Справа № 440/5419/22
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/5419/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Приватної агрофірми "Україна" про стягнення адміністративно-господарських санкцій,

В С Т А Н О В И В:

24 червня 2022 року Полтавське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватної агрофірми "Україна" про стягнення з Приватної агрофірми "Україна" на користь Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарських санкцій у розмірі 335214,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що в порушення вимог статей 19, 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" відповідачем у 2021 році не виконано нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, що є підставою для застосування вказаних сум адміністративно-господарських санкцій.

Ухвалою суду від 29.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/5419/22 за позовом Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Приватної агрофірми "Україна" про стягнення адміністративно-господарських санкцій. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Витребувано від Миргородської міськрайонної філія Полтавського обласного центру зайнятості: - інформацію про те, чи подавалися Приватною агрофірмою "Україна" (ідентифікаційний код 03772192) звіти форми № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" у 2021 році; - засвідчені належним чином копії всіх звітів форми № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", що подавалися Приватною агрофірмою "Україна" у 2021 році (якщо такі подавалися); - відомості про те, чи направлялися центром зайнятості до Приватної агрофірми "Україна" особи з інвалідністю для працевлаштування у 2021 році та у разі, якщо такі особи направлялися, надати засвідчені належним чином копії корінців всіх направлень на працевлаштування осіб з інвалідністю, які направлялися центром зайнятості до Приватної агрофірми "Україна" для працевлаштування у 2021 році, а також документів про встановлення інвалідності та програми реабілітації щодо всіх осіб, які направлялися на працевлаштування центром зайнятості до Приватної агрофірми "Україна" протягом 2021 року. Витребувані документи вказано надати до суду у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

05.07.2022 до суду від Миргородської міськрайонної філія Полтавського обласного центру зайнятості надійшли письмові пояснення, в яких філія вказала про неможливість надати витребувані судом документи, оскільки не володіє інформацією щодо Приватної агрофірми "Україна", так як даний роботодавець закріплений за Великобагачанською районною філією Полтавського обласного центру зайнятості.

Як наслідок, ухвалою суду від 05.07.2022 витребувано від Великобагачанської районної філії Полтавського обласного центру зайнятості: - інформацію про те, чи подавалися Приватною агрофірмою "Україна" (ідентифікаційний код 03772192) звіти форми № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" у 2021 році; - засвідчені належним чином копії всіх звітів форми № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", що подавалися Приватною агрофірмою "Україна" у 2021 році (якщо такі подавалися); - відомості про те, чи направлялися центром зайнятості до Приватної агрофірми "Україна" особи з інвалідністю для працевлаштування у 2021 році та у разі, якщо такі особи направлялися, надати засвідчені належним чином копії корінців всіх направлень на працевлаштування осіб з інвалідністю, які направлялися центром зайнятості до Приватної агрофірми "Україна" для працевлаштування у 2021 році, а також документів про встановлення інвалідності та програми реабілітації щодо всіх осіб, які направлялися на працевлаштування центром зайнятості до Приватної агрофірми "Україна" протягом 2021 року.

20.07.2022 до суду надійшов відзив, у якому відповідач вказує, що зобов`язання виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю в 2021 році ним виконано. Звіти про наявність вільних робочих місць у 2021 році до центру зайнятості направлялись щомісяця, про що свідчать копії відповідних звітів з відміткою про їх прийняття. Поряд з цим, за направленням з РЦЗ упродовж 2021 року агрофірмою було працевлаштовано особу з інвалідністю ОСОБА_1 на посаду робітника з комплексного обслуговування с/г виробництва. Дві інші особи з інвалідністю, що направлялися РЦЗ упродовж 2021 року до агрофірми працевлаштовані не були у зв`язку з відмовою вказаних осіб від такого працевлаштування. Відтак, порушення Приватною агрофірмою "Україна" вимог статей 18, 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" не відбулось, що виключає підстави для застосування до відповідача заявлених до стягнення адміністративно-господарських санкцій (а.с. 24-28).

