Справа № 420/11246/22
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд.83, м. Одеса, 65107, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 15 серпня 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність відповідача, стосовно відмови виконувати певний обов`язок - виплачувати пенсію позивачки через її особистий банківський рахунок № НОМЕР_2 відкритий в АТ «Ощадбанк»;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснювати виплату пенсії позивачки, в тому числі суму недоотриманої пенсії, на визначений нею банківський рахунок № НОМЕР_2 , який відкрито в АТ «Ощадбанк» .

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона громадянка України. 02.09.1996 року, по досягненні пенсійного віку та наявності 40 років страхового стажу, позивачці була призначена пенсія за віком, яка виплачувалась їй до виїзду за кордон. 02.10.2000 року позивачка виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання. Після її виїзду за кордон виплата пенсії їй була припинена. 29.05.2018 року Одеським апеляційним адміністративним судом була проголошена постанова у адміністративній справі № 815/6828/17, якою було вирішено: рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 березня 2018 року по справі № 815/6828/17, - скасувати. Прийняти по справі нову Постанову, якою позов ОСОБА_1 - задовольнити частково. Зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі поновити нарахування та виплату раніше призначеної пенсії за віком ОСОБА_1 в раніше встановленому розмірі з 26.06.2017 року, а в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на підставі документів, що додані до заяви, з дати її звернення, а саме: з 28 липня 2017 року.

Позивачка звернулась до відділення Ощадбанку та нею було відкрито відповідний банківський рахунок, реквізити якого, представниками позивачки 04.07.2018 року, було передано безпосередньо до управління Пенсійного фонду України. Відповідач почав перераховувати пенсію позивачки на її банківський рахунок, але з червня 2019 року припинив виплату пенсії позивачці з причини отримання пенсії по довіреності протягом більше одного року. Позивачка була змушена звернутися з позовом до суду. 27.11.2020 року Одеським окружним адміністративним судом було проголошене рішення у адміністративній справі №420/3535/20, яким було вирішено: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 та виплатити усі неотриманні ОСОБА_1 пенсійні виплати, починаючи з 01.06.2019 року, в порядку ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV». Одночасно з вказаними процесами в касаційному порядку розглядалась справа № 815/6828/17, яка закінчилася коли 29.07.2020 року Касаційним адміністративним судом Верховного Суду була проголошена постанова у адміністративній справі №815/6828/17, якою було вирішено: «Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2018 року скасувати. Ухвалити постанову про часткове задоволення позову. Зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі провести ОСОБА_1 поновлення та виплату пенсії за віком з 07 жовтня 2009 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, з компенсацією втрати частини доходів».

На жаль відповідач не дивлячись на свої зобов`язання виплатити пенсію позивачки з 01.06.2019 року відповідно до рішення від 27.11.2020 або виплатити пенсію позивача з 07.10.2009 року відповідно до Постанови Верховного Суду від 29.07.2020 року, пенсія до сьогоднішнього дня відповідачем не виплачується.

25.01.2022 року позивачка звернулась до відповідача з вимогою про добровільне виконання судового рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 року по справі № 420/3535/20.

16.02.2022 року позивачкою було отримано лист відповідача № 2670-1871/К-02/8- 1500/22 від 07.02.2022 року, в якому зазначено, що оскільки в рішенні суду не зазначено спосіб виплати пенсії, для виплати пенсії ОСОБА_1 необхідно знов особисто подати заяву з реквізитами.

Раніше виплата пенсії вже надходила на визначений позивачкою банківський рахунок в АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 та що 19.02.2020 року позивачка знов звернулася до відповідача з відповідною заявою, як це вказано в Постанові від 24.06.2021 року.

Позивач наголошує на тому, що бездіяльність відповідача, як виявлення волі не виконувати певний обов`язок - виплачувати пенсію позивачки на особистий рахунок є протиправною і дискримінаційною та суперечить чинному законодавству, чисельній судовій практиці, у зв`язку із чим і звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 17.08.2022 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

30.08.2022 від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно із ч.1 ст.383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм законодавства вказує, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Суд, проаналізувавши предмет позову у цій справі, дійшов висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення (рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 у справі №420/3535/20).

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснювати виплату пенсії позивачки, в тому числі суму недоотриманої пенсії, на визначений нею банківський рахунок № НОМЕР_2 , який відкрито в АТ «Ощадбанк» - є одним із способів виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 року, яке було залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2021 року, або постанови Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у справі №815/6828/17. Отже, спір у справі є тотожним, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він не позбавлений права звертатися до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, а не пред`являти новий адміністративний позов.

В той же час, підставою звернення до суду з даним позовом є вчинені протиправні дії пенсійного органу під час виконання судового рішення, що, як наслідок, допустили порушення норм процесуального права.

Обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Таким чином, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права, викладений в постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/1517 від 17.04.2019 у справі № 355/1648/15-а, від 21.08.2019 у справі №295/13613/16, від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17 та від 21.11.2019 у справі №802/1933/18-а.

Спір у справі, що розглядається, є тотожним спору у справі №420/3535/20, що розглянув Одеський окружний адміністративний суд (рішення від 27.11.2020 року), оскільки він виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення. Відтак є підстави для закриття провадження у справі.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність закрити провадження у справі з одночасним роз`ясненням позивачу про його право на звернення до суду в порядку статті 383 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 238, 248, 250, 293 КА України, суд

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі №420/11246/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу про його право на звернення до суду в порядку статті 383 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА