Справа № 400/3525/21
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

30 серпня 2022 року

м. Київ

справа №400/3525/21

адміністративне провадження № К/990/21514/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про:

- визнання протиправною бездіяльності щодо неоформлення та неподання до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області документів для призначення пенсії позивачу як особі, звільненій з військової служби, відповідно до посади начальника штабу - першого заступника командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , станом на день призначення пенсії, відповідно до довідки про нарахування грошового забезпечення від 29 січня 2021 року № 20;

- зобов`язання виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області документи для призначення пенсії позивачу як особі, звільненій з військової служби, відповідно до посади начальника штабу - першого заступника командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , станом на день призначення пенсії, відповідно до довідки про нарахування грошового забезпечення від 29 січня 2021 року № 20;

- визнання протиправною бездіяльності щодо невиготовлення нової довідки про розмір грошового забезпечення та ненаправлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нової довідки про розмір грошового забезпечення із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для проведення з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії з посади начальника штабу - першого заступника командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ;

- зобов`язання виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії з посади начальника штабу - першого заступника командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року скасовано.

Ухвалено нову постанову, якою визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо оформлення та подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області документів для призначення пенсії ОСОБА_1 , як особі, звільненій з військової служби, відповідно до посади начальника штабу - першого заступника командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , станом на день призначення пенсії, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 19 січня 2021 року № 20 про нарахування грошового забезпечення за період роботи з 01 червня 2014 року по 29 квітня 2016 року під час проходження військової служби на посаді начальника штабу - першого заступника командира військової частини - польова поштаНОМЕР_1.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області документи про призначення пенсії ОСОБА_1 , як особі, звільненій з військової служби, відповідно до посади начальника штабу - першого заступника командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , станом на день призначення пенсії, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 19 січня 2021 року № 20 про нарахування грошового забезпечення за період з 01 червня 2014 року по 29 квітня 2016 року під час проходження військової служби на посаді начальника штабу - першого заступника командира військової частини -польова пошта НОМЕР_1 .

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії з посади начальника штабу - першого заступника командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .

В іншій частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Доведення обставин, передбачених підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України та, відповідно, право на касаційне оскарження судових рішень у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає, що ця справа не є типовою відносно зразкової справи №160/8324/19, має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та становить значний суспільний інтерес.

Проте колегія суддів не може погодитися з такими доводами, оскільки оскаржуване судове рішення у цій справі ухвалено з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 24 червня 2020 року, прийнятій за результатами розгляду зразкової справи №160/8324/19, а справа відповідає ознакам типової, наведеним у вказаному судовому рішенні, оскільки позивачем є особа, які отримують пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ; відповідачем у них є один і той самий суб`єкт владних повноважень (орган, уповноважений видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії); спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку із відмовою уповноваженим органом підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 із зазначенням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії; позивач заявив аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до територіального пенсійного орану оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05 березня 2019 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, положень постанови № 704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 квітня 2019 року основного розміру пенсії та зобов`язання відповідача підготувати та надати до територіального органу Пенсійного фонду України таку довідку, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-XII та з врахуванням положень постанови №704.

Оцінивши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що посилання скаржника на існування обставин, визначених підпунктами "а", "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, є необґрунтованими, оскільки на поточний день ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її.

Скаржник в касаційній скарзі фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судом у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладені вимоги КАС України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

2. Надіслати ІНФОРМАЦІЯ_1 копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя В.М. Шарапа