Справа № 200/18470/21
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2022 року Справа№200/18470/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення від 02 листопада 2021 року №65 щодо відмови в призначенні пенсії,

зобов`язати повторно розглянути заяву від 26 жовтня 2021 року та прийняти рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням Рішення Конституційного суду від 23 січня 2020 року №1-р/2020,

зобов`язати зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди:

проходження військової служби за контрактом від 26.02.2020 року,

роботи з 05.08.2002 року по 27.10.2002 року на ДП «ВК «Краснолиманська» на посаді машиніста підземних установок 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті,

періоди роботи відповідно до Постанови КМУ №81 від 22.02.1992 року «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Роз`яснення від 20.01.1992 року №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,

проходження служби на пільгових умовах один місяць служби за три місяці відповідно до п.п. «а» п.3 Постанови КМУ від 17.07.1992 року №393.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що на заяву про призначення пенсії на пільгових умовах отримав рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного стажу, не прийнявши довідки на підтвердження пільгового стажу та не зарахувавши певні періоди трудової діяльності.

Позивач зазначає, що згідно з рішенням Конституційного суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15), визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІ1 зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

Позивач має 20 років страхового стажу та не менше 10 років на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, та враховуючи норму про зменшення пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на 1 рік за кожний рік такої роботи, має право на пенсію на пільгових умовах.

На думку позивача, вимога щодо надання додаткових документів на підтвердження спірного періоду роботи є протиправною, оскільки підставою для зарахування стажу є записи в трудовій книжці, які підтверджуються відомостями з наданих довідок. Окрім того, період участі позивача у здійсненні заходів із стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях повинен зараховуватись із розрахунку один місяць за три та враховуватись до пільгового стажу.

Позивач звертає увагу, що відповідно до Постанови КМУ №81 від 22.02.1992 року «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Роз`яснення від 20.01.1992 року №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основною умовою для призначення пенсії на пільгових умовах є наявність стажу на роботах, перелік яких встановлений законом.

Позивач просить врахувати висновки викладені Верховним Судом у справі №360/3611/20 та на підставі викладеного задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 21 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, де зазначено, що в зв`язку з наданням позивачем неоформлених належним чином довідок на підтвердження пільгового характеру роботи Управлінням Пенсійного фонду не зараховано до страхового стажу позивача періоди трудової діяльності. Зазначене стало підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно частини 3 статті 114 Закону України № 1058 в зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу роботи.

Відповідач зазначає про пріоритетність норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при розгляді заяви позивача, вважає що діяв у межах та у спосіб, передбачений положеннями вказаного Закону № 1058-ІV та відповідних підзаконних актів, на підставі чого просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 .

Рішенням від 02 листопада 2021 року №65 на заяву від 26 жовтня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу роботи. Відповідно до наданих документів, страховий стаж ОСОБА_1 склав 24 роки 03 місяці 22 днів, пільговий стаж по Списку №1 - 03 роки 02 місяці 20 днів.

Не зараховано до пільгового стажу позивача період трудової діяльності з 05.08.2002 року по 27.10.2002 року в зв`язку з наданням довідки без зазначення пільгової посади. Зараховано до пільгового стажу період роботи з 13.01.2012 року по 02.04.2015 року.

Трудова книжка позивача серії НОМЕР_3 , виданої 12.04.2002 року, містить такі записи про роботу:

з 01.09.1998 року по 30.03.2002 року навчання в ПТУ №38 м. Красноармійськ за спеціальністю електрослюсар підземний, машиніст підземних установок,

на підприємстві ВАТ «Вугільна компанія «Шахта Красноармійська-Західна №1»:

з 17.09.2001 року по 01.10.2001 року навчання в учбовому пункті,

з 04.10.2001 року учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті на час практики,

з 05.03.2002 року по 28.03.2002 року учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем в шахті на час практики,

на підприємстві ДП «Вугільна компанія Краснолиманська»:

з 05.08.2002 року по 27.10.2002 року машиністом підземних установок 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті,

з 06.11.2002 року по 20.04.2004 року служба в армії,

на підприємстві «Вугільна компанія «Шахта Красноармійська-Західна №1»:

з 02.08.2004 року по 13.08.2004 навчання в учбовому пункті,

з 17.08.2004 року машиністом підземних установок 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті,

з 16.02.2007 року по 10.04.2011 року електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті,

на підприємстві ТОВ «Донвуглепоставка»:

з 18.05.2011 року по 22.12.2011 року електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті,

на підприємстві ДП «Красноармійська» ВП «Шахта Центральна»

з 13.01.2012 року по 02.04.2015 року електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті,

на підприємстві ПАТ «Шахтоуправління Покровське»:

з 01.07.2015 року гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті,

з 01.10.2016 року тимчасово по 05.11.2016 начальником зміни підземної,

звільнений 20.02.2017 року,

на підприємстві ТОВ «Східвуглесервіс»:

з 07.03.2017 року по 11.10.2017 року електрослюсарем підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті,

на підприємстві ПАТ «Шахтоуправління Покровське»:

з 25.10.2017 року гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті,

з 03.07.2018 року помічником начальника дільниці підземного з повним робочим днем в шахті,

з 07.11.2018 року заступником начальника дільниці підземного з повним робочим днем в шахті,

з 02.01.2019 року помічником начальника дільниці підземного з повним робочим днем в шахті,

з 28.12.2019 року по теперішній час майстром гірничого підземного з повним робочим днем в шахті.

Записи містять підписи посадових осіб, посилання на номера та дати наказів, відтиски печатки підприємств, дефектів записи не мають.

Позивачем додано військовий квиток серії НОМЕР_4 про службу з 06.11.2002 року по 20.04.2004 року; атестат НОМЕР_5 та диплом НОМЕР_6 про навчання з 01.09.1998 року по 31.03.2002 року в Професійно-технічному училищі №38 м. Красноармійськ за спеціальністю електрослюсар підземний, машиніст підземних установок; довідки на підтвердження пільгового стажу роботи з підприємств №329 від 09.08.2021 року за період з 05.08.2002 року по 27.10.2002 року, №314 від 27.07.2021 року за період з 13.01.2012 року по 02.04.2015 року, №778 від 20.10.2021 року та №652 від 10.09.2021 року за період з 04.10.2001 року по 04.03.2001 року, з 05.03.2002 року по 28.03.2002 року, з 02.08.2004 року по 13.08.2004 року, з 17.08.2004 року по 15.02.2007 року, з 16.02.2007 року по 10.04.2011 року, з 01.07.2015 року по 13.07.2015 року, з 14.07.2015 року по 30.09.2016 року, з 06.11.2016 року по 20.02.2017 року. З 25.10.2017 року по 01.11.2017 року, 02.11.2017 року по 02.07.2018 року, з 03.07.2018 року по 06.11.2018 року, з 07.11.2018 року по 01.01.2019 року, з 02.01.2019 року по 27.12.2019 року, з 28.12.2019 року по теперішній час; накази про атестацію робочих місць від 31.12.1997 року №1690, від 21.04.1997 року №176, від 16.04.2007 року № 216/1, від 27.10.2008 року №562, від 16.04.2002 року №1166к, від 12.04.2012 року №149/1, 16.04.2012 року №60/1, від 16.04.2017 року № 58/1.

27.02.2020 року позивач уклав контракт про проходження військової служби у Збройних силах України на 3 роки.

Відповідно до довідки №7 від 23.07.2021 року ОСОБА_1 приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в період з 05.04.2020 року по 11.08.2020 року, з 31.08.2020 року по 16.09.2020 року, з 27.09.2020 року по 31.12.2020 року, з 06.01.2021 року по теперішній час.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (надалі - Закон № 1788-ХІІ) та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058- IV).

Відповідно до положень статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог нього Закону за даними, що містяться в системі, персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Положення частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV є аналогічними до положень частини 1 статті 14 Закону № 1788-XII.

Згідно з Рішенням Конституційного суду від 23 січня 2020 року №1-р/2020 частина 2 статі 14 Закону № 1788-XII підлягає застосуванню в наступній редакції:

«При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений статтею 12 цього Закону, знижується на 1 рік.»

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України №1058-ІV, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Згідно з підпунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до пункту 7 параграф б цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, в тих випадках, коли у трудовій книжці немає відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах чи за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період робот; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка; атестація робочого місця.

Зазначену довідку видає підприємство, установа чи організація, де працювала особа. Якщо підприємство в стадії ліквідації, то уточнюючу довідку надає ліквідатор або його правонаступник на підставі первинних документів за час виконання робіт.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд також зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Гарантії соціального захисту учня, слухача та випускника професійно-технічного навчального закладу визначені статтею 38 Закону України від 10.02.1998 року № 103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту» (далі Закон № 103/98-ВР).

Частиною 1 статті 38 цього Закону передбачено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі повинен бути зарахований до трудового стажу учня, слухача, в тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, за наявності двох умов, а саме: 1) якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу не перевищує 3 місяці; 2) якщо особа зарахована на роботу за набутою професією.

Перелік робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років».

Розділом І вказаного Списку включає усіх робітників, зайнятих протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівників і спеціалістів підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Судом встановлено, що згідно з наданою позивачем копією трудової книжки, періоди навчання, служби в армії та всієї трудової діяльності ОСОБА_1 підлягають зарахуванню до пільгового періоду роботи, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах.

Адже положеннями Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, в котрій записи про прийняття та звільнення з роботи позивача посвідчено печатками підприємств та підписами відповідальних осіб. Підтвердження проходження навчання та службу в армії також підтверджено наданим дипломом та військовим квитком.

Окрім того, відповідно до пункту 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, статтею 101 Закону №1788-XII та пункту 4.2 розділу IV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку №22-1 - закріплено право органів Пенсійного фонду вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, вимагати дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Таким чином, надані позивачем суду документи, а саме копія трудової книжки, документи про службу та навчання, довідки про пільговий характер роботи, накази про атестацію робочих місць, містять достатні відомості про роботу позивача на пільгових умовах, що дає право на пенсію незалежно від віку, якщо він був зайнятий на зазначених роботах не менше 25 років.

Суд зазначає, що положенням частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV передбачено право відповідача на проведення перевірки. Разом з цим, не проведення такої перевірки підприємства, яким видано довідки, не може бути підставою для відмови особі в зарахуванні відповідного стажу.

Тому суд дійшов висновку про неналежне виконання обов`язків відповідачем щодо розгляду наданих документів при прийнятті спірного рішення від 02 листопада 2021 року №65 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , яке є протиправним та підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання щодо застосування для призначення пенсії на пільгових умовах Рішення Конституційного суду від 23 січня 2020 року №1-р/2020 суд при розгляді цієї справі враховує такі висновки Верховного Суду у справі №360/3611/20:

«[...]На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV. <…>

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що зміни до Закону №1058-IV (зокрема щодо доповнення його статтею 114) внесено Законом № 2148-VIII від 3 жовтня 2017 року, тобто раніше ухвалення КСУ Рішення № 1-р/2020 від 23 січня 2020 року. Тому відсутні підстави стверджувати про повторне запровадження правового регулювання, яке КСУ раніше визнав неконституційним. При цьому рішення КСУ про визнання неконституційними та втрату чинності положеннями одного закону не тягне втрату чинності положеннями іншого закону, який не був предметом конституційного контролю.

З наведених підстав, вирішуючи справу, суд враховує наведені висновки Верховного Суду, через що вважає обґрунтованими доводи позовної заяви щодо застосування для призначення пенсії на пільгових умовах частини 2 статті 14 Закону № 1788-XII відповідно до Рішення Конституційного суду від 23 січня 2020 року №1-р/2020.

Отже, оскільки оскаржене рішення органу Пенсійного фонду формально не відповідає приписам законодавства щодо застосування для призначення пенсії на пільгових умовах статті 13 Закону № 1788-XII та встановленим у справі обставинам наявності у позивача страхового стажу, позовні вимоги в частині скасування рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 18 грудня 2020 року № 237 та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням висновків суду підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги про зобов`язання відповідача при зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 керуватися постановою КМУ №81 від 22.02.1992 року «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Роз`ясненням від 20.01.1992 року №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд зазначає про таке.

Відповідно до преамбули Закону № 1058- IV цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Постанова КМУ №81 від 22.02.1992 року, визначаючи компетенцію урядових органів щодо певного кола питань, не містить норм права, якими регулюються спірні відносини у цій справі.

Крім того, роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 не є діючим нормативним актом і не може застосовуватися до спірних відносин всупереч приписам спеціального Закону № 1058- IV. Тому у вказані частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В частині позовних вимог щодо зобов`язання зарахування до пільгового стажу за Списком №1 проходження військової служби на пільгових умовах, як один місяць служби за три місяці відповідно до п.п. «а» п.3 Постанови КМУ від 17.07.1992 року №393, суд зазначає, що дія цієї постанови розповсюджується на випадки призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Отже, вказана постанова не підлягає застосуванню у спірних відносинах до моменту звільнення позивача з військової служби, оскільки спір між сторонами виник з приводу призначення пенсії зі зниженням віку через наявність пільгового стажу за Списком №1, а не з приводу призначення позивачу пенсії за вислугу років, як особі, звільненої з військової служби.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення та розрахунку пенсії.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, оскільки в даному випадку, питання призначення пенсії відноситься до дискреційних повноважень відповідача. Водночас підлягають задоволенню вимоги щодо протиправності та скасування рішення відповідача від 02 листопада 2021 року №65 та зобов`язання повторно розглянути заяву від 26.10.2021 року про призначення пенсії позивачу з урахуванням викладених в судовому рішенні висновків.

За приписами статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 908 грн., на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеній частині позовних вимог підлягає стягненню сума 605,33 грн.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (с. Жовте, Новотроїцька сільська рада, Покровський район, Донецька область, РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () від 02 листопада 2021 року №65 щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 26.10.2021 року щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням змісту Рішення Конституційного суду від 23 січня 2020 року №1-р/2020, а також з урахуванням правової оцінки та висновків суду щодо зарахування до страхового стажу за Списком №1, в тому числі, періодів:

роботи з 05.08.2002 року по 27.10.2002 року на ДП «ВК «Краснолиманська» на посаді машиніста підземних установок 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті,

проходження військової служби за контрактом від 26.02.2020 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) на користь ОСОБА_1 (с. Жовте, Новотроїцька сільська рада, Покровський район, Донецька область, РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 33 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 22 серпня 2022 року, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г.А. Чекменьов