Справа № 160/1651/22
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2022-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2022 року Справа № 160/1651/22
25 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Національної поліції в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
19.04.2022 року разом з відповіддю на відзив позивачем було подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій ОСОБА_1 просить суд:
1) зменшити розмір позовних вимог з суми 11 118 (одинадцять тисяч сто вісімнадцять) гривень 64 копійки на суму 10 698 (десять тисяч шістсот дев`яносто вісім) гривень 64 копійки;
2) у повному обсязі задоволити змінені позовні вимоги такого змісту:
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначено, що він з 07.11.2015 по 01.09.2021 року проходив службу у в органах Національної поліції України. З 09.12.2016 року по 01.02.2021 року позивач перебував на посаді слідчого СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та з 01.02.2021 по 01.09.2021 на посаді дізнавача сектору дізнання Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області. На підставі наказу №444 о/с від 30.08.2021 ОСОБА_1 був звільнений зі служби. На запит представника позивача ГУНП в Дніпропетровській області листом від 05.01.2022 року №539аз/103/05-2022 була надана довідка №37 від 05.01.2022 про доходи за період вересень 2018 - по вересень 2021. Лише із наданої довідки вже після звільнення зі служби позивачу стало відомо, що до грошового забезпечення за вказаний вище період не враховано доплату за службу в нічний час, відповідні суми доплати не виплачувались позивачу (за виключенням червня та вересня 2021 року). Позивач вказує, що з урахуванням 267 відпрацьованих ним добових чергувань, відповідачем не нараховано йому 11 118, 64 грн. грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час. У позовній заяві також здійснено посилання на позицію Верхоного Суду у справі №2140/1763/18 від 16.07.2020 року. ОСОБА_1 просив задоволити позовні вимоги, визнати дії відповідача протиправними та стягнути з відповідача суму невиплаченого грошового забезпечення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року відкрито провадження у справі №160/1651/22 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року відповідачу також було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та витребувано від відповідача докази у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 березня 2022 року задоволено клопотання відповідача та продовжено процесуальний строк для надання відзиву на позовну заяву у справі №160/1651/22 на 15 днів з моменту отримання копії цієї ухвали.
08.04.2022 року ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області було надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач не погодився з позовними вимогами, вказав на їх необґрунтованість. У відзиві наголошено на тому, що доплата до служби в нічний час відповідно до положень п. 11 розділу ІІ Порядку №260 становить 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну голину служби в нічний час. При цьому, перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час, тобто 2 години перерви за кожне нічне чергування не враховуються при обчисленні доплати. Також відповідачем вказано на те, що оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку №260, як первинного облікового документу фактичного часу служби в нічний час, є обов`язковою умовою для виплати доплати за службу в нічний час. Відповідач наголосив, що графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівника підрозділу, та довідки обліку несення ОСОБА_1 служби в нічний час за періоди з 01.09.2018 по 30.04.2021, з 01.06.2021 по 31.07.2021 року та за 01.09.2021 до УФЗБО ГУНП не надходили, з огляду на що у відповідача були відсутні підстави для нарахування ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час. При цьому доплату за службу в нічний час за травень 2021 та серпень 2021 року позивачу було виплачено. З огляду на вказане у відзиві, відповідач вважає передчасними позовні вимоги в частині стягнення доплати за службу в нічний час за спірні періоди. Відповідач також частково не погодився з наведеними позивачем вимогами щодо кількості нічних чергувань. При цьому ГУНП в Дніпропетровській області зауважено, що позивачем невірно проведено розрахунок доплати за службу в нічний час, оскільки невірно визначено кількість нічних чергувань, не враховано що тривалість служби у нічний час становить 6 годин (2 години перерви для відпочинку не враховуються). Відповідач надав разом з відзивом довідку УФЗБО від 21.02.2022 №979. З огляду на викладене у відзиві, ГУНП в Дніпропетровській області просило відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
19.04.2022 року ОСОБА_1 було надано відповідь на відзив, в якій позивач зауважив, що відповідач у відзиві підтвердив той факт, що за останні три роки служби ОСОБА_1 останній відпрацював 257 добових чергувань, які включають службу в нічний час, та що за період з вересня 2018 по вересень 2021 ГУНП в Дніпропетровській області не виплатило позивачу грошове забезпечення за службу в нічний час. Позивач не погодився з позицією відповідача, що останній правомірно не виплачував відповідне грошове забезпечення, посилаючись на відсутність довідки за формою у розпорядженні ГУНП. У відповіді на відзив позивач наголосив, що відповідач не здійснював доплату за службу в нічний час ОСОБА_1 , чим порушив право на оплату праці та, з урахуванням помилкового зазначення у позові 267 замість 257 добових чергувань, з відповідача підлягають стягненню 10 698, 64 грн. грошового забезпечення за період з вересня 2018 по вересень 2021 року. Позивач наголосив, що саме відповідач несе відповідальність за ведення обліку несення позивачем служби в нічний час за відповідною формою та виплату позивачу доплат, у зв`язку із чим вважає, що ГУНП в Дніпропетровській області вчинило протиправну бездіяльність, не вчинило дій спрямованих на належне ведення обліку служби поліцейських в нічний час. Позивач зауважив, що відповідачем надано невірний контр розрахунок (на суму 7 807, 47 грн.), оскільки розрахунок проведено з розрахунку 6 годин за нічну зміну, однак, в нічні зміни позивачу 2 години перерви не надавались, що підтверджується довідкою обліку несення поліцейськими служби в нічний час. Позивач наголосив, що отримання доплати за службу в нічний час не повинно ставитись в залежність від оформлення підрозділом, в якому проходив службу позивач, довідок про несення служби в нічний час, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду. З огляду на викладене у позові та відповіді на відзив, позивач просив задоволити позовні вимоги з урахуванням зменшених розмірів позовних вимог.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Судом встановлено, що з 07.11.2015 року ОСОБА_1 зайняв посаду слідчого Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з присвоєнням звання старшого лейтенанта поліції, що підтверджується витягом з наказу №1 о/с від 07.11.2015. З 09.12.2016 року ОСОБА_1 було переміщено на посаду слідчого СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з посадовим окладом 2400 грн., що підтверджується витягом з наказу №352 о/с від 09.12.2016 року. З 29.01.2021 року ОСОБА_1 було переміщено на посаду дізнавача сектору дізнання Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з посадовим окладом 2400 грн.
На підставі наказу №444 о/с від 30.08.2021 року:
старшого лейтенанта ОСОБА_1 дізнавача сектору дізнання Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області було звільнено з посади з 01 вересня 2021 року;
встановлено преміювання за вересень 2021 року в розмірі 78, 456 %;
вказано розмір невикористаної частини щорічної відпустки за 2021 рік за фактично відпрацьований час, основної 20 діб, додаткової 6 діб;
стаж служби в поліції: 14 років 00 місяців 15 днів;
стаж служби для виплати одноразової грошової допомоги: 14 років 00 місяців 15 днів;
сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, склав 440, 98 грн.
Згідно з довідкою обліку несення поліцейськими служби в нічний час Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за травень 2021 року, ОСОБА_1 відпрацював 6 годин 22.05.2021 року, про що міститься його особистий підпис у довідці.
Згідно з довідкою від 25.08.2021 року Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо роботи ОСОБА_1 в нічний час у складі слідчо-оперативної групи:
- протягом липня 2021 року не залучався до роботи в нічний час;
- протягом серпня 2021 року залучався 14.08.2021 та 26.08.2021, у загальній кількості -12 годин.
У відповіді Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 13.01.2022 №48-488, підготовленої на підставі книг видачі і прийому озброєння та спеціальних засобів Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області №51.4-167дск від 07.07.2018, зазначено, що в період з 01.08.2018 по 30.01.2019 ОСОБА_1 провів 48 чергувань в складі СОГ та ГРПП Юр`ївського ВП Павлоградського ВП, а саме:
2018 рік 39 чергувань:
- за серпень 10 чергувань: 02.08.2018, 05.08.2018, 08.08.2018, 10.08.2018, 14.08.2018, 17.08. 2018, 20.08.2018, 23.08.2018, 26.08.2018, 29.08.2018;
- за вересень 8 чергувань: 01.09.2018, 04.09.2018, 07.09.2018, 11.09.2018, 15.09.2018, 19.09.2018, 23.09.2018, 27.09.2018;
- за жовтень 9 чергувань: 01.10.2018, 02.10.2018, 05.10.2018, 09.10.2018, 13.10.2018, 17.10.2018, 21.10.2018, 26.10.2018, 29.10.2018;
- за листопад 5 чергувань: 02.11.2018, 06.11.2018, 10.11.2018, 13.11.2018, 18.11.2018;
- за грудень 7 чергувань: 07.12.2018, 10.12.2018, 13.12.2018, 19.12.2018, 22.12.2018, 26.12.2018, 29.12.2018;
2019 рік - 9 чергувань:
- за січень 9 чергувань: 02.01.2019, 06.01.2019, 10.01.2019, 14.01.2019, 16.01.2019, 17.01.2019, 20.01.2019, 24.01.2019, 28.01.2019.
З довідки №979 від 21.02.2022 року про грошове забезпечення дізнавача сектору дізнання Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 за період з 01.09.2018 по 30.11.2021 вбачається, що посадовий оклад позивача у вказаний період був встановлений на рівні 2400 грн., при цьому доплата за службу в нічний час була здійснена лише за червень 2021 року у розмірі 35, 00 грн. та вересні 2021 року у розмірі 60, 36 грн.
Позивач не погоджується з бездіяльністю відповідача в частині не проведення з чим відповідних виплат за роботу у нічний час, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Підпунктом 3 пункту 5 цієї Постанови визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.
Відповідно до статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260).
Згідно з п. 5 Розділу І вказаного Порядку № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Пунктом 11 Розділу І Порядку № 260 визначено, що поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні. Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00. Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час. Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час. Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції. Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється керівником підрозділу, у якому проходить службу поліцейський, шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною в додатку 1 до цього Порядку та умов, яка до 15 числа місяця, наступного після залучення поліцейських до несення служби в нічний час, подається до фінансового підрозділу. Доплата за службу в нічний час не має постійного характеру та виплачується поліцейським, залучення яких до служби в нічний час, підтверджене вказаними вище документами, за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.
Аналіз наведених норм права та доводів сторін, дає підстави для висновку, що позивач має право на доплату за службу в нічний час за винятком 2-х години перерви для відпочинку.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд також вважає за необхідне застосувати положення ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", якою встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Право на справедливий суд, яке гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розуміється у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Як свідчить позиція ЄСПЛ у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності.
Зміст принципу правової визначеності розкрито у ряді рішень Конституційного Суду України. Наприклад, у Рішенні від 29 червня 2010 року №17-рп/2010 Конституційний Суд України звернув увагу на правову визначеність як елемент верховенства права, зазначивши, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, в якому стверджується, що обмеження основних прав людини і громадянина та втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дозволять особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Суд критично ставиться до тверджень відповідача, що за відсутності графіків нарядів, чергувань та довідок обліку несення ОСОБА_1 служби в нічний час, у відповідача відсутні підстави для нарахування доплати за службу у нічний час, оскільки ведення обліку часу нічних чергувань, ведення графіків нарядів, чергувань та довідок несення служби в нічний час є обов`язком відповідача, як роботодавця, а не позивача.
Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 1952 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Враховуючи принципи диспозитивності та змагальності сторін у судовому процесі, працівник повинен довести наявність підстав для оплати роботи (доплата за службу у нічний час), а роботодавець такі підстави повинен спростувати належними і допустимими доказами.
Належних та допустимих доказів щодо підтвердження, що позивач не має права на отримання доплати за службу у нічний час або, що доплата за службу у нічний час включена до грошового забезпечення позивача, відповідачем до суду не надано.
Як було встановлено судом та не заперечується відповідачем, за період з вересня 2018 року по вересень 2021 року позивач відпрацював 257 добових чергувань, з яких кількість фактичних годин служби у нічний час (тобто з 22.00 до 06.00, за виключенням 2 годин перерви для відпочинку та харчування) становить 1542 години.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача перед позивачем у вигляді доплати за службу в нічний час за період з вересня 2018 року по вересень 2021 року становить 10 698, 64 грн.
Такий розрахунок проведений, виходячи з розміру посадового окладу 2400 грн.
Однак, судом встановлено, що даний розрахунок проведено без врахування фактичних годин служби у нічний час (тобто без виключення 2 годин перерви), та без врахування різних показників норми тривалості робочого часу в годинах при 40-годинному робочому тижні на кожен місяць відповідного року.
Водночас, суд зауважує, що такі показники враховані під час проведення розрахунку доплати за службу в нічний час № 981 від 21.02.2022 року, наданому до суду відповідачем разом з відзивом на позов 08.04.2022 року, тому, з урахуванням виплачених позивачу доплат за травень 2021 року у розмірі 35, 00 грн. та за серпень 2021 року в розмірі 60, 36 грн., доплата за службу в нічний час за період з вересня 2018 року по вересень 2021 року, що залишилась невиплаченою позивачу складає 7 712, 11 грн.
Згідно з положеннями пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року №13 задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
Таким чином, грошове забезпечення ОСОБА_1 без урахування утримання податків та інших обов`язкових платежів складає 7 712, 11 грн. та підлягає стягненню з відповідача на його користь.
Відтак, не виплативши позивачу у повному обсязі доплату за службу в нічний час за період з вересня 2018 року по вересень 2021 року, відповідач допустив протиправну бездіяльність, з огляду на що позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в частині не нарахування та не виплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час за період з вересня 2018 по вересень 2021 та стягнення з головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 заборгованості по грошовому забезпеченні у вигляді доплати за службу в нічний час за період з вересня 2018 по вересень 2021, в сумі 10 698 (десять тисяч шістсот дев`яносто вісім) гривень 64 копійки, без утримання податків й інших обов`язкових платежів, підлягають частковому задоволенню.
Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.п. 1, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», отже розподіл судових витрат судом не проводиться.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, та Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб (до 21 листопада 2022 року), розгляд справи здійснено 02.09.2022 року.

Суддя С.В. Ніколайчук