Справа № 560/9063/21
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 серпня 2022 року

м. Київ

справа №560/9063/21

адміністративне провадження № К/990/6504/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.,

суддів: Бучик А.Ю., Мороз Л.Л.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду в суді касаційної інстанції адміністративну справу № 560/9063/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області(далі - ГУ ПФУ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ГУ ПФУ

на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.09.2021, ухвалене у складі головуючого судді Кавальчук А.М.

та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2022, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Мацького Є.М., суддів Залімського І.Г., Сушка О.О.,

УСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. 20.07.2021 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила:

визнати протиправним проведений ГУ ПФУ обрахунок її страхового стажу для призначення пенсії за віком в розмірі 18 років 1 місяця 1 дня за відомостями трудової книжки від 14.10.1978 НОМЕР_1 ;

зобов`язати ГУ ПФУ визнати її страховий стаж для призначення пенсії за віком за відомостями трудової книжки від 14.10.1978 АТ-1 № НОМЕР_2 в розмірі 18 років 5 місяців 9 днів, зарахувавши до нього період роботи з 19.01.1995 по 27.05.1995 перукарем у Спільному впроваджувальному науково-виробничому підприємстві (далі - СВНВП) «Елікон».

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що відповідач протиправно не зарахував її страховий стаж за період її робити з 19.01.1995 по 27.05.1995 перукарем у СВНВП «Елікон» при обрахунку її страхового стажу для призначення пенсії за віком, оскільки заповнення запису в її трудовій книжці за цей період чорнилами різного кольору не суперечить правилам, встановленим Інструкцією про порядок ведення трудових книжок, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110. При цьому позивачка зазначила, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

2. Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 13.09.2021, залишеним без змін постановою Сьмого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2022, частково задовольнив позовні вимоги:

визнав дії ГУ ПФУ щодо обрахунку страхового стажу ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком в розмірі 18 років 1 місяця 1 дня за відомостями трудової книжки від 14.10.1978 АТ-1 №9843041 протиправними;

зобов`язав ГУ ПФУ зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 19.01.1995 по 27.05.1995 перукарем в СВНВП «Елікон» для призначення пенсії за віком;

в задоволенні решти позовних вимог - відмовив.

3. 17.02.2022 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ГУ ПФУ, у якій відповідач, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.09.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2022, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних.

4. Верховний Суд ухвалою від 04.05.2022 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою з підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. У справі, яка розглядається суди встановили, що 04.08.2020 позивачка звернулась до ГУ ПФУ з заявою про призначення пенсії за віком, надавши при цьому усі необхідні документи.

Рішенням ГУ ПФУ від 12.08.2020 №00 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідної кількості страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно із наданою позивачці листом від 18.09.2020 № 2200-0301-8/41301 відповіддю у її страховий стаж ГУ ПФУ не зарахувало період її роботи з 19.01.1995 по 27.05.1995 перукарем в СВНВП «Елікон», оскільки трудова книжка заповнена з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, зокрема, дати про прийняття на роботу та звільнення, а також накази про прийняття та звільнення дописані іншим чорнилом.

ОСОБА_1 оспорила в судовому порядку зазначене рішення відповідача про відмову у призначенні їй пенсії за віком. За результатом судової ревізії Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 15.06.2021 у справі №560/6737/20 апеляційну скаргу ГУ ПФУ задовольнив; рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.12.2020 скасував; ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що страховий стаж позивачки становить 18 років 1 місяць та 1 день, що є недостатнім для призначення пенсії за віком при досягненні 60-річного віку відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV.

В частині зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 19.01.1995 по 27.05.1995 перукарем в СВНВП «Елікон» суд апеляційної інстанції у справі №560/6737/20 дійшов висновку про те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки зазначені вимоги не були заявлені позивачкою у тій справі.

ОСОБА_1 маючи наміри докупити необхідну кількість страхового стажу для призначення пенсії за віком та вважаючи незаконним визначений ГУ ПФУ обрахунок страхового стажу для призначення пенсії за віком в розмірі 18 років 1 місяць 1 день замість 18 років 5 місяців 09 днів за відомостями трудової книжки, звернулась до суду з цим позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Часткового задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а оскільки трудова книжка позивачки містить записи про період роботи позивача з 19.01.1995 по 27.05.1995 перукарем в СВНВП «Елікон» з відповідними печатками підприємств та підписами уповноважених на те осіб, тому цей період підлягає зарахуванню до загального трудового (страхового) стажу позивачки. При цьому суди попередніх інстанцій вказали на те, що обов`язок щодо оформлення та ведення трудових книжок покладається на роботодавця або уповноважену ним особу, які здійснюють заповнення трудової книжки, а не на працівника, тому наявність недоліків у заповненні трудової книжки не може бути підставою для неврахування до страхового стажу спірного періоду роботи позивачки.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

7. Касаційна скарга відповідача обґрунтована посиланням на те, що судами першої та апеляційної інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів виходить із такого.

9. Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

10. Такі виключні випадки визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, згідно з якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема у випадку - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

11. Отже, законодавець чітко визначив які судові рішення, з яких підстав і у яких випадках можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.

12. Відповідно до положень цих норм касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових:

суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду;

спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

13. Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

14. У постанові від 19.05.2020 (справа №910/719/19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

15. Встановлюючи обов`язковим при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, частина п`ята статті 242 КАС України презюмує застосування норм права у подібних правовідносинах.

16. Так, у справі №754/14898/15-а, на постанову Верховного Суду від 06.03.2018 у якій відповідач посилається на підтвердження підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, спір виник щодо необґрунтованої відмови територіального органу Пенсійного фонду України у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у якій суд касаційної інстанції вказав на те, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. При цьому, Верховний Суд у цій постанові вказав, що суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання ПФУ призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах.

17. томість, у справі, яка розглядається предметом спору є не право позивачки на призначення їй пенсії за віком, а саме можливість зарахування до страхового стажу позивачки певного періоду її роботи за певних формальних недоліків записів трудової книжки, які, на думку позивачки, не можуть бути підставою для неврахування до страхового стажу періоду її роботи щодо якого виник спір.

18. Аналіз зазначеної відповідачем постанови Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а, на яку зроблено посилання у касаційній скарзі як на приклад іншого правозастосування, та оскаржуваних судових рішень не дає підстав для висновку про те, що ці рішення прийняті у справах правовідносини у яких є подібними, що виключає можливість касаційного перегляду оскаржуваних рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, з підстави та у випадку, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України за цією касаційною скаргою.

19. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

20. З урахуванням наведеного, касаційне провадження, відкрите з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, підлягає закриттю.

21. З огляду на викладене, керуючись статтями 343, 339 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд ,

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.09.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2022 у справі №560/9063/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, з підстави, встановленої пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.І. Рибачук

А.Ю. Бучик

Л.Л. Мороз ,

Судді Верховного Суду