Справа № 560/12114/21
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/12114/21

Головуючий у 1-й інстанції: Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

29 серпня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Полотнянка Ю.П. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 04 лютого 2021 у пенсійній справі №1 про відмову у проведенні перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби період роботи з 24 липня 1979 року по 15 листопада 2010 року на посаді голови Митковецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести на пенсію за віком за нормами Закону України "Про державну службу" та здійснити з 28 січня 2021 нарахування й виплату пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ "Про державну службу" у розмірі 90 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках Меджибізької селищної ради Летичівського району Хмельницької області від 22 січня 2021 року № 67 та № 68.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо призначення ОСОБА_1 з 01.03.2021 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити призначення та виплату пенсії, що була призначена з 02.10.2006 року, ОСОБА_1 з 01.03.2021 за віком відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" з урахуванням норм статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ у розмірі 90% від заробітної плати.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Так, вказує, що 28.01.2021 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо переведення на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII з врахуванням довідок про заробітну плату від 22.01.2021 № 67, № 68. Звертає увагу, що позивач на час набрання чинності зазначеним вище законом отримувала пенсію за віком, обчислену згідно з Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон №3723-XII), тому права на призначення пенсії відповідно до Закону № 889-VIII не має. Вказує, що періоди з 24.07.1979 по 04.07.2001 враховано як робота на посаді державного службовця, однак з 04.07.2001 посади селищних і сільських голів віднесені до посадових осіб місцевого самоврядування, а не відповідних посад державних службовців.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 з 02.10.2006 року призначено пенсію відповідно до Закону №2493-ІІІ з урахуванням норм статті 37 Закону № 3723-ХІІ у розмірі 90 % від заробітної плати.

За змістом трудової книжки позивачка:

- з 24.07.1979 по 30.10.1991 обіймала посаду голови виконкому Волосовецької сільської ради народних депутатів;

- з 30.10.1991 обрана головою виконкому і головою сільської ради;

- 27.04.1994 присвоєно десятий ранг державного службовця;

- 17.05.1994 склала присягу державного службовця;

- з 15.08.1994 обрана головою виконкому і головою сільської ради;

- 30.07.1996 присвоєно дев`ятий ранг державного службовця;

- з 09.04.1998 обрана сільським головою Митковецької сільської ради і головою виконкому Митковецької сільської ради;

- 22.04.2002 прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування;

- з 22.04.2004 обрана сільським головою Митковецької сільської ради;

- 31.03.2005 присвоєно восьмий ранг державного службовця;

- з 14.04.2006 обрана сільським головою Митковецької сільської ради;

- 04.06.2007 присвоєно сьомий ранг державного службовця;

- 15.11.2010 припинено повноваження сільського голови згідно з поданою заявою у зв`язку із виходом на пенсію;

- 15.11.2010 присвоєно шостий ранг поза межами четвертої категорії.

22 січня 2021 року ОСОБА_1 Меджибізькою селищною радою видано довідку № 67 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за посадою сільського голови станом на 01.01.2021.

22 січня 2021 року ОСОБА_1 Меджибізькою селищною радою видано довідку № 68 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою від 28.01.2021 про перерахунок пенсії на підставі довідок Меджибізької селищної ради № 67, № 68 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за посадою сільського голови станом на 01.01.2021.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 04.02.2021 року ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії згідно поданої заяви від 28.01.2021 року зі зміною складових заробітної плати державного службовця відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12 2015 № 889-VIII з врахуванням наданих довідок про складові заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця від 22.01.2021 року № 67, № 68, оскільки зазначеним Законом не передбачено перерахунок пенсії зі зміною складових про заробітну плату державного службовця.

Відповідно до інформаційної довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 30.09.2021 позивачка з 01.03.2021 перебуває на пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

Листом від 15.03.2021 № 2200-0304-8/15074 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивачку про рішення від 04.02.2021, а також зазначило, що періоди роботи посадових осіб в органах місцевого самоврядування після набрання чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (07.06.2001) не зараховуються до спеціального стажу роботи, який визначає право на пенсію, відповідно до Закону № 889-VIII.

