Справа № 580/3256/22
Суддя: Сергій ГАРАНЬ
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року справа № 580/3256/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гараня С. М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №77 від 25.07.2022 про відмову в переведені ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 22.07.2022 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків заробітку зазначеного в довідках Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 12.07.2022 № 2300-0602-8/30933 та № 2300-0602-8/30934.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач протиправно відмовив йому в призначенні з 22.07.2022 пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу №3723 в розмірі 60% заробітної плати, зазначеної в довідках Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 12.07.2022 № 2300-0602-8/30933 та № 2300-0602-8/30934, адже позивач є інвалідом II групи (інвалідність отримав під час перебування на державній службі), на день набрання чинності Законом №889 займав посаду державної служби та мав понад 11 років стажу державної служби, має загальний стаж на посаді державної служби понад 14 років, перед зверненням за призначенням пенсії працював на посаді, віднесеній до посад державних службовців, у зв`язку із цим має право на призначення пенсії по інвалідності згідно зі статтею 37 Закону України «Про Державну службу» №3723-ХІІ, а тому, на думку позивача, наявні правові підстави для переведення його з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону № 1058-ІV, на пенсію державного службовця по інвалідності II групи відповідно до Закону №3723-ХІІ.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 02.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач 1 проти позовних вимог заперечив, надавши до суду відзив в якому зазначив, що чинна редакція статті 37 Закону України Про державну службу передбачає право осіб на призначення пенсії державного службовця виключно за наявністю 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Крім того, Законом України Про державну службу не передбачено призначення пенсії по інвалідності.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов такого висновку.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію по інвалідності від загального захворювання відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV.

Згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач у період з 23.07.2004 до 04.04.2007 працював в Регіональному управлінні Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової адміністрації в Черкаській області, з 05.04.2007 до 30.01.2012 в Державній податковій адміністрації в Черкаській області, з 31.01.2012 до 02.07.2012 в Державній податковій службі у Черкаській області, з 03.07.2012 до 25.07.2013 в Головному управлінні юстиції у Черкаській області, з 26.07.2013 до 07.11.2013 в Черкаському міському центрі зайнятості, з 08.11.2013 до 22.10.2014 в Головному управлінні Міндоходів у Черкаській області, з 23.10.2014 до 05.09.2016 в Головному управлінні ДФС у Черкаській області, з 09.09.2019 до 30.11.2021 в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області, на посадах, віднесених до посад державної служби.

Відповідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 352077 від 01.07.2021 позивач є особою з інвалідністю ІІ групи (загальне захворювання) з 30.06.2021.

Позивач звернувся до відповідача 1 із заявою від 22.07.2022 про переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про державну службу.

За принципом екстериторіальності відповідач 2 рішенням №77 від 25.07.2022 відмовив позивачу у переведенні останнього на пенсію по інвалідності у відповідності до статті 37 Закону №3723-ХІІ, у зв`язку з тим, що призначення пенсії по інвалідності Законом України Про державну службу не передбачено.

Відповідач 1 листом № 2300-0204-8/33101 від 26.07.2022 повідомив позивача про прийняте спірне рішення.

Вважаючи зазначене рішення відповідача 2 протиправним, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема, порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України Про державну службу №889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Відповідно до п. 2 розд. ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України Про державну службу №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п. 10, 12 розд. ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Виходячи з наведеної норми, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Водночас, за приписами частини дев`ятої статті 37 Закону №3723-XII визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч. 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі (частина десять статті 37 Закону №3723-XII).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 (справа №822/524/18) суд на підставі аналізу зазначених вище норм законодавства зазначив, що законодавство не пов`язує нарахування пенсії по інвалідності з такою умовою, як досягнення певного віку.

Відтак, не досягнення позивачем 62-річного віку, як підстава для відмови у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію державного службовця по інвалідності, є протиправною та не узгоджується з положеннями чинного законодавства.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, позивач у періоди з 23.07.2004 до 04.04.2007, з 05.04.2007 до 30.01.2012, з 31.01.2012 до 02.07.2012, з 03.07.2012 до 25.07.2013, з 26.07.2013 до 07.11.2013, з 08.11.2013 до 22.10.2014, з 23.10.2014 до 05.09.2016, з 09.09.2019 до 30.11.2021 перебував на державній службі, що підтверджується записами трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Оскільки позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, станом на 01.05.2016 (день набрання чинності Законом № 889-VIII) займав посаду державної служби та мав понад 10 років стажу на посаді, віднесеній до посад державних службовців, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

Відтак, наявні правові підстави для переведення позивача з пенсії по інвалідності, призначеної йому відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону №3723-XII.

Зазначений висновок суду відповідає правовій позиції, що висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у зразковій справі №822/524/18.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №77 від 25.07.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 №3723-XII є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити, здійснити нарахування та виплату позивачу з 22.07.2022 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків заробітку зазначеного в довідках Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 12.07.2022 № 2300-0602-8/30933 та № 2300-0602-8/30934, суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення у разі встановлення факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Також стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювати свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним засобом необхідно розуміти таке, що призводить до потрібних результатів, наслідків, що дають найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує, суд має право зобов`язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист законних прав і свобод позивача, оскільки це і є основним завданням адміністративного судочинства.

При цьому зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, які належать до його компетенції не є привласненням судом собі таких повноважень і функцій відповідача, оскільки суд не вирішує в цьому разі питання про надання певного статусу, не призначає допомогу у певному розмірі, а лише зобов`язує державний орган вчинити дії у спосіб, на підставі та в межах повноважень, визначених законодавством.

Разом з тим, відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності було визначено структурний підрозділ органу для розгляду заяви позивача - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №77 від 25.07.2022 у переведенні позивача на пенсію по інвалідності у відповідності до статті 37 Закону №3723-ХІІ позивачу було відмовлено, про що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області позивачу повідомлено листом № 2300-0204-8/33101 від 26.07.2022.

Тобто, під час розгляду справи суд встановив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області рішень щодо переведення позивача на інший вид пенсії не приймалось, а тому вимоги до вказаного відповідача є необґрунтованими, та такими, що не належать до задоволення.

Виходячи з наведеного, суд, обираючи спосіб захисту позивача, який забезпечує повне поновлення його прав, вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити та здійснювати з 22.07.2022 нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 №3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітної плати, зазначеної в довідках Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №2300-0602-8/30933 від 12.07.2022 та № 2300-0602-8/30934 від 12.07.2022.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судові витрати зі сплати судового збору розподілу не підлягають, оскільки позивача звільнено від його сплати на підставі ст. 5 Закону України Про судовий збір.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №77 від 25.07.2022 про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області () призначити та здійснювати з 22.07.2022 нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 №3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітної плати, зазначеної в довідках Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №2300-0602-8/30933 від 12.07.2022 та № 2300-0602-8/30934 від 12.07.2022.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Сергій ГАРАНЬ