Справа № 280/4786/22
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 серпня 2022 року Справа № 280/4786/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр.. Соборний, 158-б, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69107, м. Запоріжжя, пр.. Соборний, 164, ) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду через систему Електронний суд надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі відповідач), відповідно до якого позивач просить суд: скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Косінова І.В. від 02.08.2022 ВП №69069978 про накладення штрафу на Головне управління у розмірі 10200 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що постанова Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Косінова І.В. від 02.08.2022 ВП № 69069978 про накладення штрафу на Головне управління у розмірі 10200,00 грн. є повторним накладенням штрафу (ч.2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження»). Постанова Головного державного виконавця Косінова І.В. від 15.07.2022 ВП № 69069978 про накладення штрафу на Головне управління у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 у справі № 280/4551/21 скасована рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.08.2022 по справі № 280/43076/22. Тобто, по оскаржуваній постанові про накладення штрафу в подвійному розмірі судом вже скасований первісний штраф. Винесення постанови про стягнення подвійного штрафу без первісного штрафу суперечить нормам права.. Вважає, що постанова про повторне накладення штрафу є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою судді від 17.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 25.08.2022 з викликом сторін.

25.08.2022 відповідачем надано відзив на адміністративний позов, відповідно до якого зазначає, що відповідно до вимог статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. Вказує, що на теперішній час виконавчий документ боржником не виконано. У задоволенні адміністративного позову просить відмовити у повному обсязі. Просить розглянути справу у порядку письмового провадження.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

На адресу Головного управління 05.08.2022 надійшла постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області ПівденноСхідного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Косінова І.В. від 02.08.2022 ВП № 69069978 про накладення штрафу на Головне управління у розмірі 10200,00 грн за невиконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі №280/4551/21.

Не погодившись з вказаною постановою, позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом у даній справі.

Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, обставини, викладені в адміністративному позові, визнаються відповідачем, та підтверджуються відповідними доказами, а тому не викликають у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, що відповідно до ч. 1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства, є підставою для звільнення від доказування.

Вирішуючи адміністративний спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Приписами ст.129-1 Конституції України встановлено, держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно ч. 8 ст. 382 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) визначає виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), яка полягає в сукупності дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону № 1404-VIII, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до положень ст. 2 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження базується на засадах: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Статтею 5 Закону № 1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 6 ст. 26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Приписи ч. 1, п. 1 ч. 2, п.п. 1, 16 ч. 3, ч. 4 ст. 18 Закону № 1404-VIII визначають, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Також, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону та накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначений положеннями ст. 63 Закону № 1404-VIII.

Відтак, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 75 Закону № 1404-VIII визначено відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Згідно приписів цієї статті, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з системного аналізу викладених норм, для застосування до боржника відповідальності, передбаченої ст.75 Закону № 1404-VIII, необхідне достеменне встановлення виконавцем наявності двох обставин невиконання рішення суду та відсутність поважних причин, які зумовили невиконання рішення суду.

Поряд з цим, приписи ст.ст. 26, 63 Закону № 1404-VIII покладають на виконавця обов`язок перевірити виконання рішення боржником.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону № 1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до приписів п.п. 6, 9 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5(у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) (далі - Інструкція № 512/5), під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.

Виходячи з зазначених приписів законодавства, державний виконавець в строки встановлені ст. 26 Закону № 1404-VIII, тобто на 10 день, повинен був перевірити виконання рішення суду витребувавши у боржника докази на підтвердження виконання рішення суду.

Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника накладено штраф за невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII.

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 821/1568/16.

Таким чином, державний виконавець зобов`язаний провести перевірку виконання судового рішення боржником, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин.

Тобто, державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.

Поважними в розумінні Закону України "Про виконавче провадження" можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення, боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічна позиція висловлена постановою Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 127/3770/17.

Суд зазначає, що порядок виконання судових рішень визначається також Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802, яка розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України "Про виконавче провадження", інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як слідує з матеріалів адміністративної справи, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийняти ОСОБА_1 на пенсійний облік, провести, починаючи з 07.10.2009, поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру і дитині війни, відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 за №1058-ІV, з урахуванням змін в пенсійному законодавстві, застосуванням всіх підвищень, надбавок і доплат, передбачених пенсійним законодавством України, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі та додатково поданих документів про заробітну плату і загальним виробничим стажем, з проведенням індексації; звернуто до негайного виконання рішення у межах суми пенсії ОСОБА_1 за один місяць відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України.

22.07.2021 додатковим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі №280/4551/21 задоволено частково: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 07.10.2009, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.10.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задоволено. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 у справі №280/4551/21 скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

20.01.2022 постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18.10.2021 у справі №280/4551/21 скасовано. Справу №280/4551/21 направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

16.03.2022 постановою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, а апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишено без задоволення. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 скасовано в частині відмови у задоволенні позову про виплату позивачу компенсацію втрати частини доходів за затримку виплати пенсії за період з 07.10.2009 по день фактичного виконання рішення, одним платежем, на зазначений позивачем банківський рахунок. Позовні вимоги в цій частині задоволено частково: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області вчинити певні дії виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів за затримку виплати пенсії за період з 07.10.2009 по день фактичного виконання рішення. В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 залишено без змін.

На виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 69070140 з примусового виконання виконавчого листа № 280/4551/21, виданого 10.05.2022 Запорізьким окружним адміністративним судом, в резолютивній частині якого зазначено: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийняти ОСОБА_1 на пенсійний облік, провести, починаючи з 07.10.2009, поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру і дитині війни, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, з урахуванням змін в пенсійному законодавстві, застосуванням всіх підвищень, надбавок і доплат, передбачених пенсійним законодавством України, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі та додатково поданих документів про заробітну плату і загальним виробничим стажем, з проведенням індексації. Звернути до негайного виконання рішення у межах суми пенсії ОСОБА_1 за один місяць відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України».

Листом від 10.06.2022 боржник повідомив про часткове виконання рішення суду в частині перерахунку пенсії стягувачу. До листа боржником, в якості підтвердження часткового виконання рішення суду в частині здійснення нарахування було надано розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії, згідно якого стягувачу нараховано суму пенсії за період з 07.10.2009 по 30.06.2022 в розмірі 174920,24 грн. Грошові кошти в розмірі 174920,24 грн. стягувачу не виплачені. Пенсія за один місяць в сумі 5460,74 грн. виплачена боржником на користь стягувача в серпні 2021 року. Щодо виплати заборгованості повідомлено, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти виключно в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено Законом про Державний бюджет України. Виплата донарахованої суми за рішенням суду, яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, буде здійснена після відповідного фінансування з Державного бюджету України.

15.07.2022 державним виконавцем винесено постанову ВП №69070140 про накладення штрафу за не виконання рішення суду на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у розмірі 5100,00 грн. та зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів і письмово повідомити про виконання рішення державного виконавця. Вказана постанова отримана боржником 18.07.2022.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ГУ ПФУ в Запорізькій області 21.07.2022 звернулося до суду з позовом.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду 10.08.2022 в адміністративній справі №280/4307/22 позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) задоволено в повному обсязі: визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про накладення штрафу від 15.07.2022 ВП № 69070140.

При цьому, 02.08.2022 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про накладення штрафу.

Суд звертає увагу, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, отримавши постанову про накладення штрафу від 15.07.2022, з нею не погодилось та оскаржило до суду, про що був повідомлений державний виконавець.

За результатами судового розгляду вказана постанова була скасована. В судовому рішенні судом встановлено, що «невиконання рішення суду в частині виплати донарахованих сум також пов`язано з поважною причиною відсутність банківського рахунку ОСОБА_1 , на який необхідно здійснювати виплату пенсії».

Таким чином, приймаючи постанову про накладення штрафу від 02.08.2022 державним виконавцем не здійснено будь-яких дій щодо перевірки виконання рішення та поважності таких причин, та не взято до уваги судове оскарження первісного накладення штрафу. Відтак, приписи ст. 75 Закону № 1404-VIII державним виконавцем застосовано помилково, оскільки виконання рішення суду на момент винесення оскаржуваної постанови ним не перевірялось та факт невиконання рішення суду встановлено не було.

Обов`язок довести обставини, що слугували підставою застосування штрафу до позивача, покладено на державного виконавця, як це передбачено частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач не спростував обставини зазначені позивачем.

Суд оцінивши наявні докази та повідомлені сторонами обставини, враховуючи відсутність вчинення дій відповідача щодо визначення повторності невиконання рішення суду, приходить до висновку про необхідність визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 02 серпня 2022 року у виконавчому провадженні №69069978 про накладення штрафу у подвійному розмірі, а відтак позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1984,80 грн., що підлягає повному стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 164, ) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Косінова І.В. від 02.08.2022 ВП №69069978 про накладення штрафу на Головне управління у розмірі 10200 грн.

.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у розмірі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 26 серпня 2022 року.

Суддя О.О. Артоуз