25.07.2022 судом отримано відповідь на відзив, у якій позивач наполягав на наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, зазначаючи, що доводи, викладені у відзиві, не спростовують обв`язку з працевлаштування осіб з інвалідністю, зі сплати адміністративно-господарських санкцій. Вказував, що прослідковується формальне ставлення відповідача до виконання обов`язків, передбачених статтею 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" в частині створення робочих місць для осіб з інвалідністю та надання інформації про вакантні посади до центру зайнятості. Так, у поданому 27.01.2021 звіті 3-ПН в розділі І переліку професій зазначено потребу у кількості 1 вакансії на посаду бухгалтера, але відповідно до нормативу підприємству не вистачало 2 осіб з інвалідністю. У решті поданих агрофірмою звітах 3-ПН взагалі відсутні вакансії для осіб з інвалідністю, які були визначені наказом №32 від 24.12.2020. Роботодавцем протягом року у звітах мінялася кількість вакансій та назви професій. При цьому, у звіті 3-ПН від 26.02.2021 (уточнюючому) зазначено, що він поданий на заміну звіту від 30.12.2020, а наказ №32 було видано 24.12.2020, що свідчить про те, що звіт 3-ПН від 30.12.2020 як первинний подано несвоєчасно з порушенням 3 денного терміну, визначеного законодавством. Наполягав, що звіти 3-ПН подавалися з порушенням вимог пункту 4 частини 3 статті 50 Закону України "Про зайнятість" та Порядку подання форми звітності №3-ПП "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", оскільки в уточнюючій звітності зазначається розмір заробітної плати запропонованої вакансії та не можуть бути змінені дані щодо кількості вакансій та назви професії (посади) (а.с. 101-102).

За змістом заперечення на відповідь на відзив, що надійшло до суду 01.08.2022, відповідач наполягає на тому, що ним добросовісно виконано обов`язок щодо намірів і мети працевлаштування осіб з інвалідністю, так як інформація про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування, у тому числі осіб з інвалідністю протягом 2021 року до Великобагачанської районної філії Полтавського обласного центру зайнятості подано вчасно. За направленням РЦЗ від 24.05.2021 працевлаштовано одну особу з інвалідністю ОСОБА_1 , інші дві особи, що направлялися до агрофірми від працевлаштування відмовилися. Окрім того, щодо вжиття додаткових заходів роботодавцем, спрямованих на виконання нормативу працевлаштованих осіб з інвалідністю, зокрема, розміщення відповідної інформації на телебаченні, в електронних засобах масової інформації на підтвердження реальних намірів стосовно здійснення такого працевлаштування, як вказує позивач у відповіді на відзив, не передбачено діючим законодавством. Отже, позивачем не наведено жодних доводів, так само не надано доказів неналежної поведінки відповідача, яким не виконано обов`язку, передбаченого Законом України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", а відтак, відсутні підстави для застосування до агрофірми спірних адміністративно-господарських санкцій (а.с. 153-155).

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши матеріали позовної заяви, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Приватна агрофірма "Україна" () перебуває на обліку в Полтавському обласному відділенні Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, як підприємство, яке в своїй діяльності використовує найману працю.

Згідно відомостей, зазначених у Звіті про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю форми №10-ПОІ Приватної агрофірми "Україна", середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (осіб) у 2021 році становила 178 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність (осіб) - 5 осіб, кількість осіб з інвалідністю-штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (осіб) - 7 осіб.

Частиною першою статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Таким чином, кількість осіб з інвалідністю-штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" у Приватної агрофірми "Україна" становить 7 осіб.

За недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю позивачем нараховано Приватній агрофірмі "Україна" адміністративно-господарські санкції у розмірі 335214,60 грн (за 2 осіб).

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Згідно з частинами першою та другою статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

В силу приписів частини третьої статті 217 Господарського кодексу України крім зазначених у частині другій цієї статті господарських санкцій, до суб`єктів господарювання за порушення ними правил здійснення господарської діяльності застосовуються адміністративно-господарські санкції.

Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин, а адміністративно-господарські санкції - уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування (частина четверта статті 217 Господарського кодексу України).

Відповідно до частин першої та другої статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Аналіз викладених норм дає підстави стверджувати, що адміністративно-господарські санкції за незайняті особами з інвалідністю робочі місця, передбачені Законом України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв`язку зі скоєнням правопорушення, і підлягають застосуванню у разі, якщо суб`єкт господарювання не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Частиною третьою статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

За правилами частини першої статті 18 цього Закону забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

З наведених положень статей 18, 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" вбачається, що підприємства здійснюють самостійно працевлаштування осіб з інвалідністю, але виходячи з вимог статті 18 вказаного Закону.

Відтак, чинне законодавство не передбачає обов`язку підприємства самостійно здійснювати пошук осіб з інвалідністю для залучення їх до працевлаштування.

Частиною третьою статті 18 Закону визначено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 №316 "Про затвердження форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" та Порядку її подання" затверджено форму звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" та Порядок подання форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" (чинний на 2021 рік, втратив чинність 07.07.2022).

Відповідно до приписів пунктів 3, 5 Порядку подання форми звітності №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 №316 /чинного на час виникнення спірних правовідносин/, форма № 3-ПН заповнюється роботодавцями та подається до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця. Форма № 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

З огляду на вищезазначене, звітність за формою 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" є актом інформування органів працевлаштування про створені на підприємстві робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю і, водночас, запитом про направлення таких осіб на підприємство для працевлаштування.

Судом встановлено, що у 2021 році позивач щомісячно подавав до територіального органу центру зайнятості звітність за формою 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" із зазначенням вакансій для осіб з інвалідністю (а.с. 106-145).

Подання такої звітності підтверджується також листом Великобагачанської районної філії Полтавського обласного центру зайнятості від 29.04.2022 №16/25/39-22 (а.с. 93).

Таким чином, упродовж 2021 року центр зайнятості був поінформований про наявність у відповідача вакансій для працевлаштування осіб з інвалідністю та мав можливість у 2021 році направляти відповідних осіб для їх працевлаштування.

У відповіді на відзив на позовну заяву позивач звертає увагу суду на те, що у поданому відповідачем 27.01.2021 звіті 3-ПН в розділі І переліку професій зазначено потребу у кількості 1 вакансії на посаду бухгалтера, але відповідно до нормативу підприємству не вистачало 2 осіб з інвалідністю. У решті поданих агрофірмою звітах 3-ПН взагалі відсутні вакансії для осіб з інвалідністю, які були визначені наказом №32 від 24.12.2020, при цьому, роботодавцем протягом року у звітах мінялася кількість вакансій та назви професій. Поряд з цим, у звіті 3-ПН від 26.02.2021 (уточнюючому) зазначено, що він поданий на заміну звіту від 30.12.2020, а наказ №32 було видано 24.12.2020, що свідчить про те, що звіт 3-ПН від 30.12.2020 як первинний подано несвоєчасно з порушенням 3 денного терміну, визначеного законодавством.

З цього приводу суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Так, наказом від 27.12.2009 №115 "Про результати атестації робочих місць інвалідів" Приватна агрофірма "Україна" затвердила перелік професій і посад робочих місць для інвалідів: сторож - 2, прибиральник службових приміщень - 1, диспетчер - 1, економіст - 2, бухгалтер - 2, програміст - 2 (а.с. 88).

Дія вказаного наказу продовжувалася наказами Приватної агрофірми "Україна" від 27.12.2018 №70, від 28.12.2019 №89, від 24.12.2020 №32 (а.с. 89-91).

Водночас, згідно поданих протягом 2021 року звітів 3-ПН Приватна агрофірма "Україна" проінформувала орган працевлаштування про робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю за наступними посадами:

в січні - зоотехнік, фельдшер вет. медицини, робітник з комплексного обслуговування, токар, електрозварювальник, електрогазозварник, бухгалтер;

в лютому, березні, квітні - робітник з комплексного обслуговування, токар, слюсар з ремонту с/г машин, електрозварник;

в травні - робітник з комплексного обслуговування, слюсар з ремонту с/г машин, електрозварник, водій автотранспортних засобів;

в червні - робітник з комплексного обслуговування, слюсар з ремонту с/г машин, електрозварник, слюсар будівельник;

в липні, серпні, вересні, жовтні - робітник з комплексного обслуговування, слюсар з ремонту с/г машин, електрозварник;

в листопаді - робітник з комплексного обслуговування, слюсар з ремонту с/г машин, електрозварник, дояр, тваринник;

в грудні - робітник з комплексного обслуговування, слюсар з ремонту с/г машин, електрозварник, дояр, тваринник, головний електрик.

Відповідно до наявних у матеріалах справи корінців направлень на працевлаштування (а.с. 146-148) у 2021 році центром зайнятості для працевлаштування на Приватну агрофірму "Україна" направлялися три особи з інвалідністю, а саме:

ОСОБА_1 для працевлаштування на посаду робітника з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва;

ОСОБА_2 для працевлаштування на посаду робітника з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва;

ОСОБА_3 для працевлаштування на посаду тваринника.

За направленням РЦЗ від 24.05.2021 працевлаштовано одну особу з інвалідністю ОСОБА_1 на посаду робітника з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва.

Дві інші особи з інвалідністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що направлялися до агрофірми, від працевлаштування відмовилися у зв`язку з роботою не за місцем їх проживання.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що застосування адміністративно-господарських санкцій можливе виключно на підставі статей 19, 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" за не виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, при цьому, вказаний Закон не передбачає можливості застосування адміністративно-господарських санкцій за розбіжності між інформацією, зазначеною у наказах про створення робочих місць, їх атестацію та звітах 3-ПН, а також за порушення терміну, визначеного законодавством, для подання первинної звітності за формою 3-ПН, суд доходить висновку, що відповідачем у даному випадку вжито необхідні заходи для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2021 році.

Відтак, позовні вимоги про стягнення адміністративно-господарських санкцій є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судового збору відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (вул. Європейська, 49, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ідентифікаційний код 13937406) до Приватної агрофірми "Україна" (вул. Дружби 17 Б, с. Радивонівка, Миргородський район, Полтавська область, 38333, ідентифікаційний код 03772192) про стягнення адміністративно-господарських санкцій - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гіглава