ОСОБА_1 , вважаючи порушеними її права, звернулася з даним позовом до суду.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, призначивши позивачці з 01.03.2021 пенсію відповідно до Закону № 1058-IV, у той час коли вона вже перебувала на пенсії відповідно до Закону № 2493-ІІІ і не зверталася із заявою про призначення іншої пенсії, діяв усупереч вимог пенсійного законодавства.

Щодо можливості зарахування стажу роботи в органах місцевого самоврядування до стажу державної служби суд зазначив, що оскільки пунктом 8 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби до набрання чинності цим законом (тобто, до 01.05.2016 року) обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством, тобто, відповідно до Порядку № 283, то до стажу державної служби має враховуватися служба в період з 05.07.2001 року по 15.11.2010 року (тобто, до 01.05.2016 року) на посадах в органах місцевого самоврядування, що передбачені статтею 14 Закону № 2493-ІІІ, зокрема на посаді голови сільської ради, яку обіймала позивачка.

Тому, на переконання суду, позивачка має право на зарахування до стажу державної служби період роботи з 05.07.2001 року по 15.11.2010 року. Відтак, у цьому випадку належним способом захисту є визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо призначення з 01.03.2021 пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити призначення та виплату пенсії позивачці з 01.03.2021 відповідно до Закону № 2493-ІІІ з урахуванням норм статті 37 Закону № 3723-ХІІ у розмірі 90 % від заробітної плати, що була призначена з 02.10.2006 року.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 вказаного Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 19.12.1993 (Закон №3723-ХІІ) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

При цьому, 01 травня 2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (Закон №889-VIII), згідно з ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про державну службу" № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Тобто, необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

- досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

- мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016 року, відповідно до ст. 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 №3723-ХІ.

Так, відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 попереднього Закону у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

З матеріалів справи встановлено, що з 02.10.2006 року позивачці призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 р. № 2493- ІІІ з урахуванням норм статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ в розмірі 90% від заробітної плати.

ОСОБА_1 звернулася до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ з врахуванням довідок про заробітну плату від 22.01.2021 № № 67, 68.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 04.02.2021 № 17 позивачці відмовлено у проведенні перерахунку пенсії згідно Закону України від 10.12.2015 №889-VІІІ Про державну службу, оскільки зазначеним Законом не передбачено перерахунок пенсії зі зміною складових про заробітну плату державного службовця про що позивачку повідомлено листом головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 2200-0304-8/15074 від 15.03.2021.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII, який набрав чинності 11.10.2017, пенсії, призначені (перераховані) до 2017 року, перераховуються із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки.

Частиною 2 статті 42 Закону визначено, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводитиметься перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

З 01.03.2019 відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постанови Кабінету Міністрів України «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» від 20.02.2019 № 124 показник середньої заробітної плати, який враховується для обчислення пенсій підвищено на 17%, з 01.05.2020 на 11% відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 «Про деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році». З 01.03.2021 року показник середньої заробітної плати згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» який враховується для обчислення пенсій підвищено на 11 % і його розмір склав 5426,60 грн.

Відповідно до п. 4-7 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII від 03.10.2017, особам, пенсії яким призначені відповідно до Закону України «Про державну службу", розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Відповідно до пункту 13 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058, у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення.

В апеляційній скарзі відповідач зазначив, що з 01.03.2021 позивачку автоматично переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, оскільки розмір пенсії є більшим ніж за Законом № 2493-ІІІ.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції що відповідач, призначивши позивачці з 01.03.2021 пенсію відповідно до Закону №1058-ІV, у той час коли вона вже перебувала на пенсії відповідно до Закону № 2493-ІІІ та позивачкою не було надано заяви про призначення іншої пенсії, діяв усупереч вимог пенсійного законодавства є помилковим, оскільки імперативна норма п. 4-7 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV встановлює обов`язок автоматичного переведення особи, без звернення, в разі якщо розмір пенсії згідно Закону України № 1058 ІV є більшим.

Щодо зобов`язання суду призначити пенсію державного службовця з 01.03.2021, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІІ Про державну службу (далі Закон № 889) Закон № 3723-ХІІ втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з пунктом 10 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889 державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Статтею 25 Закону № 3723-ХІІ визначено сім категорій державних службовців, які вони могли обіймати у відповідних державних органах, та передбачено, що віднесення існуючих на той час посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців провадиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом. Службовцям, які займали посади, віднесенні до категорії посад державної служби, встановлювався відповідний ранг.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що при призначені пенсії державним службовцям після 01 травня 2016, статтею 37 Закону № 3723-ХІІ встановлені правила для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Ці правила визначені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Отже, стаття 37 Закону № 3723-ХІІ для осіб які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, крім тривалості стажу цієї роботи, визначає такі умови:

- чоловіки мають досягти віку 62 роки, а жінки - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону 1058.

- особи повинні мати страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 Закону 1058, тобто 35 років для чоловіків та 30 років для жінок.

Статтею 90 Закону № 889 передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, із урахуванням вищезазначених у пунктах 10 та 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889 особливих умов.

Враховуючи, що Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ не передбачено можливість її перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, колегія суддів приходить до висновку, що у відповідача відсутні правові підстави для здійснення такого перерахунку.

Оскільки судом встановлено, що позивачка на час набрання чинності Законом України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VІІІ, отримувала пенсію за віком обчислену згідно Закону 3723-XII, колегія суддів вважає, що права на призначення пенсії відповідно до Закону № 889-VІІІ вона не має.

Водночас, позовна вимога позивачки щодо переведення її з 28.01.2021 на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, у розмірі 90% від суми заробітку, зазначеного в довідках виданих Меджибізькою селищною радою № 67, № 68 що фактично є вимогою проведення перерахунку пенсії державного службовця, оскільки з 02.10.2006 позивачці призначено пенсію за віком відповідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», обчислену за нормами Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993, відтак висновок суду І інстанції, щодо наявного у позивачки права на призначення пенсії державного службовця з 01.03.2021 колегія суддів вважає помилковим та таким, що не ґрунтується на фактичних обставинах.

При цьому, право позивачки на отримання пенсії державного службовця в розмірі, що позивачка отримувала до переведення на пенсію за віком згідно Закону України № 1058 (до 01.03.2021) головним управлінням не заперечувалось, оскільки при переведенні з одного виду пенсії на інший в межах одного закону - Закону України «Про державну службу», при розрахунку пенсії державного службовця має застосовуватись той розмір заробітної плати, що застосовувався при первинному призначенні.

В апеляційній скарзі апелянт наголошує, що розмір пенсії державного службовця, що отримувала позивачка до 01.03.2021 є меншим, ніж розмір пенсії відповідно до Закону 1058, відтак права особи при переведенні з пенсії за віком згідно Закону № 2493-ІІІ на пенсію за віком згідно Закону № 1058-ІV не порушені.

Також колегія суддів погоджується з позицією пенсійного органу, що зобов`язання суду першої інстанції здійснити призначення пенсії, що була призначена є протиправним та суперечливим з огляду на практику застосування пенсійного законодавства де не існує поняття перепризначення, повторного призначення або будь-якого іншого призначення пенсії, окрім поняття "призначення пенсії", яким є первинне та єдине її призначення, а всі подальші зміни та доповнення відбуваються виключно шляхом перерахунку або переведення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки залишив поза увагою відсутність підстав для зобов"язання відповідача здійснити призначення та виплату пенсії ОСОБА_1 , що була призначена з 02.10.2006 року, з 01.03.2021 за віком відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" з урахуванням норм статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ у розмірі 90% від заробітної плати.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Полотнянко Ю.П. Граб Л.С.