Справа № 160/13012/22
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 серпня 2022 року Справа № 160/13012/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицька І.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулася з позовною заявою ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань призначення пенсії управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 26.01.2022 року у відмові в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до трудового стажу період трудової діяльності з 10.10.1983 року по 18.05.1984 року, з 21.05.1984 року по 01.09.1984 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до трудового стажу період трудової діяльності з 04.03.1999 року по 28.06.1999 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до трудового стажу період трудової діяльності з 01.06.2002 року по 01.01.2004 року у ТОВ «Амальгама»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести донарахування пенсійних виплат з урахуванням всіх періодів трудової діяльності з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 06.12.2021 року.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 Кодексу адміністративного судочинства України та підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

Відповідно до положень частини 2 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

З урахуванням положень частини 6 статті 12, частини 2 статті 257, частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа є справою незначної складності та підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Підстав для її повернення або відмови у відкритті провадження у справі немає.

Крім того, разом з позовом позивач надав суду клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання позивач посилається на відсутність джерел доходу, на підтвердження чого надав відповідні документи.

З цього приводу суд зазначає, що за приписами ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнити позивача від сплати судового збору за подання даного адміністративного позову, суд, з урахуванням правових позицій, викладених у постанові Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 23.01.2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір», а також у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 року № 2 виходить із того, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Так, позивачем на підтвердження свого майнового стану та неможливості сплати судового збору за подання адміністративного позову надані відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених та утриманих податків за 2021 рік та 1 квартал 2022 року.

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що вищенаведені обставини позбавляють позивача можливості сплатити судовий збір за подання до адміністративного суду позову у спосіб, визначений Законом України Про судовий збір та є достатнім доказом на підтвердження скрутного матеріального становища позивача, а, відповідно, і достатньою підставою для звільнення його від сплати судового збору, з урахуванням вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 133 КАС країни.

Тому, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору за подання до адміністративного суду позовної заяви на підставі ч. 1 ст. 133 КАС України, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Також разом з позовом позивач надав суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суд.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 122 КАС України позовможе бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленогоцим Кодексом абоіншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюєтьсяшестимісячний строк, який, якщо не встановленоінше, обчислюється з дня, коли особа дізналасяабо повинна буладізнатися про порушеннясвоїх прав, свобод чиінтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можутьвстановлюватисяінші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановленоінше, обчислюються з дня, коли особа дізналасяабо повинна буладізнатися про порушеннясвоїх прав, свобод чиінтересів.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Частина1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутогопроти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права" (рішення від 4 грудня 1995 року у справі "Беллет проти Франції" (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop.42, пункт 36).

ЄСПЛ висловив позицію стосовно того, що, розглядаючи підстави для поновлення пропущеного строку, національні суди мають враховувати, що питання стосовно того, чи було дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (справи "Скордіно проти Італії", "Ятрідіс проти Греції").

Одним із елементів права на справедливий суд є право на виправлення помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення по справі.

В абзаці 7 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень статті 24 Конституції України (справа про рівність сторін судового процесу) від 12 квітня 2012 року № 9-рп/2012 вказано, щоніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та братии безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

З огляду на вищевикладене, а також з урахуванням предмету спору та практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої основною складовою права на справедливее судочинство є право доступу до такого судочинства, в розумінні забезпечення особ і можливості звернення до суду для вирішення спору, суд дійшов висновку, що строк звернення до суду із цим адміністративним позовом підлягає поновленню.

Керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 121, 122, 133, 171, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити позивача від сплати судового збору за подання до адміністративного суду позовної заяви.

Заяву позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом задовольнити.

Поновити позивачу строк звернення до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом.

Відкрити провадження в адміністративній справі № 160/13012/22.

Призначити розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що відбудеться у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: 49089, м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4.

Здійснювати розгляд адміністративної справи одноособово суддею Лозицькою І.О.

Встановити відповідачам строк для подання відзивів на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів.

Крім того, у встановлений строк відповідачу-1 слід надати суду разом з відзивом на позов: належним чином завірену копію пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи та надати до суду докази такого направлення (надання).

Встановити відповідачам п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи та надати до суду докази такого направлення (надання).

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://adm.dp.court.gov.ua.

Копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Лозицька