Справа № 160/12276/20
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за його позовом до відповідача-1: Сьомої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, відповідача-2: Дніпропетровської обласної прокуратури, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Офіс Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до відповідача-1: Сьомої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, відповідача-2: Дніпропетровської обласної прокуратури, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Офіс Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Сьомої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора №12 від 15.07.2020 про неуспішне проходження прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 атестації за результатами співбесіди;
- визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Дніпропетровської області від 19.08.2020 № 1009к про звільнення ОСОБА_1 з посади першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури з 31.08.2020;
- поновити ОСОБА_1 в Дніпропетровській обласній прокуратурі на рівнозначній посаді прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області з 01.09.2020;
- стягнути з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу за кожен місяць вимушеного прогулу пропорційно середньому заробітку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2021, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 31.05.2022 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Сьомої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора №12 від 15.07.2020 про неуспішне проходження прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 атестації за результатами співбесіди.

Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Дніпропетровської області від 19.08.2020 №1009к про звільнення позивача з посади прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури з 31.08.2020.

Поновлено ОСОБА_1 в Дніпропетровській обласній прокуратурі на рівнозначній посаді прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області з 01.09.2020.

Стягнуто з Дніпропетровської обласної прокуратури (відповідача-2) на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.09.2020 по день фактичного поновлення на роботі.

Звернуто до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення на його користь середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць.

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, в обґрунтування якої зазначив про не визначення у рішенні суду від 23.09.2021 розміру суми, що підлягає стягненню на його користь за час вимушеного прогулу, у зв`язку з чим, відповідач-2 на час звернення із заявою не здійснив виплату.

Позивач зазначив, що його поновлено на посаді 02.08.2022 року, отже строк вимушеного прогулу складає 484 робочих дня. Шляхом помноження на середньоденну заробітну плату, за твердженням позивача, сума, яка належить йому до виплати, складає 517 052грн. 36коп.

Відповідач-2 надав письмові пояснення щодо заяви позивача, зі змісту яких вбачається підтвердження факту невиплати позивачу суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.09.2020 року по день фактичного поновлення на роботі.

При цьому, відповідач-2 вважає, що днем поновлення позивача на посаді слід вважати дату наказу № 3928к від 24.12.2021 про поновлення.

Таким чином, відповідач-2 обраховує суму за період з 01.09.2020 по 23.12.2021, що становить 332 робочих дня і складає 354 672грн. 28коп.

Відповідно до ч.1 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд зауважує, що ухвалюючи в цій справі саме додаткове рішення, виходить з того, що Верховний Суд України у постанові від 14.01.2014 у справі №21-395а13 зазначив, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що згідно квитанції № 62 від 29.09.2020 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840грн. 80коп. Проте, при ухваленні рішення, не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення по справі, дослідивши матеріали справи щодо питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та норми процесуального законодавства, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви щодо присудження ОСОБА_1 виплати середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.09.2020 року по 23.12.2021, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

При цьому, Кодекс законів про працю України не містить визначення поняття "поновлення на роботі", як і не встановлює порядку виконання відповідного рішення. Частково умови, за яких рішення суду про поновлення на роботі вважається примусово виконаним, закріплені у статті 65 Закону України "Про виконавче провадження".

За змістом статті 65 Закону "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент поновлення позивача на роботі за рішенням суду) рішення вважається виконаним боржником із дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, рішення суду про поновлення працівника на роботі вважається виконаним, якщо виконані такі умови:

1) роботодавцем видано наказ (розпорядження) про поновлення працівника на роботі, з яким ознайомлено працівника під підпис;

2) працівника фактично допущено до роботи для виконання попередніх обов`язків;

3) до трудової книжки працівника внесено відповідний запис.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06.12.2018 року у справі № 465/4679/16, від 26.02.2020 року у справі № 702/725/17, від 17.06.2020 року у справі № 521/1892/18 та від 16.03.2021 року у справі № 140/2819/19.

Відповідачем-2 до пояснень щодо заяви позивача про ухвалення додаткового рішення додано копії листів від 24.12.2021 №07-3042вих-22, від 05.01.2022 №07-9вих-22, від 02.02.2022 №07-349вих-22, від 09.06.2022 №07-703вих-22, від 07.07.2022 №07-806вих-22, які надіслані засобами електронного зв`язку з повідомленням позивача про поновлення на посаді наказом від 24.12.2021 №3928к та необхідністю явки до Дніпропетровської обласної прокуратури.

З огляду на вищевикладене, заява позивача підлягає частковому задоволенню з урахуванням пояснень та розрахунку відповідача-2, а саме: за період з 01.09.2020 по 23.12.2021, що становить 332 робочих дня.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100).

Відповідно до п.2 Порядку №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Зі змісту довідки Дніпропетровської обласної прокуратури №21 встановлено, що загальна сума заробітної плати за останні два повні місяці проходження служби позивача (червень, липень 2020 року) становить 22 968грн. 24коп., а середньоденна заробітна плата 1 068грн. 29коп.

У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 зазначено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

Таким чином, суд погоджується з визначеною відповідачем-2 кількістю робочих днів вимушеного прогулу позивача, що становить 332 робочих дня. А тому, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача складає 332 дні х 1068грн. 29коп. = 354 672грн. 28коп.

Також, згідно приписів ст.ст.139, 246 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, підлягають стягненню з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати у розмірі 840грн. 80коп., сплата яких підтверджується квитанцією №62 від 29.09.2020.

Керуючись ст.ст.243, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за його позовом до відповідача-1: Сьомої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, відповідача-2: Дніпропетровської обласної прокуратури, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Офіс Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Стягнути з Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 38, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.09.2020 року по 23.12.2021 року у розмірі 354 672грн. 28коп. (триста п`ятдесят чотири тисячі шістсот сімдесят дві грн. 28коп.).

Стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора (01011, м.Київ, вул.Різницька, 13/15, ) та Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 38, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі по 420грн. 40коп. (чотириста двадцять грн. 40коп.) з кожного.

Додаткове рішення суду в частині присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова