Справа № 520/27023/21
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про закриття провадження у справі в частині позовних вимог

26 серпня 2022 року Справа № 520/27023/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Зоркіна Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

установив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови здійснення перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 року виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою КМУ від 30.08.2017 року №704, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ та статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII в розмірі 90 % грошового забезпечення, на підставі оновленої довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення від 30.11.2020 №11/3379;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 року виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою КМУ від 30.08.2017 року №704, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ та статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-ХІІв розмірі 90 % грошового забезпечення, на підставі оновленої довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення від 30.11.2020 №11/3379 та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням вже виплачених сум;

визнати протиправним бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не виплати різниці в пенсії не нарахованої у період з 01.04.2019 по 31.10.2021 у розмірі 50849.03 грн. однією сумою;

зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити різницю пенсії, не нарахованої у період з 01.04.2019 по 31.10.2021 у розмірі 50849.03 грн. однією сумою;

стягнути судові витрати у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після набрання чинності судовим рішення від 13 квітня 2021 року у справі № 520/1759/21 з урахуванням відомостей оновленої довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення від 30.11.2020 № 11/3379, у відповідача виник обов`язок проведення перерахунку пенсії з 01.04.2019 року. Проте, при перерахунку та виплаті пенсії відповідач протиправно зменшив розмір пенсії до 70 % грошового забезпечення. Крім того, позивач зазначив, що існує заборгованість щодо виплати в різниці пенсії, нарахованої у період з 01.04.2019 року по 31.10.2021 року у розмірі 50849,03 грн., яка підлягає стягненню з відповідача однією сумою.

Ухвалою суду від 21.12.2022 прийнято адміністративний позов до розгляду, відкрито спрощене провадження в порядку передбаченому ст.263 КАС України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з положеннями ч.2-5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, повідомлений належним чином про відкриття провадження у справі через систему Електронний суд та засобами поштового зв`язку, а також про можливість надати до суду відзив на позовну заяву у визначений судом строк, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався без зазначення причин неподання відзиву.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.4 ст.159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. З урахуванням викладеного суд вважає можливим розгляд та вирішення справи на підставі наявних у ній доказів, які є достатніми та належними.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не виплати різниці в пенсії не нарахованої у період з 01.04.2019 по 31.10.2021 у розмірі 50849.03 грн. однією сумою та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити різницю пенсії, не нарахованої у період з 01.04.2019 по 31.10.2021 у розмірі 50849.03 грн. однією сумою суд зазанчає наступне.

Судовим розглядом вставлено, що позивач є пенсіонером, пенсія якому призначена за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон №2262) у розмірі 90 % грошового забезпечення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2021 року по справі №520/1759/21 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою КМУ від 30.08.2017 року № 704, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ та статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII на підставі оновленої довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення від 30.11.2020 №11/3379 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою КМУ від 30.08.2017 року № 704, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ та статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-ХІІ на підставі оновленої довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення від 30.11.2020 № 11/3379 та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням вже виплачених сум.

У відповідь на звернення позивача, листом від 23.11.2021 року № 2000-0309-8/146050 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2021 року по справі №520/1759/21 проведено перерахунок пенсії з урахуванням довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.11.2020 № 11/3379 з 01.04.2019 року. Сума доплати за перерахунком становить 50849 гривень 03 копійки. Виплата різниці в пенсії, нараховану за період з 01.04.2019 по 31.10.2021 у розмірі 50849,03 грн. буде проведено за наявності виділення коштів на цю мету з Державного бюджету України. Суд зазнача, що справою адміністративної юрисдикції у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін суб`єкт владних повноважень означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Наведене узгоджується й з положеннями статей 2, 4, 19 чинного КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Позивач звертаючись із позовними вимогами у зазанченій справі фактично спрямовує їх на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2021 року по справі №520/1759/21 і такі вимоги фактично є зміною способу виконання судового рішення у справі №520/1759/21, відповідно до якого відповідача зобов`язано здійснити виплату перерахованої пенсії позивача з урахуванням виплачених сум.

Отже подання даного позову зумовлене, на думку позивача, невиконанням чи неналежним виконанням суб`єктом владних повноважень судового рішення у справі у справі №520/1759/21 та є намаганням позивача в такий спосіб примусити відповідача виконати вказане судове рішення.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон № 1404-VIII).

За ч. 1 ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону № 1404-VIII державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм можна дійти висновку, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а дійшла висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Також подібна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 816/2016/17 (К/9901/50946/18).

Верховний Суд у Постанові від 08 червня 2021 року (справа № 1.380.2019.004275 адміністративне провадження № К/9901/18540/20, номер в реєстрі - 97494976) зазначив, що відповідно до частини другої статті 372 КАС судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Статтею 382 КАС визначені способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, як то: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 КАС, якою передбачено оскарження рішення, дій чи бездіяльності органу державної виконавчої служби та приватного виконавця.

Частиною першою статті 383 КАС встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Також ст. 378 КАС України врегульовано питання встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення, яке вирішується не у позовному провадженні, а шляхом подання до заяви до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено способи забезпечення виконання судових рішень. Та обставина, що у КАС є спеціальні норми, спрямовані на забезпечення виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів особи, на користь якої ухвалено рішення, шляхом подання позову.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заявлені у позовній заяві вимоги не можуть бути предметом нового публічно-правового спору та розглядатися адміністративним судом у порядку іншого (нового) позовного провадження, зокрема і щодо стягнення нарахованих на виконання рішення суду сум грошових коштів щодо яких є рішення суду про зобов`язання відповідача їх нарахувати та виплатити позивачеві, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю, оскільки такий спір не може бути вирішений в жодній юрисдикції.

Суд роз`яснює позивачеві, що відповідно до ч.2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Суд звертає увагу, що позивач жодним чином не позбавлений судового захисту, але не у порядку позовного провадження, а в порядку розгляду судом, який вирішив спір, процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення у справі №520/1759/21.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Керуючись ст. 189, 238, 239, 248, 256, 293-295 КАС України, суд -

ухвалив:

Провадження у справі 520/27023/21 в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не виплати різниці в пенсії не нарахованої у період з 01.04.2019 по 31.10.2021 у розмірі 50849.03 грн. однією сумою та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити різницю пенсії, не нарахованої у період з 01.04.2019 по 31.10.2021 у розмірі 50849.03 грн. однією сумою закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддями. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Зоркіна Ю.В.