Справа № 947/18814/22
Суддя: Калініченко Л. В.
Дата ухвалення: 2022-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/146/22
УХВАЛА

26.08.2022 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

24.08.2022 року до Київського районного суду міста Одеси надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР «5678416 від 28.07.2022 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Оглянувши матеріали справи за вказаним позовом, суддя дійшла наступного висновку.

У відповідності до вимог статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються зокрема:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

- зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Як вбачається з позовної заяви позивачем пред`явлено позов про скасування постанови та визначено відповідачем - Головне управління патрульної поліції в Одеській області, зазначено його місцезнаходження, на підтвердження чого надано виписку з відкритого джерела щодо юридичної особи Головного управління національної поліції в Одеській області.

Разом з тим, оглядаючи подані докази, суд зазначає, що надана роздруківка щодо юридичної особи, суб`єкта владних повноважень - Головного управління національної поліції в Одеській області, не стосується визначеного позивачем відповідача - Головного управління патрульної поліції в Одеській області.

За наслідком викладеного, позивачем у позові належним чином не зазначено місцезнаходження визначеного відповідача - Головного управління національної поліції в Одеській області, як і не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Разом з тим, суд зазначає, що перевіряючи зазначені відомості, судом встановлено, що в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, взагалі відсутня юридична особа - Головне управління патрульної поліції в Одеській області.

На підставі вищевикладеного, відповідачеві необхідно визначити у позові відповідача, який існує, та у разі визначення юридичної особи, суб`єкта владних повноважень, зазначити його ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, та зареєстроване місцезнаходження.

Зазначені дії позбавляють суд перевірити територіальну юрисдикцію справи та здійснити дії з відкриття провадження по справі.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачеві наступне.

Як вбачається з позову, позивачем оспорюється постанова винесена інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області.

Пунктом 7-1 частини другої статті 255 КУпАП передбачено, що у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-20 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною першою статті 126 КУпАП, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції.

Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126.

Відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17 вересня 2020 року по справі №742/2298/17, який відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, суд враховує при застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Згідно з положеннями ст.46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (частини 1 та 2 ст.222 КУпАП).

При цьому, приписами ч.1 ст.13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Відповідно до ч.1 ст.15 «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган Національної поліції - суб`єкт владних повноважень, а не підрозділ Національної поліції або ж особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Правову позицію з даного питання було висловлено Верховним Судом у постанові від 26 грудня 2019 року по справі №724/716/16-а (провадження № К/9901/12750/18).

З огляду на викладене, оскільки відповідач інспектор патрульної поліції є посадовою особою відповідного органу, який діє не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу Національної поліції, при цьому, Управління патрульної поліції в Одеській області є структурним підрозділом Національної поліції України, який не є юридичною особою, не може виступати відповідачем у справі за адміністративним позовом, суд зазначає, що належним відповідачем може бути лише орган Національної поліції, від імені якого діяв співробітник поліції, і який є юридичною особою.

Суд звертає увагу на те, що органом Національної поліції у цьому випадку є Департамент патрульної поліції, тобто суб`єкт владних повноважень, від імені якого винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, оскільки Управління патрульної поліції в Одеській області є лише територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції та не має статусу юридичної особи.

Частиною другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем надано позовну заяву без додержання вимог ст. 160, 161 КАС України, суддя вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, підлягає залишенню без руху та слід надати позивачеві термін строком в п`ять днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення вищевказаних недоліків поданої заяви, а саме для визначення відповідача по справі, зазначення його ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, та зазначення зареєстрованого місцезнаходження.

Керуючись ст.169 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків поданої заяви десять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Калініченко Л. В.