Справа № 120/17762/21-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2022-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

02 вересня 2022 р. Справа № 120/17762/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Комара П.А., розглянувши у письмовому провадженні заяву відповідача про відстрочення виконання рішення суду у справі за позовом: ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до: управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, 2-го відділу у м. Вінниці управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходилася справа за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, 2-го відділу у м. Вінниці управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2022 позов задоволено.

Визнано протиправною відмову 2-го відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 .

Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі 2-го відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

20.07.2022 від відповідача на адресу суду надійшла заява про відстрочення виконання постанови від12.07.2022, в якій заявник просить відстрочити виконання рішення до закінчення воєнного стану. До поданої заяви відповідачем не долучено документ, який би підтверджував сплату судового збору. Натомість, ним заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до закінчення воєнного стану.

Матеріали адміністративної справи №120/17762/21-а надійшли з Сьомого апеляційного адміністративного суду 01.09.2022.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд зважає на таке.

Частиною 1 ст. 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічну норму містить і Закон України "Про судовий збір", ч. 1 ст. 8 якої передбачено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Водночас, із системного аналізу змісту ст. 8 Закону України "Про судовий збір" слідує, що положення п. 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18.

Також у цій постанові суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що ч. 2 ст. 132 КАС України відсилає до норм Закону України "Про судовий збір", зокрема щодо підстав для звільнення від сплати судового збору, визначених ст. 8, проте лише щодо питання звільнення від сплати судового збору.

З огляду на це Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату. Крім того, із наведеного убачається, що прийняти рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд може і з власної ініціативи у тому разі, коли юридична особа звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Розглянувши заявлене клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору суд дійшов висновку, що таке клопотання жодним чином не вмотивоване та не обґрунтоване. У поданому клопотанні не зазначено підстав з посиланням на докази, за яких у відповідача (боржника) існують об`єктивні обставини, які унеможливлюють сплату ним судового збору за подання заяви про відстрочення виконання судового рішення.

З огляду на викладене та беручи до уваги необґрунтованість поданого клопотання, суд не знаходить підстав для його задоволення.

При цьому долучена до заяви доповідна записка начальника відділу бухгалтерської служи, фінансування та звітності УДМС у Вінницькій області від 13.05.2022 до уваги судом не береться, адже наведені у ній показники фінансового стану Управління не підтверджені належними та достатніми документами бухгалтерського обліку.

Як наслідок, заяву відповідача про відстрочення виконання судового рішення необхідно залишити без руху зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі Закон № 3674-VI) .

В силу вимог абз. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Так, згідно з пп. 6 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення, передбачено ставку судового збору 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому поняття "строк виконання судового рішення", що вжите у процитованій нормі охоплює процесуальні питання про відстрочення або розстрочення його виконання.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02 грудня 2021 року № 1928-IХ, з 1 січня 2022 року встановлено прожитковий мінімум працездатних осіб на місяць у розмірі 2481,00 гривень.

Враховуючи наведене, за подання заяви про відстрочення виконання судового рішення на підставі ст. 378 КАС України, ставка судового збору становить 744,30 грн.

Як вбачається із заяви та доданих до неї матеріалів, вона подана до суду з порушенням вищезазначених приписів Закону без надання до суду доказів сплати судового збору.

При вирішенні цього процесуального питання суд також зауважує, що положення пункту 3 частини другої статті 3 Закону України "Про судовий збір" у даному випадку застосуванню не підлягають, оскільки норми частини другої статті 4 Закону № 3674-VI в редакції Закону України № 484-VІІІ від 22.05.2015 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" прийняті пізніше, а за загальними правилами вирішення колізії норм права у разі неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності. Як роз`яснило Міністерство юстиції України у своєму листі від 26.12.2008 за № 758-0-2-08-19 "Щодо практики застосування норм права у випадку колізії", така неузгодженість може виникнути внаслідок того, що прийняття нової норми не завжди супроводжується скасуванням "застарілих" норм з одного й того ж питання, а тому повинна вирішуватись саме у вищезазначений спосіб.

За змістом ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Оскільки статтею 378 КАС України не врегульовані питання, пов`язані зі сплатою судового збору за подання заяви про відстрочення виконання судового рішення, а також рішеннями (діями) суду у випадку його несплати, суд вважає можливим за аналогією закону застосувати положення статті 169 КАС України.

Так, відповідно до частин першої-другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та враховуючи невідповідність поданої заяви вимогам закону, заяву Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі 2-го відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області належить залишити без руху з встановленням особі, яка її подала, розумного строку для усунення виявлених судом недоліків заяви, а саме надання суду доказів сплати судового збору в розмірі 744,30 грн. (сімсот сорок чотири гривні тридцять копійок) за наступними реквізитами: Одержувач: ГУК у Він, обл./м.Вінниця/22030101; Код ; Банк: Казначейство України (ЕАП); Рахунок: UA4002856.

Керуючись статтею 169 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, 2-го відділу у м. Вінниці управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

2. Запропонувати заявнику у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки заяви про відстрочення виконання рішення, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

3. Дану ухвалу направити заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович