Справа № 580/2794/22
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2022-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року справа № 580/2794/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Державної податкової служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Державної фіскальної служби України (далі відповідач 1), Державної податкової служби України (далі відповідач 2), в якому позивач просить:

- визнати протиправної бездіяльність відповідача 1 щодо не прийняття рішення про затвердження висновку від 24.11.2021 про призначення одноразової грошової допомоги позивачу;

- зобов`язати відповідача 2 розглянути матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги позивачу та прийняти рішення щодо затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги позивачу від 24.11.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проходив службу в податковій міліції та наказом ГУ ДФС у Черкаській області від 24.09.2021 №128-о звільнений зі служби. Позивачу 01.11.2021 встановлено ІІ групу інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, у зв`язку з чим він вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги як працівник податкової міліції. Однак відповідачем протиправно відмовлено у затвердженні висновку і призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що ДФС України втратила повноваження та припинила виконання своїх функцій. Позивач вважає невиплату одноразової грошової допомоги протиправною та такою, що порушує його права.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 05.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач 1 у визначений судом строк відзив на позов не подав.

Відповідач 2 позов не визнав, надіслав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що вимога позивача про відновлення його порушених прав та інтересів щодо виплати одноразової грошової допомоги, як колишньому працівнику податкової міліції, повинна бути направлена саме до ДФС України, а не до ДПС України, оскільки станом на час виникнення спірних правовідносин, ДФС України перебуває лише у стані припинення.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у податковій міліції та наказом Головного управління ДФС у Черкаській області від 24.09.2021 №128-о його звільнено зі служби.

Згідно зі свідоцтвом про хворобу від 29.09.2021 №205 медичною (військово-лікарською) комісією Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області», за розпорядженням в.о. завідувача сектору роботи з персоналом ГУ ДФС у Черкаській області, здійснено медичний огляд ОСОБА_1 , 1982 року народження, підполковника податкової міліції, який проходив службу у ГУ ДФС у Черкаській області на посаді старшого оперуповноваженого з ОВС Управління боротьби з фінансовими злочинами ГУ ДФС у Черкаській області. Комісією установлено, що захворювання позивача пов`язане із захистом Батьківщини.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії №1 серії 12 ААВ від 01.11.2021 №354982 ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності з 01.11.2021, причиною інвалідності визначено - захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини.

Довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №053620 від 01.11.2021 ступінь втрати професійної працездатності становить - 80%.

Позивач звернувся з заявою від 11.10.2021 до голови комісії з реорганізації ГУ ДФС у Черкаській області, відповідно до якої подано документи для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, що сталося у період проходження служби.

24.11.2021 ГУ ДФС у Черкаській області на підставі поданої заяви сформовано висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції ОСОБА_1 в розмірі 204300 гривень та направлено разом із іншими матеріалами до ДФС України для прийняття відповідного рішення.

Державною фіскальної службою України на адресу Голови комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Черкаській області 09.12.2021 за вихідним номером 4608/7/99-99-08-03-17 повернуто матеріали без прийняття рішення про виплачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановлення інвалідності та втратою працездатності колишньому працівнику податкової міліції, зокрема, ОСОБА_1 . Крім того, у листі зазначено, що на виконання Закону України від 28.01.2021 №1150-ХІ «Про Бюро економічної безпеки України», постанов Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України», від 12.05.2021 №510 «Про утворення Бюро економічної безпеки України», Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України віл 20.10.2011 №1074, Державна фіскальна служба України втратила повноваження та припинила виконувати свої функції. Працівники звільнені зі служби, що унеможливлює проводити розгляд, погодження та затвердження матеріалів про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівниками податкової міліції, передбаченого наказом ДФС від 12.12.2015 №973 «Про порядок організації бухгалтерського обліку та про деякі фінансові питання».

Вважаючи протиправною бездіяльність ДФС України щодо виплати одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано, що пунктом 356.1 статті 356 Податкового кодексу України зазначено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Згідно із частиною шостою статті 23 Закону України від 20.12.1990 №565-ХІІ «Про міліцію» (далі - Закон №565-ХІІ; в редакції Закону України від 13.02.2015 №208-VIII, який набрав чинності 12.03.2015) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Закон №565-ХІІ втратив чинність 07.11.2015 у зв`язку з набранням чинності Законом України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон №580-VIII). При цьому, в пункті 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що за позивачем, який проходив службу в органі податкової міліції і якому встановлено інвалідність, у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане з проходженням служби в ОВС, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 23 Закону України «Про міліцію».

Вказана правова позиція підтримана Верховним Судом, зокрема, в постановах від 07.03.2018 у справі №464/5571/16-а, від 21.06.2018 у справі №822/31/18 та від 28.08.2018 №804/6297/17.

Відповідно до пункту 2 Порядку №850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 пункту 3 Порядку №850 визначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі: установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до пунктів 7-9 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції. МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, за особами, яким під час перебування на службі в органі податкової міліції, встановлено інвалідність, у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане з проходженням служби, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 23 Закону України «Про міліцію».

Відповідно до матеріалів справи, позивач звернувся до ГУ ДФС в Черкаській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із установленням інвалідності та надав відповідачу 2 документи, визначені пунктом 7 Порядку №850.

Отримавши відповідну заяву позивача та додані до неї документи, ГУ ДФС в Черкаській області направило до центрального органу фіскальної служби України матеріали щодо виплати позивачу спірної одноразової грошової допомоги для прийняття рішення.

У своєму листі від 09.12.2021 ДФС України зазначило про повернення без розгляду надісланих ГУ ДФС у Черкаській області матеріалів щодо позивача, оскільки ДФС України втратило повноваження та припинив виконувати свої функції.

Однак, такі доводи ДФС України суд вважає необґрунтованими, враховуючи наступні обставини.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Установлено, що ДФС України продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

У розпорядженні від 21.08.2019 №682-р «Питання Державної податкової служби» Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів України щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою України покладених на неї Постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до Наказу ДПС України від 28.08.2019 №36 «Про початок діяльності Державної податкової служби України» розпочато виконання ДПС України функцій і повноважень ДФС України, що припиняється.

17.05.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено записи про державну реєстрацію ДПС України як юридичної особи, та про внесення рішення засновників (учасників) ДФС України щодо припинення такої як юридичної особи в результаті реорганізації.

Проте, запис про припинення ДФС України у Реєстрі на момент вирішення судом даного спору відсутній. Вказаний суб`єкт перебуває у стані припинення.

Отже, постанова Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №82-р свідчать про компетенційне адміністративне (публічне) правонаступництво ДПС України. Тобто, про перехід до ДПС України функцій ДФС України у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску.

Водночас, спір у цій справі виник у відносинах публічної служби і не стосується публічно-владних функцій у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску чи інших функцій, що були передані ДПС України відповідно до даних нормативно правових актів.

Аналіз статті 104 Цивільного кодексу України свідчить, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

У свою чергу, суд звертає увагу, що публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому, обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід щодо переходу до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до висновків, викладених Верховним Судом у постановах від 10.09.2020 у справі №420/5772/18, від 06.10.2020 у справі №804/958/17, від 10.10.2020 у справі №804/958/17, від 03.12.2020 у справі №805/2173/16-а, від 30.12.2020 у справі №805/4361/17-а, у випадку, коли відбувається публічне правонаступництво, вирішальним є встановлення факту переходу повністю чи частково функцій (адміністративної компетенції) від одного суб`єкта владних повноважень до іншого, а не факту державної реєстрації припинення вибувшого з публічних правовідносин суб`єкта владних повноважень як юридичної особи.

Крім того, відповідно до Порядку взаємодії структурних підрозділів ДФС, її територіальних органів, установ, організацій, що належать до сфери управління ДФС при виплаті одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника палаткової міліції, затвердженому наказом ДФС від 09.12.2015 №973 (у редакції наказу від 01.07.2020 №94), розгляд та затвердження документів, зазначених у пунктах 4, 5 розділу ІІІ, здійснює ДФС України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що саме ДФС України повинна проводити розгляд, погодження та затвердження матеріалів про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника податкової міліції.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, ДФС України жодне рішення за результатами розгляду матеріалів ОСОБА_1 щодо прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності та втратою працездатності колишньому працівнику податкової міліції не приймалося.

За таких обставин, належним способом відновлення порушеного права позивача є визнання протиправною бездіяльності ДФС України щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 та висновку Головного управління ДФС у Черкаській області про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до Порядку №850 та зобов`язання ДФС України розглянути заяву позивача та висновок відповідно до Порядку №850, за наслідками чого має бути прийнято рішення, передбачене пунктом 9 Порядку №850, тому позов у цій частині позовних вимог підлягає до часткового задоволення.

Вказана правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 25.07.2019 у справі №712/1645/17.

Крім того, суд звертає увагу на підвищені гарантії соціальної захищеності осіб, що перебувають на службі в органах внутрішніх справ, з боку держави, що повинні бути реалізованими у комплексі заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або відставку (Рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист»).

З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльності ДФС України щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 11.11.2021 та висновку Головного управління ДФС у Черкаській області про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до Порядку №850.

Зобов`язати ДФС України розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.11.2021 та висновок Головного управління ДФС у Черкаській області від 24.11.2021 про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІ групи інвалідності та прийняти одне з рішень, яке передбачене пунктом 9 Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