Справа № 488/392/22
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/392/22
Провадження № 2-а/488/19/22 р.
Іменем України
31.08.2022 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого по справі - судді Селіщевої Л.І.,
при секретарі Варакута Є.Ю.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Миколаївській області про оскарження постанов про накладання адміністративного стягнення,-
В с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 26.01.2021 року о 22 год. 06 хв. у м. Миколаєві по вул. Лягіна 20 за порушення Правил дорожнього руху був зупинений автомобіль «Volkswagen Polo» з р/н НОМЕР_1 , яким керувала невідома особа без посвідчення водія. Документів, що посвідчують особу, він не пред`явив, а поліцейські під час притягнення його до адміністративної відповідальності помилково встановили особу правопорушника згідно інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" як - ОСОБА_1 , тобто позивача по даній справі.
26.01.2021 р. відносно ОСОБА_1 було винесено декілька постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності, зокрема:
- постанова серії ГАА № 516948 за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, якою на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. Дана постанова мотивована тим, що 26.01.2021 р. о 23 год. 30 хв. ОСОБА_1 перебував у м. Миколаєві по вул. Декабристів 8, у громадському місці у приміщенні Центрального ВП ГУНП, без засобів індивідуального захисту, чим порушив вимоги п.п. 2 п. 1 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р.;
- постанова серії ДП018 № 582938 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, якою на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Дана постанова мотивована тим, що 26.01.2021 р. близько 22 год. 06 хв. у м. Миколаєві по вул. Лягіна 22 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Polo» з р.н. НОМЕР_1 , не маючи права на керування транспортним засобом, чим порушив п.п.1.2. ПДР України;
- постанова серії ДП018 № 582939 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, за якою на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Дана постанова мотивована тим, що 26.01.2021 р. близько 22 год. 06 хв. у м. Миколаєві по вул. Лягіна 22 водій ОСОБА_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив вимоги п.п. 8.4 ПДР України.
Крім цього, відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за те, що він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння і ухилився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків.
Позивач не погоджується із винесеними відносно нього постановами та притягненням його до адміністративної відповідальності, та зазначає, що 26.01.2021 року під час складання оскаржуваних постанов про адміністративне правопорушення поліцейські помилково встановили особу правопорушника згідно інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" як - ОСОБА_1 , оскільки водій відмовився надати документи, які посвідчують особу.
Позивач вказує, що постановою Миколаївського апеляційного суду від 04 січня 2022 року було скасовано постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.04.2021 року по справі № 490/946/21, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.І ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Позивач також вказує, що про винесення оскаржуваних постанов йому не було відомо, їх копії він не отримував, і дізнався про їх існування лише під час розгляду Миколаївським апеляційним судом справи № 490/946/21, після чого одразу ж звернувся до державної виконавчої служби і лише 27.01.2022 року ознайомився із матеріалами виконавчих проваджень та отримав копії оскаржуваних постанов. Після ознайомлення із оскаржуваними постановами, позивач протягом десяти днів оскаржив їх в судовому порядку.
Посилаючись на вищевикладене, позивач у своєму позові просив:
- поновити йому строк на оскарження постанов про адміністративне правопорушення;
- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДП018 № 582938 від 26.01.2021 року; постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДПОІ8 № 582939 від 26.01.2021 року та постанову про адміністративне правопорушення серії ГАА № 516948 від 26.01.2021 року.
Ухвалою судді від 04.02.2022 р. було відкрито провадження у даній справі, її розгляд був призначений за правилами спрощеного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.
Копія ухвали разом з копією позовної заяви та долучених до неї документів була направлена відповідачу, а також роз`яснено його право на подання відзиву та доказів, які він вважає за необхідне.
Із матеріалів справи вбачається, що копія ухвали та доданих до неї матеріалів, була отримана представником відповідача, проте своїм правом на подання відзиву він не скористався.
Тому на підставі ч. 6 ст. 162 КАС України суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
В силу ч. ч. 1, 3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Статтею 289 КУпАП визначено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Враховуючи викладене, а також те, що матеріали справи не містять даних щодо дня, коли позивач дізнався про порушення його прав та інтересів, то суд приходить до висновку, що позов поданий ним у межах строку звернення до суду, визначеного ст. 122 КАС України.
Дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.
Порядок дорожнього руху на території України регулюється, зокрема, Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, які затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із діючим законодавством.
Частиною п`ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог нього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до п. 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.
Аналогічні положення містить ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», яка визначає основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно з п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлена ч. 1 ст. 126 КУпАП, і тягне за собою накладення штрафу в розмірі 25 (двадцяти п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 гривень.
Статтею 258 КупАП визначаються перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, приписами даної норми визначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.
Частиною 2 ст. 257 КУпАП також передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Судовим розглядом встановлено, що 26 січня 2021 року близько 22 год. 06 хв. у м. Миколаєві по вул. Лягіна 22 за порушення Правил дорожнього руху був зупинений транспортний засіб марки Volkswagen Polo з р/н НОМЕР_1 , водій якого не мав при собі документів на керування транспортним засобом, та документів, що посвідчують його особу.
На місці зупинки не вдалося встановити особу водія, тому інспекторами патрульної поліції було складено протокол про затримання і доставлено водія-порушника до Управління поліції для встановлення його особи. За допомогою Бази ІПНП з фото було встановлено особу водія, яким визначено ОСОБА_1 .
Судовим розглядом встановлено, що відносно ОСОБА_1 інспекторами патрульної поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 527565 від 26.01.2021 р. за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 квітня 2021 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та вирішено питання про стягнення судового збору.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 04.01.2022 р. вказана постанова суду першої інстанції скасована, провадження у справі про адміністративне правопорушення було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Із мотивувальної частини постанови Миколаївського апеляційного суду від 04.01.2022 р. вбачається, що інспекторами патрульної поліції, в порушення вимог чинного законодавства, не встановлено належним чином особу правопорушника під час складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 527565 від 26.01.2021 р. Зокрема, при дослідженні відеозапису, доданого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апеляційним судом встановлено, що водій, який керував транспортним засобом Volkswagen Polo з р/н НОМЕР_1 і особа, відносно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто ОСОБА_1 , це дві різні особи.
Відповідно до ч.ч. 4-5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Оскільки усі правопорушення були вчинені 26.01.2021 р. у період часу з 22 год. 06 хв. по 23 год. 30 хв., однією ж тією самою особою, яка не була встановлена належним чином, то суд враховуючи це та висновки апеляційного суду, викладеного ним у постанові від 04.01.2022 р., а також відсутність доказів вчинення адміністративних правопорушень саме позивачем по даній справі, вважає винесені відносно нього постанови необґрунтованими.
Суд також вважає необхідним зазначити, що при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, орган чи особа, що розглядає справу, повинен враховувати, зокрема, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та інші обставини, визначені ст. 33 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України). Зі змісту наведених норм закону суд робить висновок, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.
Аналізуючи здобуті судом докази по справі, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності знайшла своє підтвердження судовим розглядом. В свою чергу відповідач не представив суду жодного належного та допустимого доказу порушень саме позивачем ПДР України, і того, що саме він був водієм транспортного засобу марки Volkswagen Polo з р/н НОМЕР_1 , що був зупинений за порушення ПДР 26.01.2021 р.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. З огляду на таке, суд приходить до висновку, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулося у відсутність належних та допустимих доказів його вини.
Керуючись ст. ст. 5-6; 8-9, 11, 241 - 245, 250, 286, 293, 295 КАС України, -
В и р і ш и в :
Адміністративний позов задовольнити.
Постанову серії ГАА № 516948 від 26.01.2021 р., винесену поліцейським взводу 1 роти 2 батальйону 2 УПП в Миколаївській області капралом поліції Зборщик С.С. про притягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП скасувати, справу про адміністративне правопорушення - закрити.
Постанову серії ДП018 № 582938 від 26.01.2021 р., винесену поліцейським взводу 1 роти 2 батальйону 2 УПП в Миколаївській області молодшим лейтенантом поліції Жорж А.В. про притягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП скасувати, справу про адміністративне правопорушення - закрити.
Постанову серії ДП018 № 582939 від 26.01.2021 р., винесену поліцейським взводу 1 роти 2 батальйону 2 УПП в Миколаївській області капралом поліції Зборщик С.С. про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати, справу про адміністративне правопорушення - закрити.
Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.І. Селіщева