Справа № 160/13355/22
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

01 вересня 2022 року Справа 160/13355/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицька І.О., розглянувши матеріали позовної заяви Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА», в якому просить суд:

- стягнути податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» () до бюджету в розмірі 1866219,29 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суд, вивчивши позовну заяву Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, доходить висновку, що адміністративний позов подано з порушенням вимог, встановлених ст. 161 КАС України.

Суд зазначає, що при зверненні до адміністративного суду позивачем був пропущений шестимісячний строк звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області звернулося до суду з позовними вимогами щодо стягнення податкового боргу, що виник на підставі наступних податкових повідомлень-рішень, а саме:

- № від 16.08.2018 року,

- № від 16.08.2018 року,

- № від 29.04.2021 року,

- № від 10.02.2021 року,

- № від 27.05.2020 року,

- № від 01.12.2020 року,

- № від 29.11.2021 року,

- № від 21.02.2017 року,

- № від 21.02.2017 року,

- № від 31.01.2022 року,

- № від 21.01.2022 року,

- № від 16.02.2022 року,

- № від 20.12.216 року,

- № від 20.06.2017 року,

- № від 22.05.2018 року,

- № від 22.05.2018 року,

- № від 10.03.2020 року,

- № від 10.03.2020 року.

Водночас, з даним позовом ТОВ «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» звернулося лише 31.08.2022 року.

При цьому, позивач не надав заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску щодо стягнення податкового боргу, що виник, зокрема, на підставі податкових повідомлень-рішень, які прийняті у 2016-2018 роках.

Разом з тим, судом встановлено, що податкові повідомлення-рішення за вказаний період були вручені позивачу, а саме:

- № від 20.12.216 року отримано позивачем 20.12.2016 року,

- № від 20.06.2017 року отримано позивачем 08.07.2017 року,

- № від 21.02.2017 року та № від 21.02.2017 року - отримано позивачем 07.03.2017 року,

- № від 22.05.2018 року та № від 22.05.2018 року - отримано позивачем 31.05.2018 року,

- № від 16.08.2018 року та № від 16.08.2018 року - отримано позивачем 24.08.2018 року.

Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Пунктом 56.18 ст.56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Пунктом 102.1 ст.102 ПК України передбачено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, позивач мав оскаржити вищевказані податкові повідомлення-рішення не пізніше закінчення 1095 дня.

Щодо посилання у заяві позивачем, що строки на оскарження було зупинено, суд зазначає наступне.

Законом України від 30.03.2020 року №540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ VІ "Прикінцеві положення" КАС було доповнено пунктом 3, яким передбачалося, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Зазначений Закон набрав чинності 02.04.2020 року, а процесуальні строки були продовжені до завершення карантину.

Разом з тим, Законом України від 18.06.2020 року №731-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) (набрав чинність 17.07.2020 року) пункт 3 розділ VІ "Прикінцеві положення" КАС викладений у новій редакції, відповідно до якої, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Доказів, що пропуск строку на подання позовної заяви до суду у цій справі зумовлений обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, позивач до клопотання не надав, тому, суд вважає, що карантинні обмеження не є підставою для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Крім того, аналіз практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Суд зауважує, що у клопотанні про поновлення строку звернення до суду позивачем не зазначено непереборних підстав, які б перешкоджали подати позовну заяву в межах встановленого строку звернення до суду. Крім того, у клопотанні відсутнє достатнє обґрунтування та відсутні взагалі будь-які докази, які підтверджують поважність причин пропуску строку звернення до суду щодо податкових повідомлень-рішень, зокрема, за 2016-2018 роки.

Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій, є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивач був обізнаний про порушення своїх прав та законних інтересів ще у 2016-2018 роках, але звернувся до суду з позовом з пропуском встановленого строку. При цьому, не додавши до клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду докази поважності причин пропуску строку звернення, окрім посилання на введення у країні карантину.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 169 КАС України позовну заяву залишити без руху та надати позивачу п`ятиденний строк для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 171, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» про стягнення податкового боргу залишити без руху.

Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Визначені недоліки позовної заяви позивачу усунути шляхом надання суду:

- заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку та надати докази в обгрунтування підстав такого пропуску.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Лозицька