Справа № 404/4208/21
Суддя: Кулінка Л. Д.
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/4208/21
Номер провадження 2-а/404/82/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Московенка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: 03048, місто Київ, вулиця Федора Ернеста, будинок № 3; ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача інспектора 1-го батальйона роти №2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Папава Вадима Дмитровича (місцезнаходження: місто Кропивницький, вулиця Юрія Бутусова, 22-Б), про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4275882 від 29.05.2021 року. В обґрунтування поданого позову зазначив, що 29 травня 2021 року інспектором 1-го батальйона роти №2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Папава Вадимом Дмитровичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4275831, за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії. Позивач зазначає, що з даною постановою не згоден, оскільки за кермом автомобіля перебував не він а його товариш , в автомобілі позивач знаходився як пасажир. Як вказано в позові, під`їхавши до будинку товариш позивача вимкнув двигун, і швидко побіг в сторону будинку, а позивач залишився в автомобілі на правому передньому сидінні, після чого сам став виходити з автомобіля і в цей час під`їхали працівники патрульної поліції, де стали висувати звинувачення, щодо нібито вчиненого адміністративного правопорушення, а відтак позивач змушений звернутись до суду за захистом порушених прав.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 червня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.6).

Через канцелярію Кіровського районного суду міста Кіровограда представником позивача подано заяву (вх. № 36283 від 11.10.2021 року) про поновлення строку для усунення недоліків адміністративного позову вказаних в ухвалі судді від 15.06.2021 року (а.с.9-11)

У зв`язку з чим, ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 20 жовтня 2021 року продовжено строк для усунення недоліків адміністративного позову ОСОБА_1 (а.с.12).

На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 20 жовтня 2021 року позивачем подано адміністративний позов (вх. № 42658 від 30.11.2021 року) в новій редакції, який відповідає вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.18-22).

У зв`язку з чим, ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 21 грудня 2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с. 23).

Через канцелярію суду представником відповідача подано відзив (вх. № 6553 від 18.02.2022 року) на адміністративний позов, в якому останній заперечує проти задоволення позову, зазначає, що 29.05.2021 року при здійсненні патрулювання екіпажем, в складі інспектора 1-го батальйона роти №2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Папава Вадима Дмитровича було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_2 в місті Кропивницький по вулиці Волкова, на перехресті перед поворотом право поруч не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідно напрямку, чим порушив пункт 9.2.б Правил дорожнього руху України, та при перевірці документів на законну вимогу поліцейського не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, сим порушив пункт 2.4.а Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення. На підтвердження вищевказаних обставин, до матеріалів адміністративної справи додано відео-фіксацію вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Спростовуючи доводи позивача про заперечення факту керування транспортним засобом та перебування на водійському сидінні іншої особи, з долученого відеозапису було встановлено, що будь-які сторонні особи після зупинки транспортного засобу відсутні. Після зупинки автомобіля позивачу було повідомлено причину зупинки його транспортного засобу у відповідності до вимог чинного законодавства та надано до огляду докази вчиненого ним адміністративного правопорушення, зокрема відео фіксацію скоєного ним правопорушення, а відтак представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.24-31).

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.40), причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань до суду не подавав.

Відповідач в судове засідання не з`явися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 45), причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань до суду не подавав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача інспектора 1-го батальйона роти №2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Папава Вадим Дмитрович в судове засідання не з`явися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 44), причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань до суду не подавав.

Зважаючи на те, що особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана судом обов`язковою, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявними матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Інспектором 1-го батальйона роти №2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенантом поліції Папава Вадимом Дмитровичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серія ЕАН № 4275831, в якій зазначено, що 29 травня 2021 року по вулиці Волкова 26, корпус № 1 водій керуючи транспортним порушив пункт 9.2.б Правил дорожнього руху України, та при перевірці документів водій не надав для перевірки згідно підпункту .2.4 посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив пункту 2.4. а Правил дорожнього руху України, керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката Зелена картка). До позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.4).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3.Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

У розділі 2 Правил дорожнього руху закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Так, зокрема, відповідно до пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4.а Правил дорожнього руху на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 Правил дорожнього руху.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, а саме: водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Виходячи з наведених вище правових норм, суд зазначає, що право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у п.2.1 Правил дорожнього руху документів,кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частина перша статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, стаття 61 Конституції України встановлює заборону притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення двічі.

Слід зазначити, що перше притягнення особи до відповідальності не може визнаватись незаконним з підстав, передбачених статтею 61 Конституції України, у разі повторного притягнення тієї ж особи до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, яке відбулось за часом пізніше.

Тому ключовим питанням, яке підлягає розв`язанню при вирішенні цієї справи є визначення обставин, за яких особа вважається притягнутою до відповідальності вперше.

