Справа № 640/28570/21
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2022-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2022 року м. Київ №640/28570/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку і виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік як учаснику бойових дій у розмірі п"яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених коштів;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п"яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням проведених виплат на картковий рахунок, відкритий у відділенні АТ КБ "Приватбанк".

Підстава позову: позивачу виплачено грошову допомогу до 5 травня у 2021р. у розмірі 1491 грн., що не відповідає встановленому Законом України від 22.10.1993 №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон №3551) розміру.

Інших заяв по суті справі від учасників справи до суду не надійшло.

Відповідач відзив на позов не подав, що згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України кваліфікується судом як визнання позову.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення від 25.04.2017 серія НОМЕР_1 .

У 2021р. позивачу виплачено щорічну разову грошову допомогу до 05 травня у розмірі 1491 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Спірні правовідносини виникли у сфері соціального забезпечення та стосуються виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня у 2021р.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008 визнано неконституційними положення Закону України від 28.12.2007 №107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким ч. 5 ст. 12 Закону №3551 викладено у новій редакції.

Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 визнано неконсти-туційним окреме положення п. 26 Прикінцевих та перехідних положень БК України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 5 ст. 12 Закону №3551 (у редакції Закону України від 25.12.1998 №367-XIV "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") встановлено, що учасникам бойових дій (статті 5, 6) щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 №325 встановлено, що разова грошова допомога до 5 травня у 2021р. учасникам бойових дій виплачується у розмірі 1491 грн.

Вирішуючи питання щодо конкуренції правових норм вказаних актів, суд враховує таке.

Згідно із ст. 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 1).

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України (ч. 2).

У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнарод-ному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України (ч. 3).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.01.2021 №440/2722/20 з посиланням вищевказані рішення Конституційного Суду України і наведені цим судом мотиви та виходячи із визначених у ч. 4 ст. 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами зазначила, що для визначення розміру разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни у 2020р. слід застосовувати не постанову Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112, а Закон №3551, який має вищу юридичну силу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.06.2022 у справі №520/2098/19 зазначила, що Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 №913/204/18, від 10.03.2020 №160/1088/19).

Така ж правова позиція була неодноразово викладена й у постановах Верховного Суду України, зокрема у постанові від 10.02.2016 №537/5837/14-а, де суд зазначив, що, керуючись принципом законності та виходячи із визначених у ч. 4 ст. 9 КАС України (у редакції, чинній на час прийняття судових рішень) загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2014р. слід застосовувати не постанову Кабінету Міністрів України, а закон.

Постанова Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 №325 суперечить ст. 12 Закону №3551, тому відповідно до ч. 3 ст. 7 КАС України та з урахуванням вищенаведених рішень Конституційного Суду України і Великої Палати Верховного Суду при вирішенні цієї справи належить застосовувати Закон №3551, а не вказану постанову Уряду, безвідносно до того, що її положення не були скасовані на момент спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2021 рік" мінімальний розмір пенсії за віком встановлювався в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, і становив 1769 грн.

Отже, позивач мав право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня у 2021р. у розмірі 8845 грн. Виплата позивачу грошової допомоги у меншому розмірі не відповідає вимогам Закону №3551 і порушила вказане право позивача, яке не було відновлене відпові-дачем після звернення позивача.

Отже, виходячи із наведеного, зважаючи також на кваліфікацію судом визнання відповідачем позову, позов підлягає задоволенню повністю.

При цьому суд зауважує, що помилкове формулювання позивачем однієї з позовних вимог не є підставою для задоволення позову в частині з огляду на його предмет.

Позивач звільнений від сплати судового збору; інші судові витрати сторонами не заявлялись, тому їх розподіл судом не проводиться.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 90, 139, 241-246, 257-263 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити позов ОСОБА_1 .

2. Визнати протиправною бездіяльність Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п"яти мінімальних пенсій за віком.

3. Зобов`язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п"яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Позивач: ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_1 ;

РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат;

03165, м. Київ, вул. Любомира Гузара, 7; .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Дата рішення є днем складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко