Справа № 280/8282/21
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2022-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

01 вересня 2022 року Справа № 280/8282/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Засобами системи «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач), підписаний представником адвокатом Харченко Регіною Владиславівною (далі - представник), до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення рішення відповідача:

- № від 10.09.2018 (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за основним зобов`язанням 143292,03 грн. та штрафними санкціями 35823,01 грн., а загалом донараховано 179115,04 грн.;

- № від 10.09.2018 (форма «Р»), яким збільшено грошові зобов`язання за платежем військовий збір за основним зобов`язанням 11941,00 грн. та штрафними санкціями 2985,25 грн., а загалом з вказаного платежу донараховано 14926,25 грн.;

- № від 10.09.2018 (форма «ПС»), застосовано штрафну санкцію за несвоєчасну подачу декларації у розмірі 170,00 грн. позивачу.

Ухвалою суду (суддя Лазаренко М.С.) від 27 вересня 2021 року відкрито загальне позовне провадження, а підготовче засідання призначено на 19 жовтня 2021 року.

Ухвалою від 19 жовтня 2021 року строк проведення підготовчого провадження продовжено на 30 (тридцять) днів, а підготовче засідання відкладено на 30 листопада 2021 року.

30 листопада 2021 року протокольною ухвалою суду оголошено перерву до 08 лютого 2022 року.

08 лютого 2022 року протокольною ухвалою суду оголошено перерву до 15 березня 2022 року.

Розпорядженням керівника апарату Запорізького окружного адміністративного суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №280/8282/21 з підстав призову на військову службу під час мобілізації головуючого судді Запорізького окружного адміністративного суду Лазаренка М.С.

Після повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, проведеного в порядку Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), справу передано на розгляд судді Запорізького окружного адміністративного суду Татаринову Дмитру Вікторовичу.

Ухвалою суду від 10 червня 2022 року справу №280/8282/21 прийнято до свого провадження суддею Татариновим Д.В. та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, а підготовче засідання призначено на 12 липня 2022 року.

Ухвалою суду від 12 липня 2022 року підготовче провадження по справі закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті на 02 серпня 2022 року.

Представник позивача позовні вимоги обґрунтовує тим, що податкові повідомлення-рішення є протиправними та піддягають скасуванню, оскільки додаткового блага у розмінні норм податкового законодавства протягом 2016 року ОСОБА_1 не отримувала. Вказує, що не є додатковим благом сума знижки звичайної ціни (вартості) при продажу (відчуженні) на користь платника податків житлової нерухомості, набутої у власність внаслідок звернення стягнення на таке майно за договорами іпотеки, що забезпечує кредит, наданий в іноземній валюті.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги повністю.

02 серпня 2022 року від представника позивача до суд надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву вх.№62224 від 28 жовтня 2021 року перевіркою встановлено порушення підпункту «д» 164.2.17 підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167 ПКУ, в результаті донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2016 рік у сумі 143292,03грн. та донараховано військового збору за 2016 рік з доходу отриманого у вигляді додаткового блага за ознакою «126» у сумі 11941,0 грн. (796066,82 грн. х 1,5%). Вказує, що АТ «ОТП БАНК» листом від 28 грудня 2018 року №03-05-19-6/4437 підтверджено інформацію надану у податковому розрахунку форми № 1 ДФ про дохід отриманий як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), встановленого підпунктом «д» підпункту 64.2.17 пункту 164.2 статті 164 Кодексу. Банк шляхом укладання додаткових договорів про прощення боргу повідомив платника податку про обов`язок сплатити податки та збори з доходу сум прощеного боргу.

Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглядаючи справу по суті, суд встановив наступне.

23 липня 2018 року контролюючим органом складено акт перевірки та зазначено про те, що фізична особа протягом 2016 року отримала від АТ «ОТП БАНК» (ЄДРПУО 21685166) дохід за ознакою 126 «Додаткове благо» у розмірі 796 755, 82 грн.

В розділі IV Акту документальної перевірки ГУ ДПС у Запорізькій області від 23 липня 2018 року № 694/08-01-13-05/ зазначено про те, що проведеною перевіркою встановлено порушення, а саме:

- підпункту «д» 164.2.17 підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167, підпункту 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 ПК України, в результаті чого донараховано військовий збір за 2016 рік у сумі 11 941, 00 грн;

- підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, підпункту 179.1, підпункту 179.7 статті 179 ПК України, тобто не подано декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік;

-підпункту «д» 164.2.17 підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167 ПК України, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2016 рік у сумі 143 292, 03 грн.

Так, 10 вересня 2018 року контролюючим органом стосовно ОСОБА_1 прийнято податкові повідомленнярішення:

- № від 10 вересня 2018 року (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за основним зобов`язанням 143 292, 03 грн. та штрафними санкціями 35 823, 01 грн., а загалом донараховано 179 115, 04 грн;

- № від 10 вересня 2018 року (форма «Р»), яким збільшено грошові зобов`язання за платежем військовий збір за основним зобов`язанням 11 941, 00 грн. та штрафними санкціями 2 985, 25 грн, а загалом з вказаного платежу донараховано 14 926, 25 грн;

- № від 10 вересня 2018 року (форма «ПС»), застосовано штрафну санкцію за несвоєчасну подачу декларації у розмірі 170, 00 грн.

Позивач не погоджуючись з такими рішенням, звернувся до суду з позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.

Відповідно до підпункту «д» 164.2.17 підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (у редакції, що діяла у 2016 році), дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Згідно з підпунктом 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 ПК України (у редакції, що діяла у 2016 році), до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року; сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Відповідно до Закону України від 25 грудня 2015 року №928-VIII Про державний бюджет України на 2016 рік мінімальна заробітна плата на 1 січня 2016 року встановлена у розмірі 1378 гривень.

Підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку.

Судом встановлено, що між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладено кридитний договір №ML204/037/2007 від 21 грудня 2007 року на суму 51000,00 дол.США.

25 квітня 2016 року було укладено додатковий договір №4 до кредитного договору №Мl-204/037/2007 від 21 грудня 2007 року з АТ «ОТП БАНК», щодо погашення суми основного боргу (тіло кредиту) 300000гривень, що в еквіваленті по курсу НБУ на день укладання цього Додаткового договору складає 11837,29 доларів США. на день укладання банком боргу по пені та штрафним санкціями розмірі 31438,09грн доларів США по курсу НБУ на день укладання додаткового договору складає 796755,82 грн.

Відповідно до пункту 2.1.2 пункту 2 додаткового договору №4 від 25 квітня 2016 року до кредитного договору №Мl-204/037/2007 від 21 грудня 2007 року зазначено: «… Застереження: Позичальник стверджує, що Банк проінформував його про необхідність сплатити податки та збори з суми прощеного боргу (в тому числі у разі її зміни) у випадках передбачених законодавством України.

Листом №200.12.4.7/428 від 25 квітня 2016 року АТ «ОТП БАНК» повідомило ОСОБА_1 про те, що відповідно до рішення №51/1 комітету АТ «ОТП Банк» по роботі з проблемною заборгованістю фізичних осіб та представників середнього та малого бізнесу від 23 березня 2016 року прийнято рішення про часткове погашення заборгованості за Кредитним договором №МL-204/037/2007 від 21 грудня 2007 року в сумі 300 000,00 гривень (триста тисяч гривень 00 коп.) та прощення залишку заборгованості за Кредитним договором.

Відповідно до Додаткового договору від 25 квітня 2016 року до Кредитного договору №Мl-204/037/2007 від 21 грудня 2007 року, у зв`язку із належним виконанням Боржником ( ОСОБА_1 ) зобов`язань згідно рішення Банку від 23 березня 2016 року і щодо часткового погашення боргу, АТ «ОТП Банк» керуючись статтею 605 Цивільного кодексу України здійснив анулювання (прощення) залишку боргу за Кредитним договором №МL-204/037/2007 від 21 грудня 2007 року.

На виконання Ухвали про витребування доказів від 30 листопада 201 року АТ «ОТП Банк» надав пояснення, що відповідно до Додаткового договору №4 по кредитному договору прощено частину боргу у сумі 31438,09дол.США, що включало суму основного боргу - 31438,09дол.США та відсотків - 0,00 дол.США.

З 21 грудня 2007 року по 21 квітня 2016 року по кред.договору погашено: тіло кредиту - 13314.17дол.США % - 34311.07дол.США пеня - 71.37грн.

Тож, кредитором анульовано ОСОБА_1 саме основну суму боргу (кредиту) платника податку за кредитним договором №МL-204/037/2007 від 21 грудня 2007 року, яка в розумінні підпункту «д» 164.2.17 пункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є доходом, отриманим у вигляді додаткового блага.

Отже, враховуючи обізнаність позивача зі змістом абзацу підпункту «д» 164.2.17 пункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України та зважаючи на те, що прощена сума 31438,09дол.США, не має складових та є заборгованістю лише за тілом кредиту за кредитним договором №МL-204/037/2007 від 21 грудня 2007 року, банком чітко визначено зміст і складові прощеної позивачу суми заборгованості, яка є об`єктом оподаткування ПДФО.

Суд зауважу, якщо кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у відповідності до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Наведені норми також вказують на те, що основна сума боргу (кредиту) платника податку прощена (анульована) кредитором за його самостійним рішенням є доходом такого платника. Визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку.

При прощенні (анулюванні) заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов`язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом.

Крім того, кредитор в свою чергу має належним чином повідомити платника податку - боржника про анулювання (прощеного) боргу (рекомендованим листом з повідомленням про вручення, шляхом укладення відповідного договору, шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто) та включити суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку. Боржник (платник податків), який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми основного боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідних сум податку, в тому числі і військового збору.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Аналогічна правова позиція вже неодноразово викладена у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 826/6896/17, від 1 жовтня 2019 року № 826/4578/17, від 29 січня 2019 року № 821/707/17, від 10 квітня 2020 року №500/583/19

Відтак, слід визнати законним та обґрунтованим донарахування контролюючим органом податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування.

Пунктом 16-1 Підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України врегульовано порядок нарахування та сплати військового збору, а саме: 1.1. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.1.2. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.1.3. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. 1.4. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідно до пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України. Об`єктом оподаткування резидента є: - загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; - доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); - іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України

Суд, з підстав викладених вище, дійшов висновку про наявність у позивача оподатковуваного доходу відповідно до положень статті 163 ПК України, тож нарахування суми військового та штрафних санкцій слід визнати законним та обґрунтованим.

Відповідно до пункту 120.1. статті 120 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Оскільки позивачем не подано до контролюючого органу податкову декларацію, то накладення штрафу є законним та обґрунтованим.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що контролюючим органом правомірно нараховані грошові зобов`язання з ПДФО та військовому збору, а також застосовано штрафні санкції за неподання звітності за оспорюваними податковими повідомленнями-рішеннями.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на пункт 3 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), суд дійшов висновку, що відповідач, законно прийняв оскаржувані податкові повідомлення-рішення, відтак підстави для їх скасування суд не вбачає.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У зв`язку із відмовою у задоволенні адміністративного позову розподіл судових витрат в порядку статті139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення складено та підписано 01 вересня 2022 року.

Суддя Д.В. Татаринов