Справа № 160/12742/22
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 серпня 2022 року Справа №160/12742/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління МВС України на Придніпровській залізниці про розрахунок та стягнення компенсації, -

ВСТАНОВИВ:

23.08.2022р. ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Управління МВС України на Придніпровській залізниці та просить:

- розрахувати і стягнути з відповідача грошову компенсацію за затримку виплати грошової компенсації за невикористанні дні чергової відпустки у 2018 та 2019 роках і грошової допомоги при звільненні в 2019 році - з 19.06.2019 по 29.07.2022 вказавши її суму без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів та у відповідності до постанови Верховного суду України від 21.09.2017 по справі № 6-2597цс16, та у відповідності до постанови від 22.07.2021 Верховного суду України по справі № 818/716/15 в сумі 432 гри. 44 коп. за кожен день;

- розрахувати і стягнути з відповідача грошову компенсацію за невикористані 30 днів чергової відпустки за 2018 рік, без врахування утримання податків та інших обовязкових платежів та у відповідності до постанови Верховного суду України від 21.09.2017 по справі № 6-2597цс16, та у відповідності до постанови від 22.07.2021 Верховного суду України по справі № 818/716/15 в сумі 15135 грн. 23 коп.;

- розрахувати і стягнути з відповідача грошову компенсацію за невикористані ЗО днів чергової відпустки за 2019 рік, без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів та у відповідності до постанови Верховного суду України від 21.09.2017 по справі № 6-2597цс16, без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів та у відповідності до постанови від 22.07.2021 Верховного суду України по справі № 818/716/15 в сумі 6486,61 грн. - 2505,60 грн. (компенсація нарахована Відповідачем) = 3981,1 грн.;

- згідно ст.382 КАС України зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Згідно до п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заві зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Однак, як вбачається зі змісту позовної заяви позивачем у позові не повністю зазначено поштовий індекс позивача та не адреси електронної пошти відповідача - суб`єкта владних повноважень, в порушення вимог п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що відповідач є суб`єктом владних повноважень державним органом та відповідно має свою офіційну електронну адресу, тому зазначення у позові про те, що адреса електронної пошти відповідача не відома позивачеві не відповідає дійсності та п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Разом з тим, як вбачається зі змісту позову, позивач просить розрахувати і стягнути компенсацію за затримку розрахунку, проте, обраний спосіб захисту не відповідає способам захисту порушеного права позивача, які встановлені ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України в частині проведення судом розрахунку таких виплат, з урахуванням того, що адміністративний суд наділений лише повноваженнями перевірити розрахунки проведені суб`єктом владних повноважень та стягнути ту чи іншу суму, виходячи з вимог ст.ст. 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства, у цій частині не викладено жодних обставин та не зазначено про докази, в порушення вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктами 4, 5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Разом з тим, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення та не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини, в порушення вимог п.4, п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

У позові позивач посилається на те, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду і Третього апеляційного адміністративного суду у справі №160/8702/19 вирішувалось питання правомірності невиплати йому грошової компенсації за невикористані дні чергової відпустки за 2018, 2019 роки, які набрали законної сили, проте, позивачем не викладено обставин, які наділяють правом позивача на звернення з тими ж самими позовними вимогами вдруге, та не зазначено про такі докази, в порушення вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, у позові зазначено, що позивач - ОСОБА_1 зареєстрований у АДРЕСА_1 , проте, копії паспорту для підтвердження зазначеного до позову не додано, в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач у позові зазначає, що 22.08.2022р. на його картку були зараховані грошові кошти в сумі 2505,60 грн. та 854,18 грн., проте, доказів зазначеного до позову не додано, в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

