Справа № 557/570/22
Суддя: Пацко Д. В.
Дата ухвалення: 2022-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/557/11/2022
Справа 557/570/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року

Гощанський районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Пацка Д.В.

секретар судового засідання Гуменюк Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 16 травня 2022 року, інспектором №1 батальйону 4 роти УПП в Рівненській області ДПП старшим лейтенантом поліції Макаренко Ю.С. винесено постанову серії ЕАО №5392999, згідно якої 16 травня 2022 року о 20 годині 02 хвилин, ОСОБА_1 в м. Рівне по вул. Відінська,2, керуючи автомобілем MERSEDES-BENZ AMG S63 номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимогу дорожнього знаку 5.16 д.1 «Напрямок руху по смугах», зі смуги, з якої дозволено напрямок руху ліворуч, здійснив рух прямо.

Внаслідок чого ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

З вказаною постановою позивач не згоден та вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що поліцейський незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справі. Поліцейський позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП. Поліцейський порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст.278, 279 КУпАП. Поліцейський виніс постанову про накладення адміністративного стягнення за правопорушення якого я не скоював. Також вказує, що працівниками поліції не було надано на його вимогу доказів, щодо підтвердження винуватості позивача.

Тому посилаючись на ст. ст. 7, 238, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 71 КАС України, просить скасувати постанову серії ЕАО №5392999 від 16 травня 2022 року, провадження по справі закрити.

Представник відповідача ДПП Івашинюта І.О. не погодившись з позовними вимогами, надав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5392999 від 16 травня 2022 року є законною та обґрунтованою, оскільки позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху України.

Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 09 червня 2022 року дана позовна заява прийнята до розгляду і відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій він позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить провести розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином та в установлений строк був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи у суді.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ЕАО №5392999 від 16 травня 2022 року, інспектором №1 батальйону 4 роти УПП в Рівненській області ДПП старшим лейтенантом поліції Макаренко Ю.С. винесено постанову серії ЕАО №5392999, згідно якої 16 травня 2022 року о 20 годині 02 хвилин, ОСОБА_1 в м. Рівне по вул. Відінська,2, керуючи автомобілем MERSEDES-BENZ AMG S63 номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимогу дорожнього знаку 5.16 д.1 «Напрямок руху по смугах», зі смуги, з якої дозволено напрямок руху ліворуч, здійснив рух прямо.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з доводів позивача, зазначених в позовній заяві, останній категорично заперечує факт вчинення ним зазначеного вище правопорушення, вказуючи на відсутність його вини, зокрема вказує, що було порушено порядок розгляду справи:

- відсутні посилання на будь-які докази вчинення ним адміністративного правопорушення, єдиним доказом є оскаржувана постанова, яка не може розглядатись як окремий доказ за відсутності інших доказів;

- поліцейський порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст.278, 279 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, відповідач як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був належним чином кваліфікувати дії позивача та зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростували свідчення позивача, однак такі докази в матеріалах справи відсутні.

Відповідачем не з`ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не подано до суду доказів, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, які б дозволили вказати на достовірність, того що позивачем дійсно скоєне зазначені правопорушення, а тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія.

Наявна у справі постанова не дає підстав для висновку про скоєння позивачем правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

При цьому суд враховує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, виходячи з положень КУпАП, сама по собі не є доказом у справі про адміністративне правопорушення та не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке приймається ним на підставі оцінки доказів у справі про адміністративне правопорушення. Враховуючи наведене, постанову у справі про адміністративне правопорушення, яка надана позивачем, суд не може визнати належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 05.08.2019 року по справі № 712/12830/16-а.

Судом враховано той факт, на підтвердження правомірності винесеної постанови відповідач не надав суду жодного належного та допустимого доказу, які б підтверджували факт порушення позивачем ОСОБА_1 правил дорожнього руху та скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Окрім того, судом звертається увага, що графа 7 (до постанови додається) постанови ЕАО №5392999 від 16 травня 2022 року, не заповнена, додатків немає.

Згідно ч. 1ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, оскільки позивач заперечує скоєння правопорушення, а доказів вини позивача у правопорушенні, передбаченому за ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем не надано, суд приходить висновку про недоведеність наявності в діях позивача складу даного адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого ним рішення і не надано жодного доказу на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України позивач не ставить вимогу про стягнення понесених ним судових витрат, а тому суд відносить вказані витрати на його рахунок.

Керуючись ст.ст.20,72,73,74,76,77,90,243-246 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову ЕАО №5392999 від 16 травня 2022 року, винесено інспектором №1 батальйону 4 роти УПП в Рівненській області ДПП старшим лейтенантом поліції Макаренко Ю.С. відповідно до якої ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати залишити за ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржена безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Пацко Д.В.