Справа № 420/9956/22
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/9956/22
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

при секретарі судового засідання Болтушенка А.О.,

за участю апелянта ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Роздільнянського районного суду Одеської області за участю третіх осіб: Президента України Зеленського Володимира Олександровича, судді Роздільнянського районного суду Одеської області Гринчак Світлани Іванівни, судді Роздільнянського районного суду Одеської області Іванової Ольги Василівни про визнання протиправним здійснення перевірки, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

19 липня 2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Роздільнянського районного суду Одеської області, у якому позивач просила:

визнати протиправним здійснення Роздільнянським районним судом Одеської області перевірки обставин неявки ОСОБА_1 13.06.2022 в судове засідання по справі №511/1564/18 поза межами визначених законом (3 глави 28 КПК України) процедур кримінального судочинства шляхом друку витягу з офіційного веб порталу «Судова влада України» за 24 хвилини до відкриття суддею Гринчак С.І. 13.06.2022 судового засідання по справі №511/1564/18 та за 28 хвилин до оголошення суддею Гринчак С.І. клопотання ОСОБА_1 про відкладення призначеного на 13.06.2022 судового засідання, у зв`язку з її знаходженням у Одеському апеляційному суді;

зобов`язати Роздільнянський районний суд Одеської області утриматися від здійснення перевірки обставин неявки ОСОБА_1 в судове засідання по справі №511/1564/18 поза межами визначених законом (3 глави 28 КПК України) процедур кримінального судочинства.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що відповідач допустив вчинення публічно-владних, протиправних дій щодо друку витягу з офіційного веб порталу «Судова влада України» про стан розгляду справ в Одеському апеляційному суді, оскільки дані дії вчинено поза межами процедур кримінального судочинства, які визначено КПК України.

Вказані дії мали наслідком завдання позивачу матеріальної шкоди, оскільки вищевказаний витяг використано в якості доказу під час накладення на ОСОБА_1 грошового стягнення 1240,50 грн за неявку 13.06.2022 в судове засідання до Роздільнянського районного суду Одеської області без поважної причини.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року відмовлено позивачу у відкритті провадження згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить увалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зокрема, апелянт посилається на викладені в позовній заяві доводи та вказує, що даний спір має ознаки публічно правового, оскільки вчинення відповідачем протиправних дій відбулося не при виконанні обов`язків щодо вчинення правосуддя, а поза межами визначених КПК України процедур кримінального судочинства за 24 хвилини до відкриття суддею Гринчак С.І. судового засідання 13.06.2022.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Обґрунтовуючи підстави прийняття оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції дійшов висновку, що предмет спору підлягає оскарженню до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для справи, під час розгляду якої оскаржувані дії суду були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.

Судова колегія погоджується з вищевказаним висновком з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у передбачені цією нормою способи.

За визначеннями пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку з порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що підставою звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду слугувало роздрукування Роздільнянським районним судом Одеської області витягу з офіційного веб порталу «Судова влада України» з метою перевірки обставин неявки ОСОБА_1 13.06.2022 в судове засідання по справі №511/1564/18.

Таким чином, оскаржувані ОСОБА_1 дії Роздільнянського районного суду Одеської області пов`язані із розглядом конкретної справи №511/1564/18.

Згідно відомостей ЄДРСР ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.04.2021 у справі №511/1564/18 покладено на обвинувачену ОСОБА_1 наступні обов`язки, зокрема:

- прибувати за викликом до суду за першою вимогою.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.06.2022 у справі №511/1564/18 за неявку в судове засідання без поважної причини накладену на обвинувачену ОСОБА_1 грошове стягнення у розмірі 0,5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 1240,50 грн.

При цьому, зі змісту ухвали вбачається, що неявку в судове засідання ОСОБА_1 мотивувала клопотанням щодо його відкладення у зв`язку із викликом до Одеського апеляційного суду (суддя Журавльов О.Г.), проте дані обставини Роздільнянським районним судом Одеської області спростовано шляхом посилання на витяг з офіційного веб сайту Одеського апеляційного суду щодо списку справ призначених до розгляду на 13.06.2022 у судді Журавльова О.Г.

Вищевказані обставини по суті свідчать про незгоду позивача із діями суду, наслідком яких стало накладення на неї грошового стягнення.

Статтями 62, 126, 129 Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов`язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватися у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Згідно з частинами першою, третьою статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Судова колегія звертає увагу, що вчинені суддею (судом) процесуальні дії з розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони вчиняються чи ухвалюються.

Вчинені судом (суддею) у відповідній справі процесуальні дії й ухвалені у ній рішення не підлягають окремому судовому оскарженню шляхом ініціювання нового судового процесу.

Отже, оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, а також про зобов`язання судів і суддів до вчинення певних процесуальних дій. Вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 8 травня 2018 року у справі №521/18287/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі №757/43355/16-ц, від 29 травня 2019 року у справі №489/5045/18, а також у постановах Верховного Суду від 1 серпня 2018 року у справі №813/2579/17, від 18 січня 2019 року №826/1198/17, від 31 серпня 2019 року у справі №636/5534/15, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05 березня 2021 року у справі № 640/19503/19.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та сформував обґрунтовані висновки, які відповідають нормам КАС України та вищевказаній правовій позиції Верховного Суду.

Щодо доводів апелянта, що оскаржувані дії Розділянського суду здійснено поза межами процедур кримінального судочинства, а тому вбачається існування між сторонами публічно-правових відносин, то на думку колегії суддів вони є помилковими з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.139 КПК України, якщо обвинувачений, який був у встановленому порядку викликаний в судове засідання, не з`явився без поважних причин та не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 146 КПКслідчий суддя, суд, встановивши, що особа не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, накладає на неї грошове стягнення. Копія відповідної ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надсилається особі, на яку було накладено грошове стягнення.

Судова колегія звертає увагу, що дії суду щодо друку витягу про стан розгляду справ породили правові наслідки для ОСОБА_1 лише під час прийняття процесуальної ухвали щодо накладення на неї грошового стягнення, а тому вказані дії пов`язані із здійсненням правосуддя в межах КПК України, що виключає наявність публічно-правових відносин між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 147 КПК особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання слідчим суддею, судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається слідчому судді, суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Вказана стаття визначає право позивача щодо реалізації процедури скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення, що в даному випадку було б належними діями останньої щодо захисту своїх порушених прав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін у справі, колегія суддів дійшла висновку, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження є обґрунтованим.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни ухвали суду 1-ї інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи поданої апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.2 ст. 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції, в тому числі, щодо відмови у відкритті провадження у справі, після її перегляду в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст.308,310,312,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 31.08.2022.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В. Кравченко