У позові позивач наводить розрахунки вислуги календарних років, проте, відповідних доказів до позову не додано, в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач у позові просить врахувати довідку УМВС України в сумській області №11/89 від 15.05.2020р. та лист від 15.05.2020р. вих. №29/842 ГУ НП в Сумській області, проте таких копій доказів до позову не додано, в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд звертає увагу позивачу на те, що обов`язок по наданню суду доказів на підтвердження позовних вимог покладено на позивача згідно приписів ст.ст. 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, позивач у позові просить витребувати у відповідача докази розрахунку та виплати позивачеві грошової компенсації та письмові пояснення щодо несвоєчасної виплати йому всіх сум грошового зобов`язання, компенсації посилаючись на те, що станом на 22.08.2022р. такі документи позивачеві відповідачем не надано, проте, позивачем не надано доказів, які б свідчили про звернення позивача до відповідача з приводу надання таких документів та відмови відповідача у їх наданні, що виключає можливість витребування їх судом, оскільки суд сприяє у отриманні документів за умови, якщо позивачем вживалися самостійно заходи щодо їх отримання за п.4 ч.2 ст.80 Кодексу адміністративного судочинства України, однак позивачем до позову таких доказів не додано, в порушення вимог ст.80, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст.160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Вищезазначені недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у ньому повного поштового індексу позивача та не адреси електронної пошти відповідача - суб`єкта владних повноважень;

- із зазначенням у прохальній частині позову позовних вимог, що відповідають способам захисту порушеного права позивача, які встановлені ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, з урахуванням того, що адміністративний суд наділений лише повноваженнями перевірити розрахунки проведені суб`єктом владних повноважень та стягнути ту чи іншу суму, виходячи з вимог ст.ст. 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства;

- із зазначенням у позові викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення та не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини;

- із зазначенням у позові обставин та доказів, які наділяють правом позивача на звернення з тими ж самими позовними вимогами вдруге, виходячи з того, що у позові позивач посилається на те, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду і Третього апеляційного адміністративного суду у справі №160/8702/19 вирішувалось питання правомірності невиплати йому грошової компенсації за невикористані дні чергової відпустки за 2018, 2019 роки, які набрали законної сили, , у відповідності до вимог ст.ст. 2, 5, п.2, п.4, п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- доказів того, що позивач - ОСОБА_1 зареєстрований у АДРЕСА_1 (зокрема, копії паспорту позивача;

- доказів того, що 22.08.2022р. на картку позивача були зараховані грошові кошти в сумі 2505,60 грн. та 854,18 грн.;

- докази на підтвердження розрахунку вислуги календарних років, який позивач наводить у позові;

- копій довідки УМВС України в сумській області №11/89 від 15.05.2020р. та листа від 15.05.2020р. вих. №29/842 ГУ НП в Сумській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, п.4, п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління МВС України на Придніпровській залізниці про розрахунок та стягнення компенсації - залишити без руху.

Позивачеві у п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали, усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у ньому повного поштового індексу позивача та не адреси електронної пошти відповідача - суб`єкта владних повноважень;

- із зазначенням у прохальній частині позову позовних вимог, що відповідають способам захисту порушеного права позивача, які встановлені ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, з урахуванням того, що адміністративний суд наділений лише повноваженнями перевірити розрахунки проведені суб`єктом владних повноважень та стягнути ту чи іншу суму, виходячи з вимог ст.ст. 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства;

- із зазначенням у позові викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення та не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини;

- із зазначенням у позові обставин та доказів, які наділяють правом позивача на звернення з тими ж самими позовними вимогами вдруге, виходячи з того, що у позові позивач посилається на те, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду і Третього апеляційного адміністративного суду у справі №160/8702/19 вирішувалось питання правомірності невиплати йому грошової компенсації за невикористані дні чергової відпустки за 2018, 2019 роки, які набрали законної сили, , у відповідності до вимог ст.ст. 2, 5, п.2, п.4, п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- доказів того, що позивач - ОСОБА_1 зареєстрований у АДРЕСА_1 (зокрема, копії паспорту позивача;

- доказів того, що 22.08.2022р. на картку позивача були зараховані грошові кошти в сумі 2505,60 грн. та 854,18 грн.;

- докази на підтвердження розрахунку вислуги календарних років, який позивач наводить у позові;

- копій довідки УМВС України в сумській області №11/89 від 15.05.2020р. та листа від 15.05.2020р. вих. №29/842 ГУ НП в Сумській області.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст.294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва