Справа № 826/3942/16
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

28 липня 2022 року м. Київ № 826/3942/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши заяву позивача про зміну способу та порядку виконання рішення суду в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Стандарт" Ірклієнка Юрія Петровича
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Стандарт" Ірклієнко Юрія Петровича про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Постановою Верховного Суду від 13.02.2020 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "КБ "Стандарт" Ірклієнка Юрія Петровича щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «КБ «Стандарт», які мають право на відшкодування коштів за вкладами, відповідно до Договору банківського вкладу (депозиту) №76459 від 3 лютого 2015 року за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "КБ "Стандарт" Ірклієнка Юрія Петровича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб доповнення до переліку рахунків щодо ОСОБА_1 , за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом в публічному акціонерному товаристві "КБ "Стандарт" згідно договору банківського вкладу №76459 від 3 лютого 2015 року, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про що повідомити ОСОБА_1 ".

Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 3693,07 грн.

15.03.2021, з метою примусового виконання зазначеного рішення Верховним Судом видано виконавчий лист.

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про зміну способу виконання судового рішення шляхом зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодувати позивачу кошти у сумі 200 000,00 гривень за вкладом, який був розміщений на рахунку, що відкритий позивачем у Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Стандарт" відповідно до договору банківського вкладу (депозиту) від 03.02.2015 № 76459.

В обґрунтування заяви зазначив, що відповідно до оголошення, яке розміщено 16.05.2019 на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №2025385 про державну реєстрацію припинення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Стандарт" як юридичної особи, а отже ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим.

Тривалий судовий розгляд даної справи, на думку заявника, позбавив його права на отримання гарантованого відшкодування коштів за вкладом, адже завершення процедури ліквідації банку до набрання законної сили рішення суду у цій справі унеможливлює подання додаткової інформації про банківський вклад, за яким позивач має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у сумі 200000,00 гривень, і, як наслідок, отримання гарантованої суми за вкладом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.07.2021 судом призначено судове засідання з розгляду поставленого питання. У судове засідання сторони не прибули, у зв`язку з чим суд ухвалив продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб подано заперечення на заяву, в яких зазначається, що запропонований позивачем спосіб виконання рішення суду змінює його по суті, а також зазначає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб взагалі не приймав участь у справі, а тому поширення на нього дії рішення суду є недопустимим.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Так, згідно зі статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Порядок та підстави для зміни способу, порядку та встановлення строку виконання судового рішення закріплені статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою сторони суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (частина третя статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України).

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Таким чином, положеннями адміністративного судочинства визначено умови, виконання яких є обов`язковим для задоволення заяви про зміну способу або порядку виконання рішення.

При цьому, заявник в поданій заяві про встановлення зміни способу і порядку виконання рішення суду фактично просить суд дослідити обставини, а саме: зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відшкодувати позивачу кошти за вкладом, які не були предметом розгляду даної справи. У даному випадку, судом надавалась оцінка діям (бездіяльності) уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Стандарт" Ірклієнка Юрія Петровича щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування.

Крім того, що Фонд гарантування не здійснює самостійно виведення банку з ринку, а делегує частину своїх повноважень уповноваженій особі на здійснення тимчасової адміністрації/ліквідації банку.

У даному випадку, Фонд гарантування не є правонаступником Банку, а лише виступає його ліквідатором, а відповідно, в рамках чинного законодавства, не зобов`язаний виконувати судові рішення після ліквідації неплатоспроможного Банку.

Отже, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Суд також зазначає, що у разі якщо позивач вважає, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб вчинено дії або бездіяльність, яка вплинула на можливість реалізації його прав та інтересів щодо отримання гарантованого відшкодування за вкладами, що є підставою для звернення до відповідного суду з окремим позовом про стягнення шкоди.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 241, 243, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду - відмовити.

Згідно з частиною другою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до частини другої статті 293, статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя О.П. Огурцов