовні вимоги фактично покликані спонукати відповідача виконати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 у справі №440/3966/18 у певний, бажаний для позивача, спосіб.

Однак, у разі наявності у позивача переконання в тому, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушені його права, свободи чи інтереси, таке порушене право підлягає захисту шляхом звернення позивача до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення суду у справі №440/3966/18), а не шляхом пред`явлення нового позову.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі №522/10140/17, від 21.11.2019 у справі №802/1933/18-а та від 30.03.2021 у справі №580/3376/20.

Факт звернення позивача до ГУПФ із заявами про виплату коштів, нарахованих на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 у справі №440/3966/18, та отримання відповіді пенсійного органу, яким повідомлено, що відповідні виплати буде проведено в межах затверджених бюджетних призначень, не зумовлює виникнення нового юридичного спору між сторонами, адже вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Велика Палата Верховного Суду, зокрема у постанові від 30.01.2019 у справі №803/3/18, зазначила, що поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Оскільки для захисту порушених прав позивач має звернутися до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України, суд дійшов висновку про те, що поданий ОСОБА_1 позов не підлягає розгляду у позовному провадженні в порядку адміністративного судочинства, з огляду на що суд вважає за необхідне закрити провадження у справі №440/6263/22 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

На підставі викладеного, керуючись статтями 238, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі №440/6263/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Роз`яснити позивачу право на звернення до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду у порядку, визначеному статтею 383 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Є.Б. Супрун