Справа № 826/27492/15
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2022-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

29 липня 2022 року м. Київ № 826/27492/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши заяви про встановлення судового контролю в адміністративній справі

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до Головного управління ДПС у Київській області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням суду від 22.12.2018 позов задоволено повністю, визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у м. Славутичі Головного управління ДФС у Київській області щодо незарахування переплати ВП «Атомремонтсервіс» ДП «НАЕК «Енергоатом» () з коду платежу 11020100 «Податок на прибуток державних підприємств» в рахунок сплати платежів по коду 11011000 «Військовий збір» у сумі 853 156, 00 грн., зобов`язано Державну податкову інспекцію у м. Славутичі Головного управління ДФС у Київській області зарахувати переплату ВП «Атомремонтсервіс» ДП «НАЕК «Енергоатом» () з коду платежу 11020100 «Податок на прибуток державних підприємств» в рахунок сплати платежів по коду 11011000 «Військовий збір» у сумі 853 156, 00 грн.. присуджено за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Славутичі Головного управління ДФС у Київській області (, 07101, Київська область, м. Славутич, проспект Дружби Народів, 17-А) на користь Державного підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (код ЄДРПОУ 2458661, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі у розмірі 2 756 (дві тисячі сімсот п`ятдесят шість) грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 18.01.2022 допущено заміну відповідача у справі №826/27492/15 Державної податкової інспекції у м. Славутичі Головного управління ДФС у Київській області на правонаступника - Головне управління ДПС у Київській області (м. Київ, 03151, вул. Святослава Хороброго, 5а, ).

18 січня 2022 року судом у справі видано виконавчі листи.

29 липня 2022 року позивач звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю шляхом надання звіту про виконання рішення суду від 22.12.2018.

Враховуючи те, що справа розглядалася у письмовому провадженні, розгляд заяви проводиться відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 6 ст. 12, ч. 4 та ч. 5 ст. 250 КАС України, оскільки справа є незначної складності.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Згідно зі статтею 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до приписів частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Водночас, суд наголошує, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Відповідно до частини восьмої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Матеріалами справи не підтверджено, що позивачем вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України «Про виконавче провадження», внаслідок невиконання рішення суб`єктом владних повноважень у добровільному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви має бути відмовлено.

Керуючись статтями 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в задоволенні заяви про встановлення судового контролю шляхом подання звіту про виконання судового рішення від 22.12.2018 у справі №826/27492/15.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Згідно ч. 1 ст. 295 та ч. 1 ст. 297 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Амельохін