Справа № 420/8734/22
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8734/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, визначеного ч.5 ст.262 КАС України, адміністративну справу за позовом Заступника керівника Суворівської окружної прокуратури м.Одеси в інтересах держави до Управління з питань об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Заступника керівника Суворівської окружної прокуратури м.Одеси в інтересах держави до Управління з питань об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління з питань об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради щодо не подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня Департаменту культури, національностей та релігій Одеської обласної державної адміністрації про занесення до Державною реєстру нерухомих пам`яток України об`єкту культурної спадщини місцевого значення, а саме: Будівля прозектури обласної клінічної лікарні (архітектор ОСОБА_1 ), що розташована за адресою: м.Одеса, вул. Академіка Воробйова, 5 (попередня назва вулиці Польова);

- зобов`язати Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради подати пропозиції до органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Департаменту культури, національності та релігій Одеської обласної державної адміністрації про занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України об`єкту культурної спадщини місцевого значення, а саме: Будівля прозектури обласної клінічної лікарні (архітектор ОСОБА_1 ), що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 5 (попередня назва вулиці Польова).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що моніторингом Державного реєстру нерухомих пам`яток України місцевого значення Суворівською окружною прокуратурою м.Одеси було встановлено, що в Державному реєстрі нерухомих пам`яток України містяться відомості лише щодо 1 об`єкту культурної спадщини місцевого значення, який знаходяться на території Суворівського району м.Одеси, а саме Комплекс заводу ім.Жовтневої революції, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 72.

Разом з тим, вивченням інформації з відкритих джерел встановлено, що на території Суворівського району м.Одеси розташований ще один об`єкт культурної спадщини місцевого значення, а саме Будівля прозектури обласної клінічної лікарні (архітектор ОСОБА_1 ), що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 5 (попередня назва вулиці Польова).

З огляду на зазначене Суворівською окружною прокуратурою м.Одеси на адресу Управління з питань об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради було направлено запит про надання інформації щодо звернення вказаного органу з поданням пропозиції органу охорони культурної спадщини вищого рівня Департаменту культури, національностей та релігій Одеської обласної державної адміністрації про внесення вищевказаного об`єкту культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, а також щодо виготовлення облікової документації на цей об`єкт.

Листом від 15.02.2022 року Управління з питань об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради повідомило прокуратуру, що воно не є єдиним можливим замовником на виготовлення облікової документації, а також що ним не надавались пропозиції органу охорони культурної спадщини вищого рівня Департаменту культури, національностей та релігій Одеської обласної державної адміністрації про внесення вищевказаного об`єкту культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Ухвалою суду від 30.06.2022 року позовну заяву Заступника керівника Суворівської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави до Управління з питань об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради було прийнято до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін, передбачене ч.5 ст. 262 КАС України.

20.07.2022 року від Управління з питань об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради до суду надійшов відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що відповідно до п.3 розділу X «Прикінцеві положення» Закону №1805-III передбачено, що об`єкти, включенні до списків (переліків) пам`яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури» визнаються пам`ятками відповідно до цього Закону. Тобто, згідно з вищезазначеними положеннями Закону, пам`ятки, прийняті на облік та під охорону держави в часи СРСР мають однаковий правовий статус з тими, що включені до Державного реєстру нерухомих пам`яток України після набуття у 2001 році чинності Закону України «Про охорону культурної спадщини» та запровадження Реєстру.

З огляду на зазначене, за твердженням відповідача, подання чи не подання ним пропозицій щодо занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України відповідних будівель жодним чином не змінює факту наявності статусу пам`ятки Будівлі прозектури, відповідно, наявності прав та гарантій захисту даної пам`ятки з боку держави, а отже, не може вважатися діями чи бездіяльністю Управління, що має, чи може мати негативний вплив на стан збереження будівлі або інші характеристики пам`ятки.

Також, на думку відповідача, Управління з питань об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради не є уповноваженим органом на внесення таких пропозицій в розумінні вимог Порядку обліку об`єктів культурної спадщини незалежно від їх видів та типів, затвердженого наказом Міністерства культури України №158 від 11 березня 2013 року.

Крім того, Управління з питань об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради зауважує, що подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України є його правом, а не обов`язком.

28.07.2022 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, а 08.08.2022 року від відповідача надійшли заперечення. В зазначених заявах по суті справи сторони наполягають на висловлених ними правових позиціях по суті спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно частини 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

Рішенням виконавчого комітету Одеської обласної ради народних депутатів №650 від 21.12.1984 року було затверджено перелік будівель та споруд, які підлягають взяттю під охорону держави, як пам`ятки архітектури місцевого значення, згідно додатку.

Згідно з додатком до рішення виконавчого комітету Одеської обласної ради народних депутатів №650 від 21.12.1984 року до переліку будівель та споруд, які підлягають взяттю під охорону держави, як пам`ятки архітектури місцевого значення, віднесено Будівлю прозектури обласної клінічної лікарні (архітектор ОСОБА_1 ), що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Польова, 5 (сучасна назва вулиці Академіка Воробйова, 5).

Згідно інформації з Державного реєстру нерухомих пам`яток України підтверджено, що в ньому відсутня інформація про такий об`єкт культурної спадщини місцевого значення, як Будівля прозектури обласної клінічної лікарні (архітектор ОСОБА_1 ), що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 5 (попередня назва вулиці Польова).

З огляду на зазначене, 25.01.2022 року Суворівською окружною прокуратурою м.Одеси на адресу Управління з питань об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради було направлено запит №53-529ВИХ-22 щодо надання інформації відносно звернення вказаного органу з поданням пропозиції до органу охорони культурної спадщини вищого рівня Департаменту культури, національностей та релігій Одеської обласної державної адміністрації щодо внесення вищевказаного об`єкту культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, а також щодо виготовлення облікової документації на цей об`єкт.

Листом від 15.02.2022 року Управління з питань об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради повідомило прокуратуру, що воно не є єдиним можливим замовником на виготовлення облікової документації, а також що ним пропозиції органу охорони культурної спадщини вищого рівня Департаменту культури, національностей та релігій Одеської обласної державної адміністрації про внесення вищевказаного об`єкту культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України не надавались.

Дослідивши адміністративний позов, відзив на нього, відповідь на відзив та заперечення, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, та судову практику, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини регулює Закон України «Про охорону культурної спадщини» від 08 червня 2000 року №1805-ІІІ (далі - Закон № 1805-III). Зазначеним Законом охорону об`єктів культурної спадщини визначено одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 1 Закону №1805-III терміни у ньому вживаються в такому значенні:

- об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність;

- пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України; охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини.

- охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини.

Згідно зі статтею 3 Закону №1805-III державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Частиною другою статті 6 Закону №1805-III встановлено, що до повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить: забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на відповідній території; подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, внесення змін до нього та про занесення відповідної території до Списку історичних населених місць України; забезпечення юридичним і фізичним особам доступу до інформації, що міститься у витягах з Державного реєстру нерухомих пам`яток України, а також надання інформації щодо програм та проектів будь-яких змін у зонах охорони пам`яток та в історичних ареалах населених місць.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року №280/97-ВР виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами

Відповідно до статті 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до системи місцевого самоврядування входять виконавчі органи сільської, селищної, міської ради.

Згідно частини 1статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Згідно з підпунктом 10 пункту «б» статті 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання.

Згідно Положення «Про Управління з питань об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради №3044-VII від 21.03.2018 року Управління з питань об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради. Управління є юридичною особою, може відкривати рахунки в органах Державної казначейської служби України, має самостійний баланс, гербову печатку зі своїм найменування, бланки і штампи.

Згідно п.п. 1.3-1.4 Положення №3044-VII від 21.03.2018 року Управління у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про охорону культурної спадщини», Іншими законодавчими та підзаконними актами України у сфері охорони культурної спадщини, рішеннями Одеської міської ради, її виконавчого комітету, розпорядженнями міського голови.

Управління є спеціально уповноваженим органом охорони культурної спадщини відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Згідно п.2.2 Положення №3044-VII від 21.03.2018 року на Управління покладаються зокрема наступні функції:

- забезпечення виконання вимог законів України «Про охорону культурної спадщини», «Про місцеве самоврядування в Україні» та інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на території міста Одеси.

- подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, внесення змін до нього та про занесення відповідної території до історичних охоронюваних зон м. Одеси.

Враховуючи вищенаведені норми, суд доходить висновку, що у даному випадку саме на Управління з питань об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради покладається обов`язок подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Департаменту культури, національностей та релігій Одеської обласної державної адміністрації про занесення таких об`єктів до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Відповідно до статті 13 Закону №1805-III об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток становлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 14 Закону №1805-III встановлено, що занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру та внесення змін до нього (вилучення з Реєстру, зміна категорії пам`ятки) провадяться відповідно до категорії пам`ятки: а) пам`ятки національного значення - постановою Кабінету Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, протягом одного року з дня одержання подання; б) пам`ятки місцевого значення - рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, за поданням відповідних органів охорони культурної спадщини або за поданням Українського товариства охорони пам`яток історії та культури, інших громадських організацій, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, протягом одного місяця з дня одержання подання.

Пунктом 3 розділу Х "Прикінцеві положення" Закону №1805-III передбачено, що об`єкти, включені до списків (переліків) пам`яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР "Про охорону і використання пам`яток історії та культури", визнаються пам`ятками відповідно до цього Закону.

Порядок визначення категорії пам`яток для внесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 22 травня 2019 року №452 (далі - Порядок № 452).

Так, відповідно до пункту 4 Порядку №452 об`єкти культурної спадщини, які пропонуються для внесення до Реєстру за категорією місцевого значення, повинні зберегти свою автентичність (пам`ятка повинна значною мірою зберегти свою форму та матеріально-технічну структуру, історичні культурні нашарування) та мати одну або більше з таких ознак: мали вплив на розвиток культури певного населеного пункту чи регіону; пов`язані з історичними подіями, віруваннями, життям і діяльністю людей, які зробили значний внесок у розвиток культури певного населеного пункту чи регіону; є культурною спадщиною національної меншини чи регіональної етнічної групи.

Попередню оцінку відповідності об`єкта культурної спадщини ознакам, визначеним у пунктах 3 і 4 цього Порядку, проводить розробник облікової документації, що складається відповідно до Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, який затверджується Мінкультури.

Відповідність об`єктів культурної спадщини ознакам, передбаченим пунктами 3 і 4 цього Порядку, встановлюється під час їх внесення до Реєстру в установленому законодавством порядку.

Порядок обліку об`єктів культурної спадщини незалежно від їх видів та типів затверджено наказом Міністерства культури України №158 від 11 березня 2013 року, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01 квітня 2013 року за №528/23060 (далі - Порядок №158)

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку №158 система обліку об`єктів культурної спадщини включає комплекс заходів із взяття на облік об`єкта культурної спадщини, оформлення облікової документації, занесення чи незанесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру, ведення Реєстру, інвентаризації об`єктів культурної спадщини, включення до Реєстру об`єкта культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом, формування облікових справ та внесення змін до Реєстру (зміна категорії пам`ятки та вилучення пам`ятки з Реєстру).

Ініціаторами розгляду питань занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру, внесення змін до відомостей Реєстру, передбачених абзацами другим - п`ятим пункту 1 розділу V цього Порядку, та внесення змін до Реєстру (далі - Ініціатор) є:

уповноважений орган - за категорією пам`ятки національного значення;

уповноважений орган, Українське товариство охорони пам`яток історії та культури, інші громадські організації, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини - за категорією пам`ятки місцевого значення (п. 4 розділу І Порядку).

Взяття на облік об`єкта культурної спадщини забезпечують уповноважені органи, повноваження яких поширюється на територію розміщення такого об`єкта, шляхом занесення його до Переліку об`єктів культурної спадщини (п. 1 розділу ІІ Порядку №158).

Розділом ІІІ Порядку передбачено, що облікова документація складається на об`єкт культурної спадщини та містить дані щодо його цінності, характерних властивостей, що становлять його історико-культурну цінність, етапів розвитку, просторових, функціональних характеристик, стану збереження, а також дані проведених досліджень (далі - облікова документація).

Облікова документація складається з: облікової картки за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; історичної довідки; матеріалів фотофіксації сучасного стану об`єкта: фото загального вигляду, фото об`єкта в контексті (навколишньому середовищі), фото найбільш цінних (характерних) елементів об`єкта, фото рухомих об`єктів (деталей), фото інтер`єрів, фото загроз (дії негативних чинників); акта стану збереження за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку.

Відповідно до пункту 1 розділу ІV Порядку №158 для розгляду питання занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру Ініціатором подаються Мінкультури такі документи:

подання за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку, засвідчене підписом керівника установи, організації, що виступає Ініціатором;

облікова документація.

Відповідно до п. 3 розділу IХ Порядку №158 у разі відсутності облікової документації на об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом, його включення до Реєстру здійснюється без облікової документації.

Суд зазначає, що об`єкти культурної спадщини є надбанням українського народу загалом та відповідної територіальної громади зокрема, оскільки несуть собою велику цінність для розвитку історичної, етнічної, культурної самобутності держави і саме на органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до Закону України №1805-III «Про охорону культурної спадщини» покладено обов`язок щодо їх охорони та забезпечення їх належного догляду та збереження.

Отже, невиконання відповідачем обов`язку щодо подання пропозиції органу охорони культурної спадщини вищого рівня Департаменту культури, національностей та релігій Одеської обласної державної адміністрації про занесення до Державною реєстру нерухомих пам`яток України об`єкту культурної спадщини місцевого значення, а саме: Будівлі прозектури обласної клінічної лікарні (архітектор ОСОБА_1 ), що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 5 (попередня назва вулиці Польова), свідчить про протиправну бездіяльність відповідача та наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Суд не приймає в якості підстав для відмови в задоволенні позову твердження Управління з питань об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради про те, що подання пропозицій до органу охорони культурної спадщини вищого рівня Департаменту культури, національностей та релігій Одеської обласної державної адміністрації пропозицій про занесення до Державною реєстру нерухомих пам`яток України об`єкту культурної спадщини місцевого значення є правом, а ні обов`язком відповідача. Суд зазначає, що забезпечення виконання вимог положень Законів України №1805-ІІІ, №280/97-ВР та інших нормативно-правових актів в галузі охорони культурної спадщини на відповідній території та подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України є владними повноваженнями відповідача, які він зобов`язаний здійснювати за законом.

При цьому твердження відповідача в обґрунтування заперечень проти заявлених позовних вимог про те, що пам`ятки, прийняті на облік та під охорону держави в часи СРСР, повинні мати однаковий статус та гарантії захисту з боку держави з тими пам`ятками, що включені до Державного реєстру нерухомих пам`яток після набуття чинності Закону України від 08.06.2000 року №1805-ІІІ, а тому відсутня необхідність для занесення спірного об`єкту культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, суд вважає хибним та таким, що не свідчить про відсутність обов`язку Управління з питань об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради виконувати свої повноваження у сфері охорони об`єктів культурної спадщини.

При цьому суд враховує, що відповідачем у справі не заперечується твердження Суворівської окружної прокуратури м.Одеси про те, що спірний об`єкт культурної спадщини на час розгляду справи не внесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Відповідачем також не спростовано посилання позивача на те, що на сайті Міністерства культури та інформаційної політики України оприлюднено лише Державний реєстр нерухомих пам`яток України, що свою перешкоджає отриманню інформації про інші об`єкти, яким надано статус пам`яток культурної спадщини та які в цьому реєстрі відсутні.

Частиною другою статті 245 КАС України визначені повноваження суду у разі задоволення позову, зокрема, приймати рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, суд, задовольняючи позов, вважає за необхідне зобов`язати Управління з питань охорони об`єктів спадщини Одеської міської ради подати пропозиції до органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Департаменту культури, національності та релігій Одеської обласної державної адміністрації про занесення до Державною реєстру нерухомих пам`яток України об`єкту культурної спадщини місцевого значення, а саме: Будівлі прозектури обласної клінічної лікарні (архітектор ОСОБА_1 ), що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 5 (попередня назва вулиці Польова).

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Проте, відповідно до ч.2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Суд звертає увагу, що заступник керівника Суворівської окружної прокуратури м.Одеси, який звернувся до суду з даним адміністративним позовом в інтересах держави, виступає як суб`єкт владних повноважень, а відтак судові витрати по сплаті судового збору у відповідності до ч. 2 ст. 139 КАС України розподілу не підлягають.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 53, 77, 90, 241-246, 255, 257, 258, 262, 291, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов Заступника керівника Суворівської окружної прокуратури м.Одеси (65003, м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 89) в інтересах держави до Управління з питань об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради (65026, м. Одеса, вул. Катерининська, 14) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління з питань об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради щодо неподання до органу охорони культурної спадщини вищого рівня Департаменту культури, національностей та релігій Одеської обласної державної адміністрації пропозицій про занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України об`єкту культурної спадщини місцевого значення, а саме: Будівлі прозектури обласної клінічної лікарні (архітектор ОСОБА_1 ), що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 5 (попередня назва вулиці Польова).

Зобов`язати Управління з питань охорони об`єктів спадщини Одеської міської ради подати до органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Департаменту культури, національності та релігій Одеської обласної державної адміністрації пропозицію про занесення до Державною реєстру нерухомих пам`яток України об`єкту культурної спадщини місцевого значення, а саме: Будівлі прозектури обласної клінічної лікарні (архітектор ОСОБА_1 ), що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 5 (попередня назва вулиці Польова).

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький