Справа № 279/3422/22
Суддя: Шульга О. М.
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/3422/22
Провадження № 2-а/279/84/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені в порядку загального провадження цивільну справу №279/3422/22 за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Дубенчук М.В., до ОСОБА_2 інспектора БПП УПП в с.Чайки, Бучанського району Київської області, Головного Управління національної поліції у Київській області про визнання дій відповідача протиправними, про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серія ЕАР №5624575 від 17.07.2022 р, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом в обґрунтування якого зазначив, що постановою серії ЕАР 18 № 5624575 від 17.07.2022 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850.00 гривень, за порушення ПДР « Керування водієм Т/З з номерним знаком, закритим ін. предметами чи ін. предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів» ».

Вважає, що дана Постанова прийнята з порушення норм матеріального та процесуального права, не відповідає дійсності та вимогам чинного законодавства України та така, що підлягає скасуванню, з наступних підстав:

17.07.2022 року він рухався по вулиця Бударіна в місті Києві на транспортному засобі КІА д.н.з НОМЕР_1 .

Був зупинений працівниками поліції. а саме інспектором Бінівським А.В. , який зазначив, про порушення ПДР, а саме керування Т/З з номерним знаком, закритим ін. предметами чи ін. предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, а саме передній номерний знак закритий пластиковою плівкою жовтого кольору.

Він заперечив порушення вищезазначеної норми ПДР, так як його номерний знак чітко можна визначити на відстані 20 метрів.

Ним інспектору було запропоновано в присутності свідків провести виміри щодо можливості визначенні символів мого номерного знаку на відстані 20 метрів з застосуванням відповідних приладів для вимішуванням - рулетки.

Незважаючи на законні вимоги щодо доведення вини або невинуватості, інспектор, порушуючи порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення склав не надавши можливості довести факт того, що на відстані 20 метрів чітко можливо визначити символи номерного знаку.

На прохання надати відповідні підтверджуючи докази про порушення ПДР в даному випадку, його законні вимоги були проігноровані та в подальшому складена Постанова про адміністративне правопорушення.

Постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не містить жодного належного та допустимого доказу притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.308 КУпАП.

Просить визнати протиправними дії інспектора БПП в с.Чайки УПП в Київській області Бінівського Андрія Валерійовича в частині складання постанови « Про накладення адміністративного стягнення про справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі» серія ЕАР № 5624575 від 17.07.2022 року та скасувати постанову, винесену інспектором БПП в с.Чайки УПП в Київській області Бінівським Андрієм Валерійовичем серія ЕАР 5624575 від 17.07.2022 року, закривши провадження по адміністративній справі.

Сторони надали заяви/клопотання, пов`язані з розглядом справи.

Дослідивши матеріалами справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що позивач порушив спір про скасування постанови інспектора БПП УПП в с. Чайки у Київській області Бінівського Андрія Валерійовича від 17.07.2022 року серії ЕАР № 5625575.

Вказує, що зазначеною постановою його пригянуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.308 КУпАП.

Однак, частина 2 ст.308 КУпАП визначає порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення та не відноситься до статтей особливої частини КУпАП, що вказують, які конкретно проступки є адміністративним правопорушенням і які заходи адміністративного стягнення можуть бути застосовані до осіб, що їх вчинили.

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Предметом оскарження є постанова серії ЕАР №5624575 від 17.07.2022 року.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що адміністративне стягнення на позивача накладено у виді штрафу розмірі 850 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ст.121 ч.6 КУпАП, а саме за порушення п. 2.9 "в" Правил Дорожнього руху України "Керування водієм т/з з номерним знаком закритим іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м".

Так, стаття 121 ч.6 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Отже, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки регулюються Законом України «Про дорожній рух» яким визначено права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог вказаного Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Правила дорожнього руху України затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом №1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію.

Відповідно до п. 4 Розділу І цієї Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 2 Розділу III Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 6 ст.121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Сторона відповідача доказів щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності не подала.

В матеріалах справи єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка є предметом оскарження.

Жодних доказів, як-то речові докази, показання технічних приладів та засобів, відео - та фотофіксація, кінозйомка, тощо відсутні, незважаючи на те, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання.

Наведене вказує на те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, зазначеного в постанові, однак належних доказів щодо його доведеності суду не подав.

Доказів того, що порушник під час винесення постанови визнавав допущення ним зазначеного у постанові порушення Правил дорожнього руху, в справі також не має.

Інформація щодо свідків події, які могли ствердити або спростувати доводи по справі, відсутня.

Згідно зі ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що стороною відповідача не надано доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому оскаржувана позивачем постанова підлягає скасуванню, оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.121 ч.6 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Статтею 286 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Системний аналіз норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє дійти висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених ст. 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

З врахуванням вищенаведеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині скасування постанови.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного суду, висловленою у постанові від 27.01.2022 року у справі 569/8213/17.

Керуючись ст.ст.73-77, 229, 241-246, 255, 257, 286, 295 КАС України,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Постанову інспектора БПП УПП в с. Чайки у Київській області Бінівського Андрія Валерійовичем серії ЕАР №5624575 від 17.07.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.121 ч.6 КУпАП скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача адвокат Дубенчук Михайло Вікторович, місце знаходження: АДРЕСА_2 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЖТ №001122 від 31.10.2019 року.

Відповідач ОСОБА_2 : АДРЕСА_3 .

Відповідач Головне Управління національної поліції у Київській області, місце знаходження: 01601, м.Київ, вул.Володимирівська, 15, .

Суддя: Шульга О.М.