Справа № 420/4939/20
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2022-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4939/20
26 серпня 2022 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., представника Міністерства юстиції України - Мартинюк О.М., інші учасники справи не з`явилися, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.06.2021 року у справі №420/4939/20 (головуючий суддя Аракелян М.М.) адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання протиправними дій та зобов`язання погодити надання щорічної відпустки задоволено частково.

Визнано протиправними дії Міністерства юстиції України щодо не розгляду по суті та відмови у погодженні надання щорічної відпустки та матеріальної допомоги ОСОБА_1 за її заявами від 04.05.2020 року (з урахуванням заяви від 22.06.2020 року). Зобов`язано Міністерство юстиції України розглянути заяви ОСОБА_1 від 04.05.2020 року та від 22.06.2020 року про надання щорічної відпустки та виплату матеріальної допомоги на оздоровлення з урахуванням правових висновків у рішенні суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

02.07.2021 року від позивачки надійшла заява про винесення додаткового рішення щодо судових витрат на правничу допомогу у сумі 10200 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 року вищезазначену заяву залишено без розгляду.

01.10.2021 року матеріали справи №420/4939/20 скеровано до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

06.10.2021 року ОСОБА_1 подала суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з Міністерства юстиції України на її користь судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову у сумі 630 грн.

Направлення 01.10.201 р. справи до суду апеляційної інстанції унеможливило розгляд заяви ОСОБА_1 від 06.10.2021 року до повернення справи з апеляційного суду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2021 року (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 31.01.2022 року) у справі №420/4939/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 7 травня 2021 року скасовано, справу за заявою ОСОБА_1 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2021 року у даній справі апеляційні скарги ОСОБА_1 , Міністерства юстиції України задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.06.2021 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо не вирішення питання стосовно погодження надання щорічної відпустки та матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань ОСОБА_1 на підставі заяви від 04.05.2020 року. Зобов`язано Міністерство юстиції України вирішити питання стосовно погодження надання щорічної відпустки та матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань ОСОБА_1 на підставі заяви від 04.05.2020 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

13.01.2022 року матеріали справи надійшли до Одеського окружного адміністративного суду. У справі було призначено судове засідання на 03.02.2022 року для розгляду заяв ОСОБА_1

26.01.2022 року матеріали справи були надіслані до П`ятого апеляційного адміністративного суду на виконання відповідного запиту.

17.03.2022 року матеріали справи надійшли до Одеського окружного адміністративного суду.

15.07.2022 року у справі було призначене судове засідання на 02.08.2022 року.

Ухвалою від 16.08.2022 року задоволено заяву судді Аракелян М.М. про самовідвід. Відведено головуючого суддю Аракелян М.М. від розгляду справи №420/4939/20. Адміністративну справу №420/4939/20 передано до відділу надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи (канцелярія) Одеського окружного адміністративного суду для визначення головуючого судді у справі в порядку, встановленому ч.1 ст.31 КАС України.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 17.08.2022 року, зазначена справа передана на розгляд судді Андрухіву В.В.

Учасників справи викликано у судове засідання на 26.08.2022 року о 10.00 год.

Позивач подала до суду заяву про вирішення заяв про розподіл судових витрат за її відсутності, представник Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про причини неявки суд не сповістив.

Представник Міністерства юстиції України у судовому засіданні 26.08.2022 року заперечувала проти задоволення заяв ОСОБА_1 .

Розглянувши заяву ОСОБА_1 від 02.07.2021 року про винесення додаткового рішення щодо судових витрат на правничу допомогу у сумі 10200 грн., суд дійшов такого.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 3 ст.143 КАС України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно ч.4 ст.143 КАС України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.5 ст.143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ч.ч. 2-5 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст.134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.ч. 7, 9 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

13.07.2021 року представником відповідача подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, оскільки, на думку відповідача, розмір гонорару не відповідає критерію співмірності.

З матеріалів справи вбачається, що витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 10200 грн.

01.03.2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом Ковальською С.Є. укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 53, т. 3); також надано зведений акт виконаних робіт від 25.06.2021 року (а.с. 84, т. 3), з якого вбачається, що адвокатом Ковальською С.Є. надано такі послуги позивачу на суму 6400 грн., а саме: збір доказів, направлення адвокатських запитів, опрацювання матеріалів, підбір законодавчої бази та матеріалів судової практики, підготовка позовної заяви з додатками до ООАС, зареєстрованої в суді 10.06.20 №49/2/20, підготовка власного письмового підтвердження позивача, підписаного 10.06.2020 4000 грн.; підготовка заяви про забезпечення позову (зареєстрована в ООАС 10.06.20 №22339/20) 1000 грн.; участь у судовому засіданні 25.06.2020 року 1400 грн.

Також 28.09.2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом Дударенком С.В. укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 56-57, т. 3).

Згідно Детальному опису робіт (наданих послуг) від 28.09.2020 року адвокат Дударенко С.В. надав ОСОБА_1 такі послуги на суму 3800 грн.: підготовка та подання клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із вступом у справу нового представника від 28.09.2020 (вх. номер ООАС 39329/20 від 28.09.2020) 300 грн.; ознайомлення з матеріалами справи 06.10.2020 р. в ООАС (відмітка на клопотанні про відкладення розгляду справи у зв`язку із вступом у справу нового представника від 28.09.2020 (вх. номер ООАС 39329/20) та іншими матеріалами, наданими Клієнтом, аналіз судової практики тощо 1000 грн.; підготовка та подання до суду клопотання про уточнення позовних вимог та залучення у якості співвідповідача ПМУ з ПВКП МЮ, підписане 07.10.2020 (вх. ООАС 41590/20 від 07.10.2020), збір, копіювання та направлення додаткових доказів за переліком, вказаним у клопотанні про уточнення позовних вимог та залучення в якості співвідповідача ПМУ з ПВКП МЮ, підписане 07.10.2020 1500 грн.; підготовка та подання до суду заперечення на відзив МЮ від 07.10.2020 р. 700 грн.; підготовка та подання до ООАС клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ПМУ з ПВКП МЮ від 07.10.2020 р. (написане власноруч), вх. ООАС 41588/20 від 07.10.2020 р. 200 грн.; підготовка тексту заяви до ООАС щодо надання доказів, які підтверджують понесені Клієнтом витрати на судову допомогу відповідно до ст.134, 143 КАС України, підписаної Клієнтом 13.11.2020 р., вх. номер ООАС 51511/20 від 02.12.2020 р. 100 грн. (а.с. 58, т. 3).

Таким чином, суд вважає, що сплачені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10200 грн. пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, ці витрати відповідають критерію співмірності, наведеному у ч.5 ст.134 КАС України, та підтверджуються належними доказами.

З огляду на зазначене, враховуючи зміст судового рішення щодо задоволених вимог позивача та вимог, у задоволенні яких відмовлено, розподіляючи судові витрати, суд вважає, що стягненню підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10200 грн. та підстав для їх зменшення за клопотанням відповідача суд не вбачає.

Стосовно заяви ОСОБА_1 про стягнення з Міністерства юстиції України судових витрат зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 630,60 грн., суд зазначає таке.

Як вказано судом вище, відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки ухвалою від 12.06.2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, за подачу якої сплачувався судовий збір 630,60 грн., вказані судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Відповідно до ч.8 ст.139 КАС України, на яку посилається позивач, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Суд зауважує, що обставин зловживання відповідачем процесуальними правами під час розгляду справи встановлено не було. Стверджувати про виникнення спору внаслідок неправильних дій відповідача, по суті, можна в будь-якому випадку, коли позов задовольняється судом.

При цьому, наведена норма (ч.8 ст.139 КАС України) надає суду право, а не покладає обов`язок, покласти на відповідну сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. У той же час, частини 1-3 ст.139 КАС України містять імперативні приписи щодо розподілу судових витрат залежно від результатів вирішення справи.

Тому суд не вбачає підстав для застосування в даному випадку ч.8 ст.139 КАС України при вирішенні питання розподілу судових витрат за заяву про забезпечення позову, в якій позивачу було відмовлено.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про стягнення з Міністерства юстиції України судових витрат зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 630,60 грн., а тому у її задоволенні слід відмовити.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 143, 246, 250, 252, 255, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення щодо судових витрат на правничу допомогу задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України () на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень).

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення з Міністерства юстиції України судових витрат зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 630,60 грн. (шістсот тридцять гривень шістдесят копійок) - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 01 вересня 2022 року.

Суддя В.В. Андрухів