Справа № 320/17268/21
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2022-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2022 року м. Київ № 320/17268/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Головного управління ДПС у Київській області
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Головного управління ДПС у Київській області (далі по тексту - відповідач), адреса: 03151, місто Київ, вулиця Народного ополчення, будинок 5а, в якій позивач просить

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області №59339-5406-1013 від 15 червня 2019 року.

Підставами позову вказано протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у зв`язку з тим, що відповідач застосував невірний розрахунок суми податку на землю з фізичних осіб.

Зокрема, позивачем зазначено, що відповідачем невірно застосовано податковим органом ставки податку у розмірі 3%, посилаючись на рішення 9 сесії 7 скликання Крюківщинської сільської ради від 25 травня 2016 року № 1, яким затверджено «Положення про земельний податок на 2017 рік» із змінами внесеними Рішенням Крюківщинської сільської ради від 16 лютого 2017 року № 9 пункту 8.

При цьому, позивач стверджує, що ставка для обчислення земельного податку у розмірі 3% є невірною, оскільки земельна ділянка не використовується позивачем у підприємницькій діяльності.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2021 року матеріали адміністративної справи №320/17268/21 передані за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 лютого 2022 року для розгляд адміністративної справи №320/17268/21 визначено суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Гарника К.Ю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 лютого 2022 року матеріали позовної заяви №320/17268/21 прийнято до провадження, відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, зобов`язано Головне управління ДПС у Київській області подати до суду належним чином завірені копії матеріалів, що стали підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення разом із доказами направлення примірника даного податкового повідомлення-рішення на адресу позивача.

Податковим органом подано до суду відзив, в якому зазначено про необгрутованість позовних вимог, оскільки при винесенні оскаржуваного рішення податковим органом застосовано ставку земельного податку у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки відповідно до пункту 8 рішення № 9 від 16 лютого 2017 року Крюківщинської сільської ради з урахуванням цільового призначення земельної ділянки.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення від 16 квітня 2019 року №59339-5406-1013, Головним управлінням ДФС у Київській області на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та відповідно до пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України позивачеві нараховане податкове зобов`язання зі сплати земельного податку з фізичних осіб за 2019 рік у розмірі 83 543,89 грн. відповідно до пункту 287.5 статті 287, пункту 288.7 статті 288 Податкового кодексу України.

У своїй позовній заяві позивач просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 15 червня 2019 року № 59339-5406-1013, проте до позовної заяви надано копію податкового повідомлення-рішення від 16 квітня 2019 року № 59339-5406-1013.

В сою чергу, податковим органом надано відзив щодо оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 16 квітня 2019 року №59339-5406-1013.

За таких обставин, суд приходить висновку, що заявлена позовна вимога щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 16 червня 2019 року № 59339-5406-1013 містить технічну описку в даті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. А тому, суд розглядає позовну вимогу про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16 квітня 2019 року №59339-5406-1013.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, Окружний адміністративний суд міста Києва керується такими мотивами.

За приписами пункту 265.1 статті 265 Податкового кодексу України, податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Відповідно до підпункту 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Згідно пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України, платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

У відповідності до пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України, об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Пункт 271.1 статті 271 Податкового кодексу України визначає, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

В силу положень пункту 274.1 статті 274 Податкового кодексу України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Згідно з пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач (згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №308011, на підставі рішення Крюківщинської сільської ради 12 сесії 06 скликання № 10/3 від 27 грудня 2011 року) є власником земельної ділянки за кадастровим номером :01:01:019:0106, площею 0,9983 га, розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Крюківщина, вулиця Козацька. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва виробничо-складських та офісних приміщень.

Згідно з податковим повідомленням-рішенням №59339-5406-1013 від 16 квітня 2019 року, відповідач визначив позивачу суму податкового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2019 рік у розмірі 83 543,89 грн.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 14.1.42 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, дані державного земельного кадастру - сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону.

За приписами частини 1 статті 193 Земельного кодексу України, державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Призначенням державного земельного кадастру, відповідно до статті 194 Земельного кодексу України, є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Згідно з частинами другою-третьою статті 20 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Системний аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку про те, що фізична особа - власник земельної ділянки є платником земельного податку з дати державної реєстрації права власності на таку ділянку та зобов`язана у порядку та строки, передбачені Податковим кодексом України, сплатити нараховану суму земельного податку.

При цьому, базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, а підставою для нарахування земельного податку є дані Державного земельного кадастру.

Згідно з державним актом про право власності на земельну ділянку серії ЯМ №308011, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва виробничо-складських та офісних приміщень.

Позивач, не заперечуючи наявності у неї обов`язку зі сплати земельного податку, зазначає про невірне застосування відповідачем ставки податку у розмірі 3%, посилаючись на рішення Крюківщинської сільської ради від 16 лютого 2017 року № 9 «Про внесення змін до розділу V Положення про земельних податок на 2017 рік, затвердженого рішенням Дев`ятої сесії VII скликання Крюківщинської сільської ради від 26 травня 2016 року № 1».

Так, відповідно до пункту 8 рішення Крюківщинської сільської ради від 16 лютого 2017 року № 9 «Про внесення змін до розділу V Положення про земельних податок на 2017 рік, затвердженого рішенням Дев`ятої сесії VII скликання Крюківщинської сільської ради від 26 травня 2016 року № 1, Ставка земельного податку за земельні ділянки, які перебувають у власності суб`єктів господарювання (юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) та використовуються в підприємницькій діяльності встановлюється в розмірі 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки».

При цьому, суд звертає увагу, що в силу приписів пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено. Таким чином, доводи позивача щодо протиправності застосування податковим органом ставки податку у розмірі 3% до земельної ділянки з цільовим призначенням «Для будівництва виробничо-складських та офісних приміщень» за умови не здійснення позивачем підприємницької діяльності не узгоджуються з приписами Податкового кодексу України.

Таким чином, суд вважає, що відповідач правомірно розрахував позивачу суму земельного податку з фізичних осіб за 2019 рік за ставкою податку у розмірі 3%.

Щодо викладених податковим органом у відзиві обставин пропуску шестимісячного строку звернення до суду, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За наявними в матеріалах справи копіями документів вбачається, що податкове повідомлення-рішення від 16 квітня 2019 року № 59339-5406-1013 направлено на адресу позивача поштовим відправленням з повідомленням про вручення №330. Останнє повернулось до податкового органу з відміткою: «Причина повернення (досилання) - за закінченням встановленого строку зберігання». Проте, як зазначає у позовній заяві позивач, про існування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, останньому стало відомо з електронного кабінету платників податків 02 грудня 2021 року.

Згідно з приписами частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки, поштове відправлення, яким на адресу позивача направлено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, повернулось до податкового органу без вручення останнього адресату, та враховуючи, викладені у позовній заяві обставини виявлення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення через електронний кабінет платника податків 02 грудня 2021 року, суд дійшов висновку про звернення позивача до суду з позовною заявою в межах строку на оскарження.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач довів правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративному позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя К.Ю. Гарник