Справа № 522/11439/22
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/313/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Кулябко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення,

ВСТАНОВИВ:

До суду 31.08.2022 року надійшов адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.05.2022 співробітниками ГУ ДМС в Одеській області була виявлена громадянка Російської Федерації ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . У результаті проведеної перевірки, наявних документів та відібраних пояснень встановлено, що відповідачка з її слів прибула на територію України 31.12.2015 року легально, через ППР «Хутір-Михайлівський». Під час перевірки іноземця, надала внутрішній паспортний документ громадянки Російської Федерації серії № НОМЕР_1 терміном дії з 29.10.2014. Паспортний документ громадянки Російської Федерації для виїзду за кордон відсутній (втрачений). Перевіркою іноземця було встановлено, що станом на 19.05.2022 відповідачка перебуває на території України незаконно, порушила правила перебування іноземців в Україні а саме проживає на території України без документів на право проживання. Про те, що на даний час є нелегальним мігрантом відповідачу відомо. На даний час відповідач на території України перебуває незаконно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має. Відповідач тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 . 19.05.2022 за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні стосовно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 008119 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 19.05.2022 ПН МОД № 008186 була притягнута до адміністративної відповідальності в розмірі 5100 грн. 00 коп. 19.05.2022 ГУ ДМС в Одеській області було прийняте рішення № 297 про примусове повернення в країну походження відповідача та зобов`язано її покинути територію України у термін до 17.06.2022 р. Згідно з розписки від 19.05.2022 р. відповідачка зобов`язалась покинути територію України в термін визначений у рішенні про примусове повернення. У визначений термін відповідач не виїхала з території України.

Відповідачка з відповідною заявою, а також з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні до ГУ ДМС в Одеській області не зверталась, відповідного бажання під час опитування не виявила, жертвою торгівлі людьми себе не вважає.

У визначений термін відповідачка не виїхала з території України та є обґрунтовані підстави вважати, що вона ухиляється від виконання такого рішення.

30.08.2022 громадянка Російської Федерації ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , була повторно виявлена працівниками ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області та доставлена до ГУ ДМС в Одеській області за адресою : АДРЕСА_1 .

30.08.2022 за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування стосовно відповідача, складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 008745 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 30.08.2022 ПН МОД № 008822 була притягнута до адміністративної відповідальності в розмірі 1700 грн. 00 коп.

Беручи до уваги той факт, що відповідач проживала на території України без документів на право проживання в Україні вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 203 КУаАП, ухиляється від виконання рішення про примусове повернення в країну походження, у неї на момент виявлення відсутній паспортний документ для виїзду закордон, який надає право здійснити виїзд з території України, які визначені ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відповідно до якої в`їзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Відповідач вчинила порушення міграційного законодавства України та продовжує його порушувати перебуваючи на території України без відповідних законних підстав, рішення про примусове повернення до країни громадянської належності у встановлений строк самостійно не виконала, а тому є всі правові підстави для прийняття рішення про її примусове видворення з України.

Вважають, що вищевказані обставини свідчать про те, що Відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, не має документів для перетинання державного кордону України на законних підставах і тому не має можливості на даний час здійснити виїзд з території України, що унеможливлює ідентифікацію особи Відповідача та забезпечення примусового видворення за межі України.

Ухвалою суду від 31.08.2022 року провадження у справі було відкрито.

У судовому засіданні 31.08.2022 року були присутні:

Представник міграційної служби,- ОСОБА_4 , який позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, наполягаючи на тому, що відповідачка проживає незаконно з 2015р. на території України протягом тривалого часу, ухиляється від виконання рішення щодо повернення до країни походження, а також не має документів, що посвідчують особу, а саме закордонного паспорту, необхідність якого введено законодавством України з 01.07.2022р.. 19.05.2022 р. відповідачку виявили на території України. Встановили, що вона у 2015 році легально прибула на територію України, але порушила правила перебування на території України. Є їх рішення від 19.05.2022 р. про примусове повернення в країну походження, відповідачці було надано 1 місяць для добровільного виїзду, але відповідачка рішення не виконала, обгрутовуючи це відсутністю коштів, її було вдруге виявлено та було затримано на 72 години.

Відповідачка ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що перекладача не потребує, оскільки розуміє українську та російські мови. Вказала, що перебуває на території України з 2015 року, вперше приїхала у 1998 році та народила тут доньку, але з чоловіком не перебувала у офіційному шлюбі, тому і повернулася до Російської Федерації. Чоловік помер у 2015 році, потім почався ковід. Вона розуміє, що повинна виїхати, вона згодна виїхати, але у неї відсутні на це кошти. У неї наявний лише внутрішній паспорт, по якому вона в`їхала на територію України.

Представник відповідачки адвокат Балашова О.В. в судовому засіданні вказала, що 31.12.2015 року відповідачка приїхала до України легально. Весь час вона проживала у квартирі своєї доньки, яка є громадянкою України та квартира належить їй, тобто, у відповідачки були підстави для отримання посвідки на тимчасове проживання. Але у відповідачки помер чоловік, потім вона не мала можливості працевлаштуватися, лише не офіційно підробляла, потім почався карантин та у відповідачки виникли труднощі щодо збирання усіх необхідних документів. Відповідачка не заперечує щодо виїзду, але у неї не було коштів для самостійного виїзду. У відповідачки є документи, які можуть її ідентифікувати, але на даний час нею втрачено закордонний паспорт та наразі вона не має можливості його відновити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи судом встановлено, що 19.05.2022 працівниками ГУ ДМС в Одеській області була виявлена громадянка Російської Федерації ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В результаті проведеної перевірки, наявних документів та відібраних пояснень встановлено, що громадянка Російської Федерації ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , з її слів прибула на територію України 31.12.2015, легально, через ППР «Хутір-Михайлівський».

Під час перевірки іноземця, надала внутрішній паспортний документ громадянки Російської Федерації серії № НОМЕР_1 терміном дії з 29.10.2014. Паспортний документ громадянки Російської Федерації для виїзду за кордон відсутній (втрачений).

Перевіркою іноземця було встановлено, що станом на 19.05.2022 відповідач перебуває на території України незаконно, порушила правила перебування іноземців в Україні а саме проживає на території України без документів на право проживання.

Відповідач тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

19.05.2022 року за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні стосовно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 008119 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 19.05.2022 ПН МОД № 008186 була притягнута до адміністративної відповідальності в розмірі 5100 грн. 00 коп.

19.05.2022 року ГУ ДМС в Одеській області було прийняте рішення № 297 про примусове повернення в країну походження відповідача та зобов`язано її покинути територію України у термін до 17.06.2022 р.

Згідно з розписки від 19.05.2022 року відповідач зобов`язалась покинути територію України в термін визначений у рішенні про примусове повернення.

У визначений термін відповідачка не виїхала з території України. Зазначене також підставерджується поясненнями сторін в судовому засіданні.

30.08.2022 року громадянка Російської Федерації ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , була повторно виявлена працівниками ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області та доставлена до ГУ ДМС в Одеській області за адресою : вул. Преображенська, 64, м. Одеса.

30.08.2022 року за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування стосовно відповідача, складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 008745 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 30.08.2022 ПН МОД № 008822 була притягнута до адміністративної відповідальності в розмірі 1700 грн. 00 коп.

31.08.2022 року ГУ ДМС в Одеській області було подано адміністративний позов до Відповідача про її примусове видворення за межі території України. Позовні вимоги відповідачка визнала.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI.

Частиною першою статті 26 Закону № 3773- VI визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону № 3773-VI рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в`їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно частини третьої статті 26 Закону № 3773-VI один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.

Відповідно до частини п`ятою статті 26 Закону № 3773-VI іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Частиною першою статті 30 Закону № 3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23 квітня 2012 року № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України від 22 січня 2018 року № 38/77), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119 (далі - Інструкція) , згідно пункту 4 якої іноземці можуть бути примусово повернуті до країни походження чи третьої країни на підставі рішення органу ДМС або органу охорони державного кордону, або органу СБУ про примусове повернення чи примусово видворенні на підставі винесеної за позовом цих органів/підрозділів постанови адміністративного суду про примусове видворення.

Інструкція детально описує вжиття компетентними органами заходів щодо ідентифікації та документування іноземців та передбачає, що:

- у разі відсутності в іноземця документів, що посвідчують особу, територіальний орган, територіальний підрозділ ДМС, орган СБУ або орган охорони державного кордону України вживають заходів щодо їх ідентифікації та документування (запити до дипломатичних представництв або консульських установ із долученням двох кольорових фотокарток на кожну особу);

- у разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС;

- у разі відсутності відповіді від компетентних органів країни походження іноземця запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

У пункті 7 Інструкції визначено, що підставами для подання позову про примусове видворення іноземців є:

невиконання іноземцем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення; наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, крім випадків затримання іноземця за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та його передачі прикордонним органам суміжної держави; якщо іноземці, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, не мають законних підстав для перебування на території України та якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких осіб відсутній договір про реадмісію; якщо іноземець, стосовно якого прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію, не виїхав з України протягом місяця з дня отримання копії такого рішення, за винятком випадків, коли особа оскаржила рішення про скасування дозволу на імміграцію до суду, - до набрання рішенням суду законної сили.

Розділом ІІІ Інструкції встановлено, що у разі виявлення підстав, передбачених частиною 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», органи ДМС, органи охорони державного кордону та органи СБУ залежно від обставин виявлення/затримання іноземця невідкладно готують позовну заяву до адміністративного суду.

За наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, або за наявності ризику його втечі, а так само у разі відсутності в іноземця, що вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, органи ДМС, орган охорони державного кордону або орган СБУ подають до адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням ПТПІ позовну заяву відповідно до частини першої статті 289 КАС України (п. 1, 2 розділу ІІІ Інструкції).

Згідно частини першої статті 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства підлягають особи у випадку їх ухилення без поважних причин від виїзду в установлений рішенням про примусове повернення строк, або коли існують обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства буде ухилятися від виконання такого рішення ще до спливу цього строку.

Суд зазначає, що відповідні органи за наявності підстав, передбачених частини першої статті 30 Закону № 3773- VI (тобто або не виконання у встановлений строк рішення про примусове повернення, або при наявності підстав вважати, що така особа буде ухилятися від виконання такого рішення) після виявлення/затримання такої особи невідкладно здійснюють підготовку для звернення з позовом до суду. При цьому, законодавством передбачена можливість подання до адміністративного суду позовної заяви відповідно до частини першої статті 289 КАС України.

У той же час, правовий аналіз норм матеріального та процесуального права щодо вирішення питання затримання іноземця або особи без громадянства стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, дає Суду право дійти висновку, що за наявності певних перелічених у цих нормах умов, існує правова можливість здійснити таке затримання як з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, так і лише для забезпечення видворення за межі території України, як досягнення самостійної мети без необхідності ідентифікації.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 27 лютого 2020 року по справі № 585/2811/19.

Суд вбачає, що відповідачка перебуває на території України із 2015 року без законних на теперішніх час підстав, своєчасно рішення міграційної служби від 19.05.2022 року не виконала та ухиляється покинути територію України добровільно.

Отже, суд погоджується з доводами позивача щодо необхідності затримання відповідачки з метою її ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Таким чином, за встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про затримання з метою ідентифікації є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У частині вимог щодо негайного виконання рішення суду, суд враховує, що ст. 371 КАС України передбачено перелік судових рішень, які виконуються негайно. Між тим, положеннями даної статті не передбачено негайне виконання рішення суду про затримання іноземця.

Керуючись ст.ст.23-25,30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст.2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 289 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення задовольнити частково.

Затримати громадянку Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення ідентифікації та примусового видворення за межі території України строком на шість місяців до 28.02.2023 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя Л.В. Домусчі