При цьому, Конституційний Суд України у рішенні від 27 жовтня 1999 року №9-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 80 Конституції України (справа про депутатську недоторканність) зазначив, що поняття "притягнення до кримінальної відповідальності" не тотожне поняттю "кримінальна відповідальність", як і поняття "притягнення до юридичної відповідальності" не ідентичне поняттю "юридична відповідальність".

Норми Конституції України, зокрема, містять терміни: "за віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу настає юридична відповідальність" (частина друга статті 60); "ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення" та "юридична відповідальність особи має індивідуальний характер" (стаття 61); "особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом" (частина перша статті 63), "незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності" (частина друга статті 68); "за посягання на честь і гідність Президента України винні особи притягаються до відповідальності на підставі закону" (частина друга статті 105); "за неповагу до суду і судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності" (частина п`ята статті 129). У контексті змісту положень названих статтей Конституції України терміни "притягнення до юридичної відповідальності" та "юридична відповідальність" розмежовуються.

Притягнення до юридичної відповідальноті передує юридичній відповідальності.

У згаданому рішенні Конституційний Суд України в аспекті порушених у конституційному поданні Міністерством внутрішніх справ України питань положення частини третьої статті 80 Конституції України розтлумачив так: « 1.1. Кримінальна відповідальність настає з моменту набрання законної сили обвинувальним вироком суду. 1.2. Притягнення до кримінальної відповідальності, як стадія кримінального переслідування, починається з моменту пред`явлення особі обвинувачення у вчиненні злочину.»

Така позиція відповідає і практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у пункті 110 рішення Великої палати Європейського суду з прав людини від 15 листопада 2016 року по справі «А та Б проти Норвегії» зазначено: «Суд також переконливо підтвердив, що стаття 4 Протоколу №7 не обмежується правом не бути покараним двічі, але поширюється і на право не піддаватися кримінальному обвинуваченню або засудженню двічі. Якби це було не так, то не було б необхідності використовувати слово «засуджений», а також слово «покараний», оскільки це було би дублюванням. Таким чином, Суд підтвердив, що стаття 4 Протоколу № 7 застосовується навіть коли людина була притягнута до відповідальності в провадженнях, які не призвели до визнання винним у вчиненні правопорушення. Стаття 4 Протоколу № 7 містить три різних гарантії і встановлює, що за одне і те саме правопорушення ніхто не може бути (І) притягнутий до відповідальності, (ІІ) засуджений, і (ІІІ ) покараний.»

Як з`ясовано судом, 29.05.2021 року інспектором 1-го батальйона роти №2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Папава Вадима Дмитровича було вже складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4275831 від 29.05.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Проаналізувавши зміст зазначених постанов про накладення адміністративного стягнення вставлено, що фабула постанов викладена в такому змісті: «29 травня 2021 року по вулиці Волкова 26, корпус № 1 водій керуючи транспортним порушив пункт 9.2.б Правил дорожнього руху України, та при перевірці документів водій не надав для перевірки згідно підпункту .2.4 посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив пункту 2.4. а Правил дорожнього руху, керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката Зелена картка). До позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення».

Різниця між цими двома ідентичним постановами полягає лише у часі складання, а саме «постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4275831 від 29.05.2021 року складена «29.05.2021 02:55:18», а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4275882 від 29.05.2021 року складена «29.05.2021 року 04:21:35». А відтак позивача двічі притягнуто до адміністративної відповідальності двічі за одне і те саме правопорушення, лише з різницею приблизно в дві години, що прямо суперечить конституційним гарантіям.

Крім того суд зазначає, що рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15 серпня 2022 року постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАН № 4275831 від 29.05.2021 року відносно ОСОБА_1 , залишено без змін. Адміністративний позов ОСОБА_1 , до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача інспектора 1-го батальйона роти №2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Папава Вадима Дмитровича, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, залишено без задоволення.

Отже позивач вже поніс адміністративну відповідальність за порушення частини першої статті 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення, яка полягає у винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАН № 4275831 від 29.05.2021 року, яка рішенням суду залишена без змін. А відтак, оскільки жодна особа не може бути притягнута до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення більше одного разу, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова серії ЕАН № 4275882 від 29.05.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

У відповідності до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов задоволено, відповідачем здійснена сплата судового збору у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 07.06.2021 року (а.с. 1), вказана сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача, за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції як співвідповідача по адміністративній справі та головного розпорядника бюджетних коштів.

На підставі викладеного, керуючись Контситуцією України, Законом України «Про національну поліцію», статтями, 7, 126, 251, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення; статтями 72, 73, 75, 76 ,77, 139, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача інспектора 1-го батальйона роти №2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Папава Вадима Дмитровича, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАН № 4275882 від 29.05.2021 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок № 3) судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 30.08.2022 року.

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда