Справа № 640/12751/21
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2022-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/297
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2022 року м. Київ № 640/12751/21

за позовомОСОБА_1
до Київської міської прокуратури Офісу Генерального прокурора в особі Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення провадження щодо прокурорів
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Київської міської прокуратури, Офісу Генерального прокурора в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора від 01.04.2021 № 64дп-21 "Про накладення дисциплінарного стягнення";

визнати протиправним та скасувати наказ керівника Київської міської прокуратури №992к від 13.04.2021 "Про застосування дисциплінарного стягнення";

поновити ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді прокурора Київської місцевої прокуратури №6 в межах територіально-адміністративній одиниці - місто Київ, зарахувавши час вимушеного прогулу в загальний строк служби в органах прокуратури України з 13.04.2021;

стягнути з Київської міської прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13 квітня 2021 року по дату поновлення на посаді в органах прокуратури.

В судовому засіданні 22.11.2021 р. представники сторін висловили свої позиції щодо позовних вимог.

З врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 р. "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", наказу Окружного адміністративного суду міста Києва №34/з від 17.03.2020р., розпорядження заступника Голови суду від 19.08.2020 р. №4/з "Про посилення карантинних обмежень в Окружному адміністративному суді м. Києва" суд дійшов висновку про можливість завершити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення учасників по справі, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з 31.03.2015 р. працював в органах прокуратури України.

Наказом в.о. голови прокуратури м. Києва від 14.12.2015 р. №4238к ОСОБА_1 призначено на посаду прокурора місцевої прокуратури №6 м. Києва.

24.12.2020 р. до Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів надійшла дисциплінарна скарга в.о. керівника Київської міської прокуратури Нагальнюка Р.В. про вчинення прокурором ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

Вказана дисциплінарна скарга ґрунтується на висновках службового розслідування, затвердженого 21.12.2020 р. в.о. керівника Київської міської прокуратури Нагальнюком Р.В., а саме.

04.06.2020 р. ОСОБА_1 в приміщенні АТ "Банк Альянс" на вул. Січових Стрільців, 50 у м. Києві при отриманні незаконної винагороди в сумі 100 000 дол. США затриманий в порядку ч. 1 ст. 208 КПК України працівниками Державного бюро розслідувань.

Після отримання матеріалів слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, щодо прокурора Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва наказом в.о. прокурора м. Києва №48 від 04.06.2020 р. стосовно прокурора ОСОБА_1 призначено службове розслідування.

У ході службового розслідування з`ясовано, що за попередньою змовою, з метою створення умов, які б сприяли йому у незаконному збагаченні шляхом отримання готівкових коштів, використовуючи службове становище, ОСОБА_1 прийняв активну участь в підробленні офіційних документів, зокрема, заяви від імені ОСОБА_3 , про вчинення злочину, її подачі до Печерського УП та внесення відомостей до ЄРДР за номером кримінального провадження №0001724 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України щодо службових осіб АБ "Банк Альянс", що мало місце 04.05.2020 р.

В подальшому ОСОБА_1 , використовуючи владні повноваження - старшого групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні щодо службових осіб АТ "Банк Альянс", яким його призначив заступник керівника Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва Фурман В.М., під приводом виконання слідчих дій замість слідчого поліції, достеменно усвідомлюючи, що діє протиправно, оскільки кримінальне провадження зареєстровано незаконно та за підробленою ним заявою від імені ОСОБА_3 та протоколом допиту свідка від його імені, прибув 07.05.2020 р. до офісу зазначеної банківської установи, де вручив повістку про виклик для допиту першого заступника голови правління банку ОСОБА_4 , допитав його в якості свідка з обставин здійснення фінансової діяльності банківської установи з видачі кредитних коштів 26.05.2020 р. у своєму кабінеті, вчинивши службове підроблення та склавши від його імені протокол допиту свідка.

ОСОБА_1 під час розмови з ОСОБА_4 повідомив про нібито відомі йому від замовників справи факти щодо його участі в організації розкрадання коштів шляхом неповернення кредитів певними особами, повідомив його про можливість закриття кримінального провадження та попросив назвати конкурентів, призначивши для цього неофіційну зустріч, висунув вимогу про передачу 100 000 дол. США за закриття кримінального провадження.

03.06.2020 р. у робочий час ОСОБА_1 з 14.00 по 16.00 зустрівся з ОСОБА_4 у приміщенні ресторану " Аляска " на вул. Січових Стрільців, 20 в м. Києві , де вкотре вимагав передати особисто незаконну винагороду в 100 000 дол. США за закриття кримінального провадження, вживав спиртні напої, вступав у протиправні позаслужбові стосунки корисливого характеру зі ОСОБА_4 .

Після затримання 04.06.2020 р. ОСОБА_1 в приміщенні АТ "Банк Альянс" на вул. Січових Стрільців, 50 у м. Києві при отриманні незаконної винагороди в сумі 100 000 дол. США йому оголошено підозру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України та обрано запобіжний захід.

Згідно з висновками службового розслідування знайшли своє підтвердження факти протиправних умисних дій корисливого характеру прокурора Київської місцевої прокуратури №6 міста Києва ОСОБА_1 з використанням службового становища всупереч інтересам служби, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності та грубого неодноразового порушення правил прокурорської етики, за що підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності згідно з пп. 5 та 6 ст. 43 Закону України "Про прокуратуру".

З метою притягнення до дисциплінарної відповідальності вирішено направити дисциплінарну скаргу до Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора.

Автоматизованою системою розподілу для вирішення питання про відкриття дисциплінарного провадження дисциплінарну скаргу розподілено члену кадрової комісії ОСОБА_5 , яким 30.12.2020 р. прийнято рішення про відкриття дисциплінарного провадження за №07/3/2-1201дс-273дп-20, проведено перевірку, за результатами якої складено висновок про наявність дисциплінарного проступку прокурора ОСОБА_1

01.04.2021 р. Кадровою комісією з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів прийнято рішення №64дп-21 "Про накладення дисциплінарного стягнення", згідно з яким на підставі пп.7, 8 п. 22 розд. ІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури", ст. 43, 45, 49, 50 Закону України "Про прокуратуру", пп. 2, 7, 12 Порядку роботи кадрових комісій, пп.2, 4 розд. І та п. 6, 10, 11, 15-21, 24, 26, 27 розд. ІІІ Порядку вирішено притягнути прокурора Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накласти на нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури.

13.04.2021 р. Київською міською прокуратурою прийнято наказ №992к "Про застосування дисциплінарного стягнення", згідно з яким керуючись п. 8 ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України "Про прокуратуру", п. 3 р. ІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" звільнено прокурора Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_1 з посади в органах прокуратури за вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; одноразове грубе порушення правил прокурорської етики; порушення правил внутрішнього службового розпорядку (пп. 5, 6, 7 ч. 1 ст. 43 Закону України "Про прокуратуру") з 13.04.2021 р.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає вказані рішення протиправним та просить їх скасувати з таких підстав.

Позивач зазначає, що посилання при обґрунтуванні оскаржуваних рішень на матеріали кримінального провадження №0000944, в рамках якого позивачу висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, є протиправним, оскільки розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, і вирок суду є єдиним процесуальним документом, що встановлює винуватість.

Таким чином, посилання на обставини, встановлені у даному кримінальному провадженні, є лише припущенням.

Зокрема, в оскаржуваних рішеннях міститься неправомірне викривлення висновків експертів, зокрема, щодо намагання трактувати висновки судово-почеркознавчої експертизи від 07.07.2020 р. №17280/1782/20-32/9774/19775/20-32 щодо підроблення позивачем підпису ОСОБА_3 , тоді як у висновку такого немає.

Щодо посилань на порушення позивачем Правил внутрішнього службового трудового розпорядку прокурорсько-слідчих працівників органів прокуратури м. Києва, введених наказом прокурора м. Києва від 28.03.2018 р. №40 (перебування у робочий час за межами приміщення прокуратури та вживання спиртних напоїв), позивач зазначає, що за фактом його відсутності на робочому місці мав складатися акт, відсутній у даному випадку.

Позивач як особа, яка здійснювала процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0001724, у зв`язку з неналежним виконанням слідчим своїх обов`язків, допитав особисто директора ТОВ "ДАЙМЛЕР ТРАСТ" ОСОБА_3 щодо обставин, викладених у його заяві, підготував запити щодо розкриття банківської таємниці до АБ "Банк Альянс", які були підписані заступником керівника прокуратури Фурманом В.М. , мав одну зустріч зі ОСОБА_4 03.06.2020 р. у ресторані "Аляска" за його ініціативи з питань службової діяльності позивача як процесуального керівника у кримінальному провадженні.

Факт розпивання позивачем спиртних напоїв під час зустрічі зі ОСОБА_4 не підтверджено жодним чином.

Відповідач - Офіс Генерального прокурора в особі Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів - проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Позивач під час дисциплінарного провадження, зокрема, на засіданні кадрової комісії, підтвердив викладені у дисциплінарній скарзі обставини, у тому числі, щодо його затримання 04.06.2020 р. з грошовими коштами у сумі 100 000 дол. США у приміщенні АТ "Банк Альянс", однак із доводами та висновками члена кадрової комісії про наявність у його діях дисциплінарного проступку не погодився.

Разом з тим, вчинення позивачем дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, зокрема, факти протиправних позаслужбових стосунків із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підтверджено матеріалами кримінального провадження №0000944, зокрема, протоколом огляду речей від 22.07.2020 р. (листування у месенджері "Whatsapp" та ПрАТ "Київстар", належного позивачу, протоколами про результати негласної слідчої (розшукової) дії від 04.06.2020 р. (№55/8854т/розсекречено) від 04.06.2020 р. (№55/8862т/розсекречено), від 04.06.2020 р. (№55/8860т/розсекречено), НСРД - аудіо- та відеоконтролю стосовно позивача.

Використання матеріалів кримінального провадження є правомірним, що підтверджується відповідною судовою практикою.

Крім того, під час дисциплінарного провадження надається оцінка складу дисциплінарного проступку та про ступінь вини, тоді як доведеність вини у вчиненні кримінального правопорушення не проводиться.

Відповідач - Київська міська прокуратура - проти задоволення позовних вимог заперечив, підтримавши пояснення Кадрової комісії.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників по справі, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. № 1697-VII організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

25.09.2019 р. набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19.09.2019 р. №113-ІХ, згідно з пп. 2 п. 21, пп. 1 п. 22 р. ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" якого з дня набрання чинності цим Законом: члени і голова Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів вважаються звільненими з посади, а їх повноваження вважаються достроково припиненими.

Установлено що тимчасово, до 1 вересня 2021 року: порядок проведення добору на зайняття вакантної посади прокурора затверджується Генеральним прокурором.

Відповідно до пп. 8 п. 22 р. II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону, з метою визначення порядку роботи кадрових комісій, керуючись ст. 9 Закону України "Про прокуратуру", наказом Генерального прокурора від 17.10.2019 р. № 233 затверджено Порядок роботи кадрових комісій, згідно з п. 2 якого кадрові комісії забезпечують: розгляд дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів.

Також наказом Генерального прокурора від 04.11.2019 р. №266 "Про затвердження Порядку розгляду кадровою комісією скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку, здійснення дисциплінарного провадження та прийняття рішення за результатами дисциплінарного провадження" затверджено відповідний Порядок (втратив чинність на підставі наказу Офісу Генерального прокурора №113 від 01.07.2022 р.)

Дисциплінарна скарга в.о. керівника Київської міської прокуратури Нагальнюка Р.В. про вчинення прокурором ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що надійшла до вказаної Кадрової комісії 24.12.2020 р., розглянута згідно з вказаними вимогами законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Закону № 1697-VII прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з таких підстав: 5) вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; 6) систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики; 7) порушення правил внутрішнього службового розпорядку.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 19 Закону № 1697-VII прокурор зобов`язаний неухильно додержуватися присяги прокурора. За порушення присяги прокурор несе відповідальність, передбачену законом.

Прокурор зобов`язаний: 1) виявляти повагу до осіб під час здійснення своїх повноважень; 2) не розголошувати відомості, які становлять таємницю, що охороняється законом; 3) діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 4) додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

Відповідно до ст. 3, 7, 19, 33 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженого Всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017 р., правову основу регулювання відносин у сфері професійної етики та поведінки прокурорів становлять Конституція України, закони України "Про прокуратуру", "Про захист суспільної моралі", "Про запобігання корупції", "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" та інше законодавство, що стосується діяльності органів прокуратури, накази Генерального прокурора та цей Кодекс.

При виконанні службових обов`язків прокурор має бути незалежним від будь-якого впливу, тиску чи втручання в його професійну діяльність, у тому числі органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, зобов`язаний активно, у визначений законодавством спосіб протистояти спробам посягання на його незалежність.

У прийнятті конкретних рішень він повинен бути самостійним, керуватися вимогами закону, морально-етичними принципами професії, відмежовуватися від будь-яких корисливих та приватних інтересів, політичного впливу, тиску з боку громадськості та засобів масової інформації.

Прокурор має суворо дотримуватись обмежень, передбачених антикорупційним законодавством, не допускати будь-яких проявів, які можуть створити враження корупційних, у тому числі:

вступати у позаслужбові стосунки з метою використання службових повноважень або службового становища;

неправомірно втручатися чи здійснювати у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, вплив на службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування чи суддів;

Прокурор, якому стала відома інформація про порушення вимог частини першої цієї статті іншим працівником прокуратури, зобов`язаний негайно повідомити про це відповідного керівника органу прокуратури.

Відповідно до Закону України "Про прокуратуру" прокурори зобов`язані неухильно дотримуватися вимог цього Кодексу. Їх порушення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У разі систематичного (два і більше разів протягом одного року) або одноразового грубого порушення правил прокурорської етики прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з п. 1 р. І Порядку організації роботи з питань внутрішньої безпеки в органах прокуратури України, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 13.04.2017 р. № 111, до дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, належать: вчинення дій, що містять ознаки корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших кримінальних правопорушень; протиправні позаслужбові стосунки - використання прокурором своїх службових повноважень або службового статусу та пов`язаних із цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб.

Згідно з Нормами професійної відповідальності та переліком необхідних прав та обов`язків прокурорів, прийнятих Міжнародною Асоціацією прокурорів 23 квітня 1999 року, прокурори зобов`язані завжди підтримувати честь та гідність професії, вести себе професійно, відповідно до закону, правилами та етикою їх професії, в будь-який час дотримуватись найбільш високих норм чесності.

Крім того, при виконанні своїх обов`язків прокурори, зокрема, повинні: а) справедливо, неупереджено й об`єктивно виконувати свої функції; б) поважати і намагатися захищати права людини, як це викладено в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; (…) (п. 24 Рекомендації Rec (2000) 19 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо ролі прокуратури в системі кримінального правосуддя, ухваленій Комітетом Міністрів Ради Європи на 724 засіданні заступників міністрів 6 жовтня 2000 року).

Текстом Рекомендації Rec (2000) 19 підкреслюються дві істотні вимоги: поважати права окремої особи і прагнути ефективності, за яку прокурор частково несе відповідальність (Коментар до індивідуальних рекомендацій за п. 24 Рекомендації Rec (2000) 19).

Стосовно такої відповідальності Рекомендація Rec (2000) 19, зокрема, передбачає, що держава повинна вжити заходів, щоб дисциплінарне судочинство проти прокурорів регулювалося законом і гарантувало справедливу й об`єктивну оцінку та рішення, що є предметом незалежного і неупередженого нагляду (підп. "ґ" п. 5).

Згідно з ч. 1 ст. 49 Закону № 1697-VII на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: 1) догана; 2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); 3) звільнення з посади в органах прокуратури.

Як зазначено вище, подана 24.12.2020 р. до Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів в.о. керівника Київської міської прокуратури Нагальнюком Р.В. дисциплінарна скарга про вчинення прокурором ОСОБА_1 дисциплінарного проступку ґрунтується на висновках службового розслідування, затвердженого 21.12.2020 р., яке, в свою чергу, розпочато після отримання матеріалів слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, щодо прокурора Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва, якого 04.06.2020 р. в приміщенні АТ "Банк Альянс" на вул. Січових Стрільців, 50 у м. Києві при отриманні незаконної винагороди в сумі 100 000 дол. США затримано в порядку ч. 1 ст. 208 КПК України.

Суд зазначає, що пп. 5, 6 ч. 1 ст. 43 Закону № 1697-VII та інші підстави притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності не пов`язують її виникнення з наявністю вироку у кримінальній справі, що набув законної сили, щодо обставин дисциплінарного провадження (якщо ці обставини пов`язані з висунутими особі обвинуваченнями у вчиненні кримінального правопорушення).

За таких обставин відсутність такого вироку не унеможливлює притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, і встановлення певних обставин вироком не є єдиним способом їх доведення.

Зокрема, не є обов`язковою для суду і оцінка доказів, зібраних у кримінальному провадженні, надана з огляду на можливість їх використання під час розгляду кримінальної справи. Це пояснюється підвищеними стандартами до процедури зібрання доказів саме у кримінальному провадженні порівняно з доведенням тих чи інших обставин у дисциплінарних правовідносинах.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням ст. 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 6 жовтня 1982 року у справі "X. v. Austria" про неприйнятність заяви №9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 року у справі "C. v. the United Kingdom" про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована п. 2 ст. 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі "Ringvold v. Norway", заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Посилання на вказану правову позицію міститься, зокрема, у постанові Верховного суду від 25.04.2018 р. у справі № 800/547/17 http://reyestr.court.gov.ua/Review/73837584

З врахуванням викладеного сам той факт, що кримінальне провадження №0000944, в рамках якого позивачу висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, тривало станом на час притягнення його до дисциплінарної відповідальності (і триває станом на час розгляду справи судом) не може бути безумовною підставою для висновку про те, що встановлені під час досудового розслідування обставини не мали місце, а також неврахування зібраних під час досудового розслідування доказів.

Отже, хоча оскаржуване рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності і прийнято на підставі відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження, однак ґрунтується на самостійних правових підставах.

Факти протиправних позаслужбових стосунків позивача із ОСОБА_4 (потерпілим у кримінальному провадженні №0000944 та свідком у кримінальному провадженні №0001724) підтверджено матеріалами кримінального провадження №0000944, зокрема, протоколом огляду речей від 22.07.2020 р. (листування у месенджері "Whatsapp" та ПрАТ "Київстар", належного позивачу, протоколами про результати негласної слідчої (розшукової) дії від 04.06.2020 р. (№55/8854т/розсекречено) від 04.06.2020 р. (№55/8862т/розсекречено), від 04.06.2020 р. (№55/8860т/розсекречено), НСРД - аудіо- та відеоконтролю стосовно позивача, а також протоколами допиту вказаної особи у кримінальному провадженні №0000944).

Також матеріалами кримінального провадження підтверджено той факт, що 04.06.2020 р. ОСОБА_1 затриманий в приміщенні АТ "Банк Альянс" на вул. Січових Стрільців, 50 у м. Києві при отриманні незаконної винагороди в сумі 100 000 дол. США, в порядку ч. 1 ст. 208 КПК України працівниками Державного бюро розслідувань, що також зафіксовано засобами відеоконтролю.

Факти зустрічей позивача з вказаною особою у вказаному місці, спілкування з ним позивачем не заперечуються.

Між тим, вказані факти є достатніми для висновку про вчинення позивачем дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, що є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності згідно з пп. 5 ч. 1 ст. 43 Закону № 1697-VII, оскільки мали місце зустрічі позивача як процесуального керівника з особою, яка залучена до кримінального провадження (один з керівників АБ "Банк Альянс", щодо діяльності якого розпочато кримінальне провадження №0001724).

При чому, суд зазначає, що з огляду на зафіксований факт позапроцесуального спілкування позивача як особи, яка здійснювала процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0001724, з ОСОБА_4 , зафіксований зміст такого спілкування, це є достатнім для висновку про наявність у діях позивача дисциплінарного проступку, передбаченого пп. 5 ч. 1 ст. 43 Закону № 1697-VII.

Також згідно з висновком службового розслідування досліджувалися обставини появи кримінального провадження №0001724, інформація про яке внесена до ЄРДР 04.05.2020 р. за ч. 1 ст. 367 КК України, у зв`язку з чим допитано службових осіб Київської місцевої прокуратури №6, слідчого відділу Печерського УП ГУНП у м. Києві; вказані обставини також є предметом розслідування по кримінальному провадженню №0000944, під час якого допитувалися ОСОБА_4 як потерпілий, ОСОБА_3 як свідок, з`ясовувалася шляхом скерування запитів інформація про реєстрацію заяви про вчинення злочину від 24.04.2020 р.

Узагальнено отримані відомості свідчать про те, що заявником ОСОБА_3 заява про вчинення злочину не подавалася, що він особисто спростував, не реєструвалася належним чином перед внесенням інформації до ЄРДР, його допит фактично не мав місця згідно з наявного протоколу допиту.

Зокрема, згідно з висновком експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи КНДІСЕ від 07.08.2020 р. за №17280-17282/20-32/19774/19775/20-32 підпис від імені ОСОБА_3 , наявний у заяві про вчинення злочину від 24.04.2020 р., зареєстрованої в ІТС ІПНП у м. Києві 04.05.2020 р. за №15230, №0001724 від 06.05.2020 р., виконаний не ОСОБА_3 , рукописний запис ОСОБА_3 на останньому аркуші у протоколі допиту потерпілого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001724 від 06.05.2020 р., виконаний не ОСОБА_3 , не ОСОБА_1 , а ОСОБА_7 .

З вказаного приводу суд зазначає, що обставини появи заяви про вчинення злочину є предметом розслідування і доведення по кримінальному провадженню №0000944, але отримані навіть під час службового розслідування докази дають підстави для обґрунтованих припущень про допущення позивачем свідомих порушень процесуального законодавства під час здійснення процесуального керівництва кримінальним провадженням №0001724, зокрема, такі докази як наявність підробленого підпису потерпілого на протоколі його допиту у сукупності з його твердженням про неподання ним заяви та непроведення щодо нього допиту.

Окремо суд наголошує, що незалежно від того, чи знайдуть своє підтвердження за наслідками кримінального провадження встановлені обставини щодо появи кримінального провадження №0001724, факт позапроцесуального спілкування позивача як особи, яка здійснювала процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0001724, з ОСОБА_4 та зміст такого спілкування самі по собі є достатніми для висновку про наявність у діях позивача дисциплінарного проступку, передбаченого пп. 5 ч. 1 ст. 43 Закону № 1697-VII.

Підсумовуючи вищевикладене, під час службового розслідування та дисциплінарного провадження встановлено у діях позивача склад дисциплінарного проступку у вигляді вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, принаймі, щодо двох епізодів -

позаслужбове спілкування зі свідком у кримінальному провадженні №0001724 ОСОБА_4 з метою незаконного збагачення;

складання протоколу допиту потерпілого у кримінальному провадженні №0001724 ОСОБА_3 від 06.05.2020 р. за відсутності факту допиту.

Також суд зазначає, що пп. 5, 6 ч. 1 ст. 43 Закону № 1697-VII, зазначені у висновку службового розслідування та рішення про вчинення дисциплінарного проступку, по суті доповнюють один одного, оскільки вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, в даному випадку одночасно можуть бути кваліфіковані як одноразове грубе порушення правил прокурорської етики, зокрема, ст. 19 Кодексу.

Також поряд з встановленими службовим розслідуванням дисциплінарними проступками, за що позивач підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності згідно з пп. 5 та 6 ст. 43 Закону № 1697-VII, і у рішенні Кадрової комісії від 01.04.2021 №64дп-21 "Про накладення дисциплінарного стягнення" міститься посилання на пп. 7 ст. 43 Закону № 1697-VII.

Суд зазначає, що час та місце зустрічей позивача з ОСОБА_4 , а також факт розпиття спиртних напоїв, зафіксовані наведеними вище протоколами НСРД, тому могли братися до уваги при визначенні підстав притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Зокрема, Правила внутрішнього трудового розпорядку прокурорсько-слідчих працівників органів прокуратури міста Києва введено в дію наказом прокурора м. Києва від 28.03.2018 р. №40, і ними визначено робочий час та порядок повідомлення про відсутність на робочому місці.

В будь-якому випадку, з огляду на встановлення у діях позивача дисциплінарних правопорушень, передбачених пп. 5 та 6 ст. 43 Закону № 1697-VII, встановлення дисциплінарного правопорушення за пп. 7 ст. 43 Закону № 1697-VII має допоміжний характер, і навіть за відсутності вказівки на вказаний пункт наявні підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В даному випадку суд не знаходить підстав для висновку про порушення вказаних принципів під час прийняття рішення Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора від 01.04.2021 № 64дп-21 "Про накладення дисциплінарного стягнення".

Згідно з п. 8 ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону № 1697-VII керівник обласної прокуратури: у встановленому порядку та на підставі рішення відповідного органу про притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора приймає рішення про застосування до прокурора окружної прокуратури дисциплінарного стягнення або про неможливість подальшого перебування його на посаді прокурора.

Керівник обласної прокуратури видає накази з питань, що належать до його адміністративних повноважень.

Згідно з п. 3 р. ІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону №113-ІХ до дня початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур їх повноваження здійснюють відповідно Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури.

13.04.2021 р. Київською міською прокуратурою прийнято оскаржуваний наказ №992к "Про застосування дисциплінарного стягнення", згідно з яким керуючись п. 8 ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України "Про прокуратуру", п. 3 р. ІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" звільнено прокурора Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_1 з посади в органах прокуратури за вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; одноразове грубе порушення правил прокурорської етики; порушення правил внутрішнього службового розпорядку (пп. 5, 6, 7 ч. 1 ст. 43 Закону України "Про прокуратуру") з 13.04.2021 р.

В межах покладених на нього повноважень керівником обласної прокуратури на підставі рішення Кадрової комісії від 01.04.2021 № 64дп-21 "Про накладення дисциплінарного стягнення" прийнято рішення про застосування до позивача дисциплінарного стягнення та про неможливість подальшого перебування його на посаді прокурора.

Оскільки вказане рішення має похідний характер, підстави для надання йому окремої оцінки відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 03.08.2022 р.