Справа № 301/2090/22
Суддя: Пітерських М. О.
Дата ухвалення: 2022-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 301/2090/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" вересня 2022 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та інспектора СРПП Відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Яцканича Артема Васильовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії БАВ №098865 від 16 липня 2022 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з адміністративним позовом до ГУ НП в Закарпатській області та інспектора СРПП ВП №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області Яцканича А.В. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії БАВ №098865 від 16.07.2022 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що постановою інспектора СРПП ВП №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області Яцканича А.В. серії БАВ №098865 від 16.07.2022 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за ч.2 ст.126 КУпАП у зв`язку з порушенням п.2.1.а Правил дорожнього руху України.

Позивач вважав, що вказана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною, з таких підстав.

13 березня 2020 року позивачу ОСОБА_1 ТСЦ №3242 видано посвідчення водія серії НОМЕР_1 категорії «В», строк дії якого 2 роки до 13.03.2022 року.

Відповідно до п.25-1 постанови КМУ «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» від 08.05.1993 року №340, обмін посвідчення водія, виданого особі вперше, після закінчення строку його дії проводиться без складення іспитів за умови вчинення особою протягом двох років з дня видачі такого посвідчення не більше двох адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та невчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України. Обмін першого посвідчення водія можливий виключно після закінчення строку його дії, а не раніше.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє по теперішній час. Пунктом 1 ч.1 постанови КМУ №184 від 03.03.2022 року «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» із змінами, внесеними постановою КМУ №348 від 22.03.2022 року, встановлено, що у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився.

У зв`язку із введенням на всій території України воєнного стану, роботу територіальних сервісних центрів МВС України було призупинено. Крім того, у зв`язку із прийняттям КМУ згаданої постанови №184 від 03.03.2022 року позивач після закінчення строку дії посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 13.03.2020 року не звертався до територіальних сервісних центрів МВС України для обміну посвідчення водія.

16 липня 2022 року близько 12 години ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «BMW 320», державний номерний знак « НОМЕР_2 », на автодорозі Сільце - Іршава в м. Іршава на вимогу працівника поліції ОСОБА_2 зупинив автомобіль. Після зупинки транспортного засобу працівник поліції попросив від позивача посвідчення водія. Працівник поліції, оглянувши та перевіривши посвідчення водія, повідомив позивачу, що строк дії такого закінчився 13.03.2022 року, тому ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1.а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП. На слова працівника поліції позивач повідомив останньому, що у зв`язку із введенням на всій території України воєнного стану та прийняттям КМУ постанови №184 від 03.03.2022 року «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» із змінами, внесеними згідно з постановою КМУ №348 від 22.03.2022 року, він не звертався до територіальних сервісних центрів МВС України для видачі йому нового посвідчення водія. Однак, не дивлячись на всі спроби позивача пояснити вищевказані обставини, інспектор ОСОБА_2 віднісся упереджено, проігнорував очевидну відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, та всупереч положенням ст.9 КУпАП склав оскаржувану постанову серії БАВ №098865 від 16.07.2022 року.

При винесенні оскаржуваної постанови інспектор Яцканич А.В. взагалі не розібрався із ситуацією, яка сталася, та належним чином не дослідив всіх обставин справи. Інспектору Яцканичу А.В. здалося, що позивач порушив Правила дорожнього руху, але насправді ніяких порушень не було, тому інспектор поліції порушив вимоги ст. 245, 280 КУпАП.

ОСОБА_1 просив скасувати постанову інспектора СРПП Відділення поліції №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області Яцканича А.В. серії БАВ №098865 від 16.07.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Ухвалою Іршавського районного суду від 21.07.2022 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 16.08.2022 року за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

05 серпня 2022 року від ГУ НП в Закарпатській області надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просили відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі та мотивували заперечення на позов таким. З матеріалів справи вбачається, що 16.07.2022 року о 14 год. 05 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW 320», державний номерний знак « НОМЕР_2 », будучи не пристебнутим паском безпеки, керував транспортним засобом з посвідченням водія, термін якого закінчився, та без полісу загальнообов`язкового державного соціального страхування, чим порушив п. 2.3(в), 2.1(а), 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України). Постановою серії БАВ №098865 від 16.07.2022 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з пунктом 1.3. ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

У розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів. Так, зокрема, відповідно до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За приписами п.2.4. ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у п.2.1. ПДР України. Аналогічні положення закріплені законодавцем у ст.16 ЗУ «Про дорожній рух», а саме водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у п.2.1. ПДР України документів, кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. Так, зокрема, відповідно до п.2.3(в) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Частиною 2 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

З оскаржуваної постанови вбачається, що позивач керував транспортним засобом без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким, а відтак, порушив приписи ПДР України, за що ч.2 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Так, відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення. Згідно з ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Звідси дії поліцейського щодо зупинки керованого позивачем транспортного засобу та його вимога пред`явлення водієм відповідних документів грунтуються на вимогах закону. Отже, інспектором СРПП ВП №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області Яцканичем А.В. було виявлено правопорушення, вчинене позивачем, внаслідок чого було складено постанову серії БАВ №098865 від 16.07.2022 року та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП. Оскаржувана постанова складена відповідачем відповідно до норм КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, тому доводи позивача є безпідставними, необгрунтованими, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Ухвалою Іршавського районного суду від 16.08.2022 року витребувано від інспектора СРПП Відділення поліції №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області Яцканича А.В. оригінал постанови серії БАВ №098865 від 16.07.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 та ч.2 ст.126 КУпАП, та матеріали (докази), що стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

На виконання ухвали суду про витребування доказів від 16.08.2022 року надійшов оригінал оскаржуваної постанови серії БАВ №098865 від 16.07.2022 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник Данканич В.В. не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Представник позивача Данканич В.В. подав заяву, згідно якого позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, а справу розглянути без його участі та участі позивача (а.с.29).

Відповідач інспектор СРПП ВП №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області Яцканич А.В. та представник ГУ НП в Закарпатській області в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, подали відзив на позов, однак заяви про розгляд справи без їх участі не подали (а.с. 22, 37).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити, виходячи з таких підстав.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Позивач ОСОБА_1 оскаржує постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності серії БАВ №098865 від 16.07.2022 року (а.с.39). Дана постанова вручена позивачу 16.07.2022 року, що підтверджується підписом позивача у постанові. До суду даний адміністративний позов ОСОБА_1 подав 20.07.2022 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду (а.с.2).

Враховуючи наведене суд вважає, що позивачем дотримано визначений ч.2 ст.286 КАС України строк звернення до суду.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

За визначенням ст. 73, 74 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно приписів частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до оскаржуваної постанови 16 липня 2022 року о 11 годині 50 хвилин на автодорозі с. Сільце м. Іршава ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «BMW 320», державний номерний знак « НОМЕР_2 », не був пристебнутим ременем безпеки, керував транспортним засобом з посвідченням водія, термін якого закінчився, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом, та не мав полісу обов`язкового страхування, чим порушив вимоги п. 2.1(а), 2.1(ґ), 2.3(в) ПДР України. Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 та ч.2 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

За ч.5 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

За ч.1 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

За ч.2 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з п. 2.1(а), 2.1(ґ) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно з п. 2.3(в) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» роз`яснено судам, що зміст постанови про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 оскаржуючи постанову серії БАВ №098865 від 16.07.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП за керування транспортним засобом з посвідченням водія, строк якого закінчився, мотивував позовні вимоги тим, що інспектор Яцканич А.В. не взяв до уваги його заперечення стосовно того, що у зв`язку із введенням на всій території України воєнного стану та прийняттям постанови КМУ №184 від 03.03.2022 року «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» із змінами, внесеними згідно з постановою КМУ №348 від 22.03.2022 року, законодавчо закріплено положення про те, що у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився. Саме тому позивач не звертався до територіальних сервісних центрів МВС України для видачі йому нового посвідчення водія. Крім того, роботу територіальних сервісних центрів МВС України на період дії воєнного стану було призупинено.

Згідно з п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у випадку, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п.1.9. ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.4.а) ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. Аналогічні положення передбачені у ст.16 ЗУ «Про дорожній рух».

Виходячи з наведених норм, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб, полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 02.12.2019 року по справі №164/2068/17.

Відповідно до п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 року №340 (в редакції постанови КМУ від 20.05.2009 року №511), посвідчення водія, видане особі вперше, дійсне протягом двох років з дня його видачі з обмеженим правом керування транспортним засобом.

Відповідно до п.25-1 даного Положення, обмін посвідчення водія, виданого особі вперше, після закінчення строку його дії проводиться без складення іспитів за умови вчинення особою протягом двох років з дня видачі такого посвідчення не більше двох адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та невчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що 13 березня 2020 року Територіальним сервісним центром 3242 видано вперше позивачу ОСОБА_1 посвідчення водія категорії «В» серії НОМЕР_1 зі строком дії 13 березня 2022 року (а.с.8).

Тобто, на момент винесення оскаржуваної постанови строк дії посвідчення водія ОСОБА_1 закінчився.

Разом з тим, з 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 року №133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 року №259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.05.2022 року №341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Тобто, в день винесення оскаржуваної постанови 16.07.2022 року діяв і на даний час продовжує діяти воєнний стан на всій території України відповідно до указу Президента України №573/2022 від 12.08.2022 року.

Відповідно до підпункту 1) пункту 1 постанови КМУ «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» №184 від 03 березня 2022 року в редакції від 23.03.2022 року, відповідно до статей 12-1, 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. №64 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України установив, що у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився.

Виходячи з вказаних законодавчих положень вбачається, що станом на 16 липня 2022 року ОСОБА_1 , маючи посвідчення водія з відкритою категорією «В», яке видане вперше, строк дії якого закінчився 13.03.2022 року, мав право керувати транспортним засобом марки «BMW 320», державний номерний знак « НОМЕР_2 ».

Доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 на момент зупинки його працівником поліції не мав при собі посвідчення водія матеріали справи не містять. Попри це інспектор поліції Яцканич А.В. усвідомлюючи зміст та характер такого правопорушення, мав об`єктивну можливість здійснити фото чи відеофіксацію правопорушення, запросити свідків правопорушення, які б підтвердили або спростували доводи водія ОСОБА_1 .

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху (ч.5 ст.121, ч. 1, 2 ст.126 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

Визначення доказів міститься у ст.251 КУпАП, якою визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених ч.1 та ч.2 ст.258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП. У ст.283 КУпАП містяться вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно з ст.9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням.

У оскаржуваній постанові серії БАВ №098865 від 16.07.2022 року не наведено доказів, передбачених ст.251 КУпАП, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень.

На пропозицію суду відповідно до вимог ч.4 ст.77 КАС України надати суду оригінал постанови серії БАВ №098865 від 16.07.2022 року та матеріали, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови (а.с.16), жоден із відповідачів такі матеріали та документи суду не надав.

Ухвалою Іршавського районного суду від 16.08.2022 року витребувано від інспектора СРПП Відділення поліції №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області Яцканича А.В. оригінал постанови серії БАВ №098865 від 16.07.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 та ч.2 ст.126 КУпАП, та матеріали (докази), що стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності (а.с. 31-32).

На виконання ухвали суду про витребування доказів від 16.08.2022 року надано лише оригінал оскаржуваної постанови серії БАВ №098865 від 16.07.2022 року.

Жодних доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 КУпАП суду не надано. Оскільки позивач в судове засідання не з`явився, суд позбавлений можливості перевірити і наявність/відсутність у позивача полісу обов`язкового страхування.

Згідно з п.2 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

На думку суду, при винесенні оскаржуваної постанови положення ст. 251, 252, 280, 283 КУпАП не були дотримані та не були враховані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачами не подано докази на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративних правопорушень, тому оскаржувана постанова не є законною і такою, що прийнята із дотриманням завдань та процедури провадження по справах про адміністративні правопорушення, суб`єктом владних повноважень під час виконання та в межах своїх повноважень.

На думку суду, відповідачами не надано доказів на підтвердження законності та правомірності винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 КУпАП.

За таких обставин, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 та ч.2 ст.126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 слід надіслати на новий розгляд до Відділення поліції №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області.

Керуючись ст. 77, 90, 262, 286 КАС України,

р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову інспектора СРПП Відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Яцканича Артема Васильовича серії БАВ №098865 від 16 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.121, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. - скасувати.

Надіслати справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.121, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 на новий розгляд до Відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 02 вересня 2022 року.

Головуюча : М. О. Пітерських