Справа № 320/2721/21
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 року справа №320/2721/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог відповідно до заяви від 05.04.2021 позивач просить суд:

- скасувати рішення №37 від 01.03.2021 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, як протиправне;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років у розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з моменту звернення із заявою про призначення пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 27.12.1996 по 19.03.2015 він перебував на службі в органах прокуратури України, займаючи посади слідчого та прокурора, та відповідно до вимог Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 14.10.2014 №1697-VІІ, має вислугу років 20 років 4 місяці 7 днів, у тому числі стаж роботи на прокурорсько-слідчих посадах 18 років 2 місяці 22 дні.

Позивач вказує, що після звільнення з органів прокуратури він працював 1 рік 1 місяць 23 дні у Державній акціонерній холдинговій компанії «Артем», у подальшому 1 рік 1 місяць 29 днів у Державному підприємстві «Машинобудівна фірма «Артем», та 1 рік 11 місяців 11 днів - у Державній госпрозрахунковій зовнішньоторгівельній та інвестиційній фірмі «Укрінмаш» Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт», та з 11.09.2019 по теперішній час працює у Державному зовнішньоторговельному та інвестиційному підприємстві «Промоборонекспорт» Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт».

Таким чином, загальний трудовий стаж позивача складає 26 років 1 місяць, що дає право на отримання пенсії за вислугу років у розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до частини 1 статті 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VІІ «Про прокуратуру».

Позивач зазначає, що 23.02.2021 він звернувся через вебпортал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі частини 1 статті 86 Закону України «Про прокуратуру», додавши перелік всіх необхідних документів, проте 19.03.2021 він отримав рішення Головного управління Пенсійного фонду України від 01.03.2021 №37 про відмову у призначенні пенсії позивачу за вислугою років із посиланням на відсутність підстав для призначення пенсії за вислугою років, оскільки за наданими документами на день звернення позивач не набув необхідної вислуги років та не виконуються умови частини 8 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» .

Позивач вважає таке рішення відповідача про відмову у призначенні йому пенсії за вислугою років незаконним, та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства України і порушує його право на соціальний захист, що змусило позивача звернутися до суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.03.2021 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Витребувано докази від сторін.

07.04.2021 позивачем подано клопотання, в якому позивач зазначив, що вже після звернення до Київського окружного адміністративного суду 19.03.2021 звичайним поштовим відправленням отримав рішення №37 від 01.03.2021 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугою років. Зазначає, що Пенсійний фонд України безпідставно не включив до стажу роботи на посаді прокурорів період роботи стажистом на вакантну посаду помічника прокурора району (з 27.12.1996 по 04.12.1997). Також Пенсійний фонд не пояснив, чому він не включив до стажу роботи позивача весь період роботи позивача після звільнення з органів прокуратури, а саме 1 рік 1 місяць 29 днів у Державному підприємстві «Машинобудівна фірма «Артем», та 1 рік 11 місяців 11 днів - у Державній госпрозрахунковій зовнішньоторгівельній та інвестиційній фірмі «Укрінмаш» Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт», та з 11.09.2019 по теперішній час - у Державному зовнішньоторговельному та інвестиційному підприємстві «Промоборонекспорт» Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт».

При цьому позивач вважає безпідставними посилання відповідача у своїй відмові призначити пенсію на частину 8 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» про те, що право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування, оскільки цей перелік не є виключним (не містить слово «лише») та обмежує позивача у праві на призначення пенсії за вислугою років відповідно до частини 1 статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

09.04.2021 позивачем подано клопотання про уточнення позовних вимог та про залучення співвідповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

15.04.2021 на адресу суду від Пенсійного фонду України надійшло клопотання від 26.03.2021 №2800-0603-7/14485 про заміну неналежного відповідача, а саме Пенсійного фонду України на Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області.

При цьому, у клопотанні про уточнення позовних вимог від 05.04.2021 позивач просить суд скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 01.03.2021 №37 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, як протиправне та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років у розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з моменту звернення із заявою про призначення пенсії.

Таким чином, позовні вимоги пред`явлені до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, адже саме рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 01.03.2021 №37 про відмову у призначенні позивачу пенсії за вислугу років слугувало підставою для звернення позивача із даним позовом до суду. У зв`язку з цим ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.04.2022 прийнято до розгляду уточнені позовні вимоги від 05.04.2021 та здійснено заміну первісного відповідача у даній справі - Пенсійний фонд України на належного - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548, місцезнаходження: 08500, Київська область, місто Фастів, вул. Саєнка Андрія, будинок 10).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області проти позову заперечує. У відзиві на позовну заяву, який надійшов на адресу суду -03.06.2022 відповідач посилається на те, що на підставі наданих позивачем документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу, стаж роботи позивача за вислугу років на день звернення складав 20 років 04 місяці 21 день, у тому числі стаж роботи на посадах прокурорів 17 років 03 місяці 16 днів, тобто у позивача не достатній для призначення пенсії з вислугу років стаж відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

При цьому відповідач посилається на те, що не виконуються вимоги частини 8 статті 86 Закону України «Про прокуратуру», адже позивач звільнений з посади прокурора Прокуратури Херсонської області 19.03.2015 за угодою сторін, та після звільнення продовжував працювати у ДАХК «Артем», ДАМФ «Артем», ДПДК «Урспецекспорт», ДЗПІП «Промоборонекспорт», на даний час працює в ДПДК «Урспецекспорт», ДЗПІП «Промоборонекспорт». Відтак, зазначає, що відмова Головного управління у призначенні позивачу пенсії за вислугу років є правомірною.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України у формі ID картки № НОМЕР_1 від 28.09.2020, орган, що видав 3213 (а.с. 3, 4).

Судом встановлено, що з 01.09.1992 по 06.06.1997 позивач навчався на економіко-правовому факультеті Донецького державного університету, що підтверджується дипломом спеціаліста НОМЕР_2 від 06.06.1997 (а.с.8).

Як вбачається із записів трудової книжки позивача НОМЕР_3 від 27.12.1996, ОСОБА_1 у період з 27.12.1996 по 19.03.2015 працював на низці прокурорсько-слідчих посад в органах прокуратури, а саме:

- з 27.12.1996 по 03.12.1997 працював стажистом на вакантну посаду помічника прокурора Пролетарського району м. Донецька;

- з 04.12.1997 по 10.12.2000 працював помічником прокурора Пролетарського району м. Донецька;

- з 11.12.2000 по 24.01.2001 переведений до прокуратури Донецької області виконуючим обов`язки старшого прокурора відділу нагляду за розслідуванням кримінальних справ слідчими органів прокуратури;

- з 25.01.2001 по 25.09.2002 призначений старшим прокурором відділу нагляду за розслідуванням кримінальних справ слідчими органів прокуратури у прокуратурі Донецької області;

- з 26.09.2002 по 13.01.2003 переведений прокурором організаційно-контрольного відділу прокуратури Донецької області;

- з 14.01.2003 по 08.02.2004 переведений прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, державної митної служби та прикордонної охорони при провадженні оперативно-розшукової діяльності, дізнання та досудового слідства прокуратури Донецької області;

- з 09.02.2004 по 29.05.2006 переведений прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, державної митної служби та прикордонної охорони при провадженні оперативно-розшукової діяльності, дізнання та досудового слідства прокуратури Донецької області;

- з 30.05.2006 по 29.09.2010 переведений заступником прокурора Старобешівського району Донецької області;

- з 01.10.2010 по 12.10.2010 призначений тимчасово на посаду прокурора відділу підтримання державного обвинувачення в судах прокуратури Херсонської області в порядку переведення з органів прокуратури Донецької області;

- з 13.10.2010 по 03.07.2011 призначений на посаду виконувача обов`язків начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, державної митної служби та прикордонної охорони при провадженні оперативно-розшукової діяльності, дізнання та досудового слідства прокуратури Херсонської області;

- з 04.07.2011 по 04.10.2011 призначений начальником відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, державної митної служби та прикордонної охорони при провадженні оперативно-розшукової діяльності, дізнання та досудового слідства прокуратури Херсонської області;

- з 05.10.2011 по 10.09.2012 працював на посаді заступника прокурора Комсомольського району м. Херсона Херсонської області;

- з 11.09.2012 по 22.11.2012 працював на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ при провадженні дізнання та досудового слідства управління нагляду за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання та досудове слідство прокуратури Херсонської області;

- з 23.11.2012 по 01.07.2014 у зв`язку зі змінами у структурі та штатному розписі прокуратури Херсонської області призначений старшим прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Херсонської області;

- з 02.07.2014 по 15.01.2015 працював на посаді прокурора відділу з питань захисту прав громадян та інтересів України на тимчасово окупованій території півострова Крим прокуратури Херсонської області;

- з 16.01.2015 по 04.03.2015 працював на посаді старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Херсонської області;

- з 05.03.2015 по 19.03.2015 працював на посаді прокурора відділу з питань захисту прав громадян та інтересів України на тимчасово окупованій території півострова Крим прокуратури Херсонської області;

- 19.03.2015 звільнений з займаної посади та з органів прокуратури Херсонської області за згодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП України) (а.с.10-16).

Стаж роботи ОСОБА_1 у період з 27.12.1996 по 19.03.2015 на прокурорсько-слідчих посадах органів прокуратури Донецької та Херсонської областей також підтверджується довідкою Херсонської обласної прокуратури від 27.01.2021 №07-56 вих-21 (а.с.20).

Після звільнення 19.03.2015 з органів прокуратури, згідно із записами трудової книжки позивача НОМЕР_3 від 27.12.1996, ОСОБА_1 продовжував працювати на інших посадах, а саме:

- з 23.03.2015 по 16.05.2016 працював на посаді директора з економічної безпеки Державної акціонерної холдингової компанії «Артем»;

- з 01.06.2016 по 29.09.2017 працював на посаді начальника відділу внутрішньої безпеки Державного підприємства «Машинобудівна фірма «Артем»;

- з 02.10.2017 по 11.09.2019 працював на посаді головного спеціаліста з питань запобігання та виявлення корупції у Державній госпрозрахунковій зовнішньоторговельній та інвестиційній фірмі «Укрінмаш» Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт»;

- з 12.09.2019 по теперішній час працює на посаді заступника начальника юридичного відділу Державного зовнішньоторговельного та інвестиційного підприємства «Промоборонекспорт» Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» (а.с.17-18).

23.02.2021 ОСОБА_1 через вебпортал Броварського об`єднаного управління ПФУ звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VІІ «Про прокуратуру» (далі Закон №1697-VІІ, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

До вказаної заяви про призначення пенсії позивачем додано копії таких документів: паспорт; картку платника податків; трудова книжка; довідка про заробітну плату до 01.07.2000; довідка, що підтверджує виконання роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років; диплом та довідка про період навчання; довідка банківської установи про відкритий рахунок (а.с.23-27).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі вказаних документів Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області було прийнято рішення від 01.03.2021 №37 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1697-VІІ (а.с.40).

У вказаному рішенні зазначено, що відповідно до частини 1 статті 86 Закону №1697-VІІ прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років. Частиною 8 статті 86 Закону №1697-VІІ передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Однак, зазначені умови не виконуються, оскільки ОСОБА_1 звільнений з посади прокурора Прокуратури Херсонської області 19.03.2015 за угодою сторін і продовжував працювати: у ДАХК «Артем», ДПМФ «Артем», ДПДК «Укрспецекспорт» ДГЗПФ «Укрінмаш». На даний час працює в ДПДК «Укрспецекспорт» ДЗПІП «Промоборонекспорт». За наданими документами вислуга років відповідно до частини 6 статті 86 Закону №1697-VІІ становить 20 років 4 місяці 21 день. Стаж роботи на посадах прокурорів 17 років 3 місяці 16 днів.

В спірному рішенні також зазначено, що оскільки не виконуються умови частини 8 статті 86 Закону №1697-VІІ та за наданими документами, на день звернення, заявник не набув необхідної вислуги років, підстави для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1697-VІІ - відсутні.

Також, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що на підставі наданих позивачем документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу, стаж роботи позивача за вислугу років на день звернення складав 20 років 04 місяці 21 день, у тому числі стаж роботи на посадах прокурорів 17 років 03 місяці 16 днів, тобто не достатній для призначення пенсії з вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру». Також не виконуються вимоги ч. 8 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», адже позивач звільнений з посади прокурора Прокуратури Херсонської області 19.03.2015 за угодою сторін, та продовжував працювати у ДАХК «Артем», ДАМФ «Артем», ДПДК «Урспецекспорт», ДЗПІП «Промоборонекспорт», на даний час працює в ДПДК «Урспецекспорт», ДЗПІП «Промоборонекспорт».

Незгода позивача із рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В Україні правове регулювання відносин пенсійного забезпечення здійснюється на підставі Конституції України, відповідно до якої виключно законами України визначаються форми і види пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

Умови та порядок призначення, перерахунок і виплата пенсій встановлюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та іншими законами України.

Право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

Згідно зі статтею 46 Конституції України це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Зміст права громадян на пенсійне забезпечення полягає в їх матеріальному забезпеченні шляхом надання різноманітних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру, у разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім`ї цих виплат у визначених законом випадках.

Відповідно до статті 4 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Закон № 1058-ІV регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить. Виключно Законом № 1058-ІV визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (стаття 5 Закону № 1058-ІV).

Спеціальні умови пенсійного забезпечення за особливостями професійного статусу особи передбачені, зокрема, Законом України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ), Законом України від 05.11.1991 № 1789-XII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1789-ХІІ) та Законом № 1697-VII).

При введенні в дію Закону № 1058-ІV збережено пільгове пенсійне забезпечення, передбачене законами № 1788-ХІІ, № 1789-ХІІ, а згодом і Законом № 1697-VII у частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і пенсію за вислугу років. Наявність таких пенсій пояснюється особливістю окремих професій і складними умовами праці. Пенсія за вислугу років - це пенсійна виплата, що є регулярним (щомісячним) грошовим забезпеченням окремих категорій громадян зі спеціальною правоздатністю, у зв`язку з тривалою професійною діяльністю.

Пенсії за вислугу років встановлюються категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Цей вид пенсії слугує формою матеріального забезпечення осіб, які через специфічний характер своєї професії потребують, на думку законодавця, додаткового або підвищеного соціального захисту з поміж інших категорій громадян. На відміну від пенсії за віком, пенсії за вислугу років призначаються чітко визначеному в законодавстві колу осіб, в тому числі і прокурорам.

На час звернення позивача за призначенням йому пенсії (23.02.2021) пенсійне забезпечення працівників прокуратури врегульовано Законом № 1697-VII, а саме статтею 86.

Так, згідно із частиною 1 статті 86 Закону № 1697-VII прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 01.10.2020 і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії (частина 2 статті 86 Закону №1697-VII).

Частиною 8 статті 86 Закону № 1697-VII передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що призначення прокурорам пенсії за вислугу років є додатковою та підвищеною соціальною гарантією з боку держави через специфічний характер професії. Необхідною умовою для її призначення є наявність необхідної кількості вислуги років на день звернення до територіального органу Пенсійного фонду України за її призначенням.

Крім того, згідно із частинами 1-2 статті 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Частиною 1 статті 45 Закону №1058 встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частина 2 статті 45 Закону №1058).

Згідно з частиною 5 статті 45 Закону №1058 документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління ПФУ від 25 листопада 2005 року №22-1 (в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення;

3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

Особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 5 до цього Порядку;

4) документи про місце проживання (реєстрації) особи;

5) документи, які засвідчують особливий статус особи:

6) документ уповноваженого органу Російської Федерації про те, що особі не призначалась пенсія за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, та особисту декларацію про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій особам, зазначеним у пункті 1.6 розділу І цього Порядку).

Пунктом 4.7 Порядку №22-1 визначено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Як зазначено вище, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 01.03.2021 №37 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до частини 1 статті 86 Закону №1697-VІІ з огляду на недостатність необхідного страхового стажу у 25 років та звільнення з посади прокурора ще у 2015 році за угодою сторін.

Як зазначив відповідач, умови частини 8 статті 86 Закону №1697-VІІ, якою передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування, не виконуються, оскільки ОСОБА_1 звільнений з посади прокурора Прокуратури Херсонської області 19.03.2015 за угодою сторін і продовжував працювати: у ДАХК «Артем», ДПМФ «Артем», ДПДК «Укрспецекспорт» ДГЗПФ «Укрінмаш», на даний час працює в ДПДК «Укрспецекспорт» ДЗПІП «Промоборонекспорт». За наданими документами вислуга років відповідно до частини 6 статті 86 Закону №1697-VІІ становить 20 років 4 місяці 21 день. Стаж роботи на посадах прокурорів 17 років з місяці 16 днів.

Так, із записів трудової книжки позивача НОМЕР_3 від 27.12.1996 вбачається, що ОСОБА_1 у період з 27.12.1996 по 19.03.2015 працював на прокурорсько-слідчих посадах органів прокуратури Донецької та Херсонської областей та 19.03.2015 був звільнений з займаної посади (прокурор відділу з питань захисту прав громадян та інтересів України на тимчасово окупованій території півострова Крим прокуратури Херсонської області) та з органів прокуратури Херсонської області за згодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП України).

Таким чином, у період з 27.12.1996 по 19.03.2015 позивач працював на прокурорсько-слідчих посадах органів прокуратури Донецької області та прокуратури Херсонської області, що дає право на обчислення вислуги років на пенсію на пільгових умовах. Стаж роботи позивача в органах прокуратури з 27.12.1996 по 19.03.2015 також підтверджуються відповідною довідкою, виданою Херсонською обласною прокуратурою від 27.01.2021 №07-56 вих-21 (а.с.20), відповідно до якої стаж роботи позивача в органах прокуратури станом на 19.03.2015 складає 18 років 2 місяці 22 дні.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини 6 статті 86 Закону №1697-VІІ до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Як встановлено судом та підтверджується дипломом спеціаліста НОМЕР_2 від 06.06.1997 (а.с.8), записами трудової книжки позивача (а.с.10) та довідкою Донецького національного університету (а.с.8-9), позивач у період з 01.09.1992 по 06.06.1997 (4 роки 9 місяців 6 днів) навчався на денному відділенні економіко-правового факультету Донецького державного університету за спеціальністю «правознавство», з яких 2 роки 4 місяці 18 днів зараховуються до вислуги років, що дає право на пенсію відповідно до вимог статті 86 Закону №1697-VІІ.

Отже вислуга років на посадах прокурорів, що дає право позивачу на пенсію згідно зі статтею 86 Закону №1697-VІІ складає 20 років 7 місяців 10 днів, тобто більше 15 років.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до вимог частини 1 статті 86 Закону № 1697-VII є недостатність необхідного страхового стажу у 25 років. Відповідачем не зараховано до страхового стажу періоди роботи позивача на державних підприємствах після звільнення з органів прокуратури (після 19.03.2015).

Як було встановлено судом, після звільнення 19.03.2015 з органів прокуратури, згідно із записами трудової книжки позивача НОМЕР_3 від 27.12.1996, ОСОБА_1 продовжував працювати на інших державних підприємствах