Справа № 420/9842/22
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9842/22
31 серпня 2022 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Свиди Л.І.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» про заміну сторони у виконавчому написі нотаріуса, -
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» про заміну стягувача у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого напису нотаріуса від 04.12.2020 року №5697 про стягнення заборгованості за кредитним договором №CL-174403 від 05.03.2019 року з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» в загальній сумі 197899,27 грн. з Акціонерного товариства «Кредобанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції».
Відповідно до ч. 2 ст. 379 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Суд вважає зазначену заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича перебуває виконавче провадження №64000634 щодо примусового виконання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Івано-Франківської області Личук Т.В. за № 5697 від 04.12.2020 року про стягнення із боржника, яким є: ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) заборгованості на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» у розмірі 197899,27 грн.
25 червня 2021 року між АТ «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» укладено Договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 250621/1, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №СL-174403 від 05.03.2019 року, укладеним між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції».
Відповідно до Додатку № 1 до Договору Факторингу, ТОВ Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №СL-174403 від 05.03.2019 року.
Згідно п. 3.1. Договору Факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами № 250621/1 від 25.06.2021 року на умовах цього договору з дня, наступного за днем, у який фактором на користь клієнта буде виконано в повному обсязі у повній відповідності до умов цього договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) ціни відступлення, сума якої визначена в п. 4.1 цього договору (а щодо прав Вимоги, які виникнуть в майбутньому, - з дня їх виникнення), Клієнт відступає Фактору (передає у власність Фактора ) Права Вимоги в повному обсязі за плату та під фінансування від Фактора, а Фактор з дня , наступного за днем, у який Фактором на користь Клієнта буде виконано в повному обсязі у повній відповідності до умов цього Договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) ціни Відступлення (а щодо прав Вимоги, які виникнуть в майбутньому, - з дня їх виникнення), набуває (приймає у власність) від Клієнта Права Вимоги в повному обсязі та здійснює їх оплату (надає фінансування) Клієнту.
Відповідно до п. 3.2. Договору Факторингу шляхом укладення (підписання) цього договору сторони підтверджують здійснення фактичної передачі АТ «Кредобанк» у власність Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» та прийняття Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» у власність від АТ «Кредобанк» (фактичне відступлення) з дня, наступного за днем, у який Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» на користь АТ «Кредобанк» буде виконано в повному обсязі у повній відповідності до умов цього договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) ціни відступлення (а щодо Прав Вимоги, які виникають в майбутньому, - з дня їх виникнення).
Відповідно до ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року №3425-XII для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Системний аналіз вищенаведених норм дає підстави дійти висновку про те, що учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права кредитора на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.
Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження».
Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону №1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
При цьоиу, статтею 1 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Отже, метою виконавчого провадження є забезпечення повного та всебічного виконання відповідного виконавчого документа, зокрема виконавчого напису нотаріуса, що полягає в забезпеченні виконання боржником його зобов`язань та в задоволенні вимог належного стягувача.
Частиною першою статті 379 КАС України передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Нормами КАС України, зокрема спеціальною статтею 379, прямо не передбачено повноваження адміністративного суду здійснювати заміну правонаступника сторони виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса.
Водночас, приписами спеціального Закону №1404-VIII (частиною п`ятою статті 15) чітко визначено повноваження саме суду здійснювати заміну сторони виконавчого провадження, незалежно від того, на підставі якого документа воно відкрито та здійснюється.
При цьому, суд зазначає, що іншого способу здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, ніж шляхом звернення заінтересованої особи до суду з відповідною заявою, чинним законодавством не передбачено.
Згідно із ч.4 ст.379 КАС України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Із системного аналізу положень процесуального законодавства, можна дійти до висновку про те, що заміна боржника або стягувача до відкриття виконавчого провадження можлива лише у випадку заміни боржника або стягувача у виконавчому листі.
Однак, суд зазначає, що за умови надання такої оцінки положенням ст. 379 КАС України, виникає ситуація при якій, Заявник, будучи фактичним кредитором у виконавчому написі нотаріуса, не може набути статусу стягувача за ним, оскільки, виконавчий напис нотаріуса не є виконавчим листом, щоб могло бути підставою для застосування положень ч. 4 ст.379 КАС України.
Відповідно до ч. 4 ст. 6 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.
У свою чергу, ч. 6 ст. 7 КАС України передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).
При цьому, для правильного вирішення цієї заяви суд вважає за можливе до спірних відносин застосувати за аналогією закону положення ст. 379 КАС України.
Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи, зокрема положення ст. 379 КАС України та ст. 15 Закону №1404-VIII, судом враховуються правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 11.04.2013 року по справі «Вєренцов проти України», в якому Суд зазначив, що саме законодавство має бути сформульованим з достатньою чіткістю. Передбачення у національному законодавстві чітких визначень є істотною умовою для того, щоб закон залишався нескладним для розуміння та застосування.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» про заміну сторони у виконавчому написі від 04.12.2020 року №5697 року підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 241, 243, 248, 256, 294, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» про заміну сторони у виконавчому написі від 04.12.2020 року №5697 року задовольнити.
Ухвала суду набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.І. Свида