Справа № 400/193/22
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 р.м.ОдесаСправа № 400/193/22
Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Зуєвої Л.Є.,

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2022 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог від 19.01.2022, просила зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зробити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком (переглянути її розмір) з 07 липня 2021 року відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", постанов Кабінету міністрів України № 251 від 01.04.20р., № 127 від 22.02.21р. із застосуванням при розрахунку усіх чинних на кожен місяць вказаного періоду норм, передбачених пенсійним законодавством, щодо мінімального розміру пенсії, прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, перерахунку, надбавок, доплат, підвищень, індексацій тощо і з 07 липня 2021 року без застосування відсотку зниження пенсії за достроковий вихід на пенсію відповідно до п. 7-2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто у повному розмірі пенсії за віком (100%) та виплатити ОСОБА_1 перераховану пенсію, з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позову зазначалось, що органом пенсійного забезпечення всупереч вимогам статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не здійснено перерахунок пенсії в порядку індексації. Крім того, позивач вказує, що після досягнення нею віку, передбаченого статтею 26 цього ж Закону, відповідач повинен виплачувати їй пенсію у повному обсязі без застосування відсотка зменшення, визначеного пунктом 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 червня 2022 року, ухвалене в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Миколаїв позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, яка полягає у нездійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 42 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році».

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, яка полягає у нездійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 без застосування відсотка зниження пенсії за достроковий вихід на пенсію відповідно до пункту 7-2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: ненарахуванні та невиплаті її в повному розмірі (у розмірі 100 % пенсії за віком).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській здійснити з 07.07.2021 перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 42 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 №127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році», а також без застосування відсотка зниження пенсії за достроковий вихід на пенсію відповідно до пункту 7-2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нарахувавши її у повному розмірі (у розмірі 100 % пенсії за віком) та виплатити з 07.07.2021 ОСОБА_1 перераховану пенсію, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі № 400/4061/21 відповідач з 01.09.2019 поновив виплату пенсії позивачу в розмірі на дату припинення виплати на підставі документів, які знаходяться в пенсійній справі, з нарахуванням з 01.10.2019 компенсації втрати частини доходів, також розрахував доплату за період з 01.09.2019 по 30.09.2021 з урахуванням фактично виплачених сум. Апелянт вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки інших зобов`язань на нього рішенням суду від 26.07.2021 у справі № 400/4061/21 не покладалось.

27.07.2022 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому ОСОБА_1 вважає рішення Миколаївського окружного адміністративного суду законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 2014 року отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пенсія за віком позивачу призначалася достроково, а саме: з 16.12.2014, тобто у 55 років за наявності 40 років стажу. У зв`язку з цим пенсія була призначена із зменшенням на 16 % за достроковий вихід на пенсію (по 0,5 % за кожен достроковий місяць виходу на пенсію).

З 01.04.2019 року ОСОБА_1 була знята з пенсійного обліку у зв`язку з виїздом до Сполучених Штатів Америки. Далі, відповідачем було проведено виплату позивачу пенсії за шість місяців з 01.03.2019 по 31.08.2019.

Рішенням від 26.07.2021 у справі № 400/4061/21 Миколаївський окружний адміністративний суд визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо не поновлення виплати пенсії позивачу з 01.09.2019; зобов`язав відповідача поновити виплату пенсії за віком позивачу з 01.09.2019 на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, з компенсацією втрати частини доходів.

Відповідач поновив виплату пенсії позивачу у розмірі, в якому її виплата була припинена, 5307,05 грн. Після досягнення позивачем пенсійного віку відповідач не перерахував розмір її пенсії, а продовжив виплачувати пенсію у зменшеному розмірі у тому, в якому було поновлено її виплату на виконання рішення суду від 26.07.2021 у справі №400/4061/21.

Після поновлення виплати пенсії відповідач не проводив перерахунків пенсії позивача в тому числі й для забезпечення її індексації.

У листах від 02.11.2021 № 1400-0305-8/73354, від 29.12.2021 № 16977-16890/Х-02/8-1400/21 відповідач навів мотиви не проведення таких перерахунків, а саме: вказав, що рішенням суду від 26.07.2021 у справі № 400/4061/21 на відповідача не покладалося зобов`язань з проведення подальших перерахунків пенсії після її поновлення.

З матеріалів справи, а саме з рішення відповідача від 16.09.2021 року № 42 вбачається, що у графі «Дата закриття коду виплати «Зменшення за більш ранній вихід на пенсію» проставлено « 17.03.2020», але фактично виплата пенсії у неповному розмірі продовжується і станом на дату розгляду справи.

Вважаючи такі дії Головного управління Пенсійного фонду України протиправними позивач звернулась до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем безпідставно не було проведено перерахунки пенсії позивача, а пенсія позивача нараховується та виплачується у меншому розмірі ніж передбачено законодавством.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 червня 2022 року відповідає, а викладені в апеляційній скарзі доводи скаржника є неприйнятними з огляду на наступне.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування врегульовані нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

За змістом абзацу 3 частини першої статті 26 Закону № 1058-IV, до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки, які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року, після досягнення ними віку 58 років.

Відповідно до пункту 7-2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Зменшення розміру пенсії за віком застосовується до досягнення віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та протягом періоду, який дорівнює кількості повних та неповних місяців дострокового виходу на пенсію після досягнення жінкою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. Після завершення цього періоду розмір пенсії переглядається без застосування зниження пенсії з дня, наступного за днем завершення цього періоду.

Також, відповідно ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначений постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 (далі - Порядок № 124).

Згідно п.п. 2-7 Порядку № 124 перерахунку підлягають пенсії, обчислені: відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі відшкодування фактичних збитків; з урахуванням заробітку (грошового забезпечення), який визначено відповідно до частини першої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Перерахунку підлягають пенсії, призначені за зверненнями, які надійшли: по 31 грудня включно року, що передує року, в якому проводиться перерахунок, крім тих, які на дату проведення перерахунку переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на умовах, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону (за зверненнями, які надійшли з 1 січня року, в якому проводиться перерахунок); в період з 1 січня року, в якому проводиться перерахунок, до дати, з якої проводиться перерахунок, обчислені відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається за такою формулою: К = (ЗСЦ + ЗСЗ) х 50%/100% + 1, де ЗСЦ - показник зростання споживчих цін за попередній рік (у відсотках), ЗСЗ - показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (у відсотках), що визначається за такою формулою: ЗСЗ = Псзп (1) 6 Псзп (2) х 100% - 100%, де Псзп (1) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, Псзп (2) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України.

Перерахунок пенсій відповідно до цього Порядку проводиться щороку з 1 березня.

У 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Пенсії, які призначені відповідно до Закону та розмір яких не підвищено відповідно до пункту 4 цього Порядку, абзаців першого, другого цього пункту, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої, частини другої статті 28, абзацу другого пункту 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону, пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 3 жовтня 2017 р. № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 р. № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Під час перерахунку пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, призначених відповідно до Закону, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу, визначена статтею 25 Закону на дату проведення перерахунку.

Під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Збільшений відповідно до цього Порядку показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, застосовується: під час проведення наступних перерахунків пенсій, переведення з одного виду пенсії на інший (крім умов, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону); під час обчислення пенсії відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Аналіз вищенаведених положень пенсійного законодавства України дозволяє стверджувати, що перерахунок раніше призначених пенсій відбувається органом пенсійного забезпечення щороку, але не пізніше ніж 01 березня й у спосіб, передбачений збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. При цьому, збільшений показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні також повинен враховуватися пенсійним органом при наступних перерахунках.

Крім того, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» від 22 лютого 2021 року № 127 установлено, що перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться з 1 березня із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11; у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в абзаці другому цього пункту, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії; з 1 березня у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації, щомісячної компенсації в разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством (крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), в осіб, які отримують пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону, не досягає 2200 гривень, таким особам надається щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсій; з 1 липня у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації, щомісячної компенсації в разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством (крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), в осіб з інвалідністю I групи, які отримують пенсію, призначену відповідно до Закону, не досягає 2200 гривень, таким особам надається щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсій.

Проаналізувавши вищевикладені положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що пенсійним законодавством України, в контексті спірних правовідносин, передбачена можливість дострокового виходу на пенсію за умови наявності у заявника достатнього страхового стажу (на дату звернення), досягнення ним відповідного віку та за умови, що він не працевлаштований.

Поряд з цим, у разі оформлення пенсії достроково, розмір соціальної виплати зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Слід зазначити, що після досягнення пенсіонером віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV коефіцієнт пониження розміру (у 0,5 %) пенсійної виплати не застосовується.

При цьому, в силу приписів п. 7-2 Прикінцевих положень вказаного Закону саме на орган пенсійного забезпечення покладається обов`язок здійснити перерахунок пенсії без додаткового звернення пенсіонера, тобто в автоматичному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи вбачається (а.с. 29, 30) розмір пенсійної виплати позивача на 01.04.2019 становив 5307, 05 грн., з яких « 6168,22 грн.» основний розмір пенсії за віком; « 149, 70 грн.» доплата за понаднормовий стаж 10 років; та «- 1010,87 грн.» зменшення за більш ранній вихід на пенсію (16%), та до даного часу не змінювався.

При цьому, судова колегія звертає увагу, що у відомостях про перерахунок пенсії станом на 15.09.2021 року (а.с. 153-154) у всіх виплатних періодах, в тому числі й вже після 15.09.2021 року відображена інформація, що нарахування та виплата пенсії відбувається із застосуванням механізму зменшення її розміру у зв`язку із більш раннім виходом позивача на пенсію.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що Головним управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області безпідставно не проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно вимог пункту 7-2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.

В свою чергу, колегія суддів не приймає доводи апелянта про те, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 року у справі №400/4061/21 на відповідача не покладався обов`язок здійснювати перерахунок пенсії ОСОБА_1 , оскільки предметом спору у справі що розглядається №420/193/22 є протиправність дій відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії, а не виконання рішення у справі №420/4061/21, в якому предметом позову було лише поновлення виплати пенсії, а тому судом апеляційної інстанції відхиляються такі доводи відповідача.

При цьому, колегія суддів наголошує, що у Пенсійного фонду України, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, існує обов`язок здійснювати нарахування, перерахування та виплату пенсії відповідно до вимог діючого пенсійного законодавства України, однак, у цих правовідносинах, відповідач належним чином не виконав покладені на нього обов`язки щодо обрахунку розміру пенсійної виплати, а апелянтом не надано жодного доказу, який б підтвердив те, що пенсія позивача у спірному періоді була проіндексована, як того вимагає пенсійне законодавство України.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що відповідачем протиправно не здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі частини другої статті 42 Закону №1058-IV та зазначених вище постанов, а тому рішення суду першої інстанції про визнання бездіяльність відповідача протиправною та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській здійснити такий перерахунок пенсії з 07.07.2021 р. є обґрунтованим.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 262, 263, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 червня 2022 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Головуюча суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Кравець