Справа № 500/2474/22
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2474/22

02 вересня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баранюка А.З., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, в якому просить зобов`язати Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, провести нарахування і виплату одноразової допомоги при звільненні з органів внутрішніх справ ОСОБА_1 з розрахунку 50% місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби, згідно оновленої довідки від 02.12.2021 №2021/1911 з суми 16165, 76 грн та стягнути моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач наказом від 11.09.2000 №365 звільнений з органів внутрішніх справ у відставку по ст.65 п."б" "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОПС України" через хворобу.

Проте, відповідачем не було здійснено розрахунків з позивачем щодо виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, яка передбачена Постановою Кабміну України від 17.07.1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей".

02.12.2021 Державною установою "Тернопільське медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області" видано довідку про розмір грошового забезпечення №2021/1911 за прирівняною посадою поліцейського, згідно якої розмір грошового забезпечення складає 16165,76 грн.

На думку позивача, оскільки станом на момент звернення до суду із відповідним позовом одноразова грошова допомога при звільненні йому не виплачена, тому він має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби із суми 16165,76 грн грошового забезпечення, що зазначена у оновленій довідці.

Ухвалою судді від 11.07.2022, після усунення недоліків позовної заяви, її прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

19.07.2022 представник Головного управління Національної поліції в Тернопільській області подав до суду відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що позивач вийшов на пенсію у вересні 2000 року та відповідно в органах поліції жодного дня не працював. Отже позивач являється пенсіонером "органів міліції", а не "органів поліції" тому Головне управління Національної поліції в Тернопільській області жодним чином не може провести позивачу нарахування та виплату одноразової грошової. Щодо стягнення моральної шкоди вказує, що дана вимога не підлягає до задоволення, оскільки Головне управління Національної поліції в Тернопільській області не вступало з позивачем в жодні правовідносини та відповідно жодними діями не могло спричинити йому моральної шкоди.

19.07.2022 представник Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області подав до суду пояснення, в яких вказує, що позивач являється пенсіонером "органів міліції", а не "органів поліції", тому позовні вимоги заявлені до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області безпідставно. Зазначає, що оскільки Головне управління Національної поліції в Тернопільській області не порушило прав позивача, тому відсутні підстави для стягнення моральної шкоди.

02.08.2022 позивач подав до суду заяву, яку суд в силу ст.162 КАС України, приймає як відповідь на відзив, в якій вказує, що в Законі України "Про національну поліцію" від 02.07.2015р № 589-XIII відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію". Водночас п.15 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що право на отримання одноразової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Закону України "Про національну поліцію".

25.07.2022 та 16.08.2022 позивач подав до суду заяву та доповнення до відповіді на відзив, в яких, серед іншого, вказує, що до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Пояснив, що не заперечує щодо заміни відповідача.

Ухвалою суду від 22.08.2022 замінено неналежного відповідача Головне управління Національної поліції в Тернопільській області на належного - Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області.

31.08.2022 від відповідача Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області надійшов до суду відзив на позов, я якому представник вказує, що позовна вимога про нарахування і виплату одноразової допомоги при звільненні з органів внутрішніх справ ОСОБА_1 з розрахунку 50% місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби є безпідставною, оскільки вже є судове рішення з цих підстав, а причини його невиконання не залежать від Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

ОСОБА_1 наказом начальника УМВС України в Тернопільській області від 11.09.2000 №365 звільнений з органів внутрішніх справ у відставку по ст.65 п."б" "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України" через хворобу.

Календарна вислуга років позивача на день звільнення становила 20 років.

Оскільки при звільнені позивачу було виплачено одноразову грошову допомогу не у повному розмірі, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з УМВС України в Тернопільській області одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Рішенням Тернопільського міського суду Тернопільської області від 25.12.2002 у справі №2-9028/02 позов задоволено. Стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 заборгованість по грошовій допомозі в розмірі 4280,00 грн. З пояснень позивача слідує, що вказане рішення не було виконано.

02.12.2021 Державною установою "Тернопільське медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області" видано довідку про розмір грошового забезпечення №2021/1911 за прирівняною посадою поліцейського, згідно якої розмір грошового забезпечення складає 16165,76 грн.

На підставі вказаної довідки Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснило перерахунок пенсії позивача.

Оскільки грошова допомога при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби позивачу не виплачена, він звернувся до суду із даним позовом, так як вважає, що її виплату слід провести з урахуванням суми грошового забезпечення в розмірі 16165,76 грн, яка зазначена в оновленій довідці.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 10 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, в редакції чинній на час звільнення позивача зі служби, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при звільненні з військової служби або з органів внутрішніх справ за вислугою строку служби, за віком, за станом здоров`я, у зв`язку із скороченням штатів або з проведенням організаційних заходів у разі неможливості використання на службі (в органах) виплачується грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Як вже зазначалося, позивача звільнено зі служби в органах внутрішніх справ з 11.09.2000 за п.65 "б" через хворобу, на момент звільнення він набув право на виплату грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, що підтверджено рішенням Тернопільського міського суду Тернопільської області від 25.12.2002 у справі №2-9028/02.

Поряд із цим, у даному випадку, позивач вважає, що виплата такої допомоги повинна здійснюватися з урахуванням суми грошового забезпечення в розмірі 16165,76 грн, яка зазначена в оновленій довідці.

З огляду на наведене суд зазначає, що грошова допомога при звільненні це разова виплата. Така допомога обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого включаються щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення за останньою займаною посадою. Отже, слід дійти висновку, що при розрахунку грошової допомоги при звільненні, повинен враховуватися розмір грошового забезпечення станом на момент звільнення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби".

Так у відповідності до вказаного порядку пенсії, призначені відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС, Службі судової охорони (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Таким чином, оновлена довідка видається у тому випадку коли відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії саме для перерахунку пенсії.

Отже виготовлення оновленої довідки є підставою для перерахунку призначеної пенсії, що як зазначає позивач, і було здійснено пенсійним органом.

Відтак, суд приходить до висновку, що твердження позивача про те, що грошова допомога при звільненні повинна здійснюватися з урахуванням суми грошового забезпечення зазначеній в оновленій довідці є помилковими. Тому, з урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги у цій частині до задоволення не підлягають.

При цьому, оскільки судом не встановлено протиправності в діях Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області щодо ненарахування і невиплати одноразової допомоги при звільненні з органів внутрішніх справ ОСОБА_1 з розрахунку 50% місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби згідно оновленої довідки від 02.12.2021 №2021/1911, то і похідна позовна вимога про стягнення моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн задоволенню також не підлягає.

Інші доводи позивача, зокрема стосовно невиконання рішення Тернопільського міського суду Тернопільської області від 25.12.2002 у справі №2-9028/02, не спростовують зазначених висновків суду.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про зобов`язання провести нарахування і виплату одноразової допомоги при звільненні з органів внутрішніх справ з розрахунку 50% місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби відповідно до оновленої довідки від 02.12.2021 №2021/1911 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області (місце проживання: вул. Валова, 11, м. Тернопіль, 46001, ).

Головуючий суддя Баранюк А.З.