Справа № 640/21792/21
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 640/21792/21

адміністративне провадження № К/990/21219/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 8 листопада 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2022 року у справі № 640/21792/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Київській області, за участю третьої особи - ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Київській області, третя особа ОСОБА_2 , в якій просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення суб`єкта владних повноважень про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 , виражене у формі Наказу ГУНП України в Київській області №321 від 30 червня 2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області» та Наказу Головного управління НП в Київській області № 176 о/с від 9 липня 2021 року;

- зобов`язати відповідача поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на службі в поліції та допустити негайне виконання рішення суду про поновлення позивача на посаді слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Фастівського РУП ГУНП в Київській області;

- зобов`язати відповідача сплатити позивачу середній заробіток за увесь час вимушеного прогулу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 8 листопада 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2022 року, адміністративний позов задоволено повністю:

- визнано протиправним та скасовано Наказ Головного управління Національної поліції України в Київській області від 30 червня 2021 року №321 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Головного управління Національної поліції в Київській області";

- визнано протиправним та скасовано Наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 9 липня 2021 року №176 о/с;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 12 липня 2021 року (наступний робочий день);

- стягнуто з Головного управління Національної поліції у Київській області (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, 40108616) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі: 15 384,60 грн. (п`ятнадцять тисяч триста вісімдесят чотири гривні шістдесят копійок).

- допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області та в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Київській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, Головне управління Національної поліції у Київській області вдруге звернулося із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її 10 серпня 2022 року через систему «Електронний суд».

У своїй касаційній скарзі скаржник просить рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 8 листопада 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2022 року у справі № 640/21792/21 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд вважає за потрібне повернути її скаржнику з наступних підстав.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

З 8 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким внесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 351 цього Кодексу..

Згідно з пунктом четвертим частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку та відсутнє посилання на відповідний пункт вказаної статті.

Внаслідок цього скаржник ставить суд касаційної інстанції у становище, коли про суть доводів і підстав касаційного оскарження можна лише здогадуватися, піддаючи ревізії рішення першої інстанції та постанову апеляційного суду на власний розсуд без чітких меж касаційного перегляду, що не припустимо. Касаційний суд не повинен перебирати на себе функцію обґрунтування касаційної скарги замість скаржника чи відшукування його дійсних намірів щодо підстав такого оскарження.

Зазначене свідчить, що скаржник формально підійшов до питання належного оформлення касаційної скарги, зокрема, в частині зазначення підстав касаційного оскарження судового рішення судів першої та апеляційної інстанцій із урахуванням вимог частини четвертої статті 328 КАС України. Аргументи касаційної скарги зводяться до викладення обставин справи, цитування нормативно правових актів, зазначення, що судами попередніх інстанцій судові рішення ухвалені із неправильним застосуванням норм матеріального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 328 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у Київській області належить повернути як таку, що не містить підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, для касаційного оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 8 листопада 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2022 року у справі № 640/21792/21.

Крім того Суд зазначає, що подаючи вдруге касаційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 8 листопада 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2022 року у справі № 640/21792/21 скаржником взагалі не викладаються обставини стосовно дати отримання оскаржуваних судових рішень та дотримання/недотримання строків касаційного оскарження, жодних заяв чи клопотань з цих питань не долучено.

На підставі наведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 8 листопада 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2022 року у справі № 640/21792/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Київській області, за участю третьої особи - ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу повернути особі, яка її подала.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

………………………….

Н.М. Мартинюк,

Суддя Верховного Суду