Справа № 580/893/22
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/893/22 Суддя першої інстанції: Алла РУДЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Бужак Н.П., Кобаля М.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на прийняте у порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2022 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (далі - Відповідач, ГУ ПФ в Черкаській області), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Відповідача, оформлене листом №2300-0205-8/386 від 05.01.2022 про відмову у призначенні Позивачу пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за Списком № 2 згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов`язати Відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи Позивача період роботи на Черкаському виробничому об`єднанні «Хімволокно» (реорганізоване у ВАТ «Черкаське хімволокно») з 07.07.1986 по 27.03.2006 в текстильному цеху №3 на посаді перемонтувальник 4 розряду;

- зобов`язати Відповідача призначити Позивачу пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за Списком №2 згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10.06.2022 у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що відсутність у трудовій книжці відомостей про пільговий характер роботи та зайнятість протягом повного робочого дня й атестації робочого місця зумовлює необхідність подання уточнюючої довідки, ненадання Позивачем якої вказує на правильність рішення Відповідача про відмову у призначенні пенсії. Окремо суд зауважив, що приналежність певного документа особі має встановлюватися у порядку встановлення фактів, що мають юридичне значення, а не адміністративним судом.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. В обгрунтування своїх доводів зазначає, що судом не було враховано, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, яка у спірному випадку містить всі необхідні для зарахування пільгового стажу відомості, а відтак не потребує надання особою уточнюючої довідки. Наголошує, що непроведення атестації робочих місць не може мати негативних наслідків для працівника. Окремо звертає увагу на те, що право на пенсію на пільгових умовах може бути набути при досягненні 50 років.

Після усунення визначених в ухвалі від 14.07.2022 про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2022 відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ПФ в Черкаській області просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що оскільки Позивачем не було надано відповідні підтверджуючі довідки або рішення комісії стосовно підтвердження пільгового стажу, Відповідачем було правомірно прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.08.2022 справу було призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 22.12.2021 звернулася до ГУ ПФ в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Листом від 05.01.2022 №2300-0205-8/386 Відповідач повідомив Позивача про відмову у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного пільгового стажу з огляду не неподання уточнюючої довідки або ж рішення комісії про підтвердження пільгового стажу, а також неможливості зарахування періоду навчання згідно диплому з огляду на відмінність імені у цьому документі та паспорті (а.с. 22-24). У цьому ж листі зазначено, що загальний страховий стаж Позивача за розрахунками Відповідача складає 22 років 8 місяців 5 днів.

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 19, 46 Конституції України, ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також ряду підзаконних актів, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість рішення ГУ ПФ в Черкаській області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки воно прийнято за наявних на те правових підстав внаслідок відсутності підтверджуючих для зарахування пільгового стажу документів.

З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

За правилами п. 2 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно абзаців 1-2 п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Тобто, виключно у випадку непідтвердження записами трудової книжки пільгового стажу особи виникає необхідність подання додаткових документів, та/або, у випадку необхідності пошуку свідків.

Матеріали справи свідчать, що згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 (а.с. 13-20) ОСОБА_1 працювала у спірний період з 07.07.1986 по 23.10.1994 на посаді перемотувальник нитки 4-ого розряду текстильного цеху №3 ЧВО «Хімволокно».

Згідно розд. ІХ Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з тяжкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою РМ СРСР від 22.08.1956 №1173, правом на пільгову пенсію користуються «перемотчик рулонов (медальщик)».

Відповідно розд. XXXIII Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого постановою КМ СРСР від 26.01.1991 № 10, правом на пільгову пенсію користуються «перемотчики рулонов» (код назви професії - НОМЕР_2 ).

«Перемотувальники рулонів» мають право на пільгову пенсію згідно коду 2092303а-16511 Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.

З наведених Списків вбачається, що зазначена в трудовій книжці позивача професія «перемотувальник нитки», не відповідає назві професій, зазначених у Списках, оскільки відсутні записи щодо характеру виконуваної роботи, розділу, підрозділу, пункту, найменуванню списків або їх номери, а також щодо зайнятості протягом повного робочого дня.

Судом першої інстанції правильно наголошено на тому, що Позивачем до заяви про призначення пенсії не було надано уточнюючих документів, що підтверджують зайнятість на роботах з особливо шкідливими для здоров`я умовах праці, оскільки, як було підкреслено вище, виключно дані трудової книжки усі указані обставини не підтверджують. З урахуванням наведеного судова колегія погоджується з доводами ГУ ПФ в Черкаській області про те, що ОСОБА_1 до заяви не були надані необхідні для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 документи.

Колегією суддів відхиляються посилання Апелянта на необхідності застосування до спірних правовідносин саме положень Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки, як свідчать матеріали справи, обставини досягнення Позивачем віку, з якого останній набуває права на призначення пенсії на пільгових умовах, не є спірними у цій справі.

У свою чергу, щодо посилання Відповідача на відсутність атестації робочих місць як підставу для відмови у призначенні пільгової пенсії, з якою погодився суд першої інстанції, то колегія суддів наголошує, що у справі №520/15025/16-а Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Таким чином, питання проведення атестації робочих місць у цьому випадку не може слугувати причиною відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Щодо висновків суду першої інстанції про правильність посилання Відповідача на те, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи і навчання, оскільки прізвище, ім`я та по батькові на титульній сторінці трудової книжки та у свідоцтві про одруження (що підтверджує зміну прізвища « ОСОБА_2 » - « ОСОБА_3 ») не відповідає паспортним даним, а саме: ім`я « ОСОБА_4 » - « ОСОБА_4 », судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. 8 Порядок № 637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Пунктом 26 Порядку № 637 передбачено, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У статті 315 ЦПК України наведений перелік фактів, які встановлюються судом. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, оскільки до повноважень адміністративного суду не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, особі, яка звернулась за призначенням пенсії, а Позивач відповідного рішення цивільного суду не надав, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду й на невідповідність паспортних даних і відомостей трудової книжки щодо імені ОСОБА_1 .

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

М.І. Кобаль

Повний текст постанови складено та підписано 31 серпня 2022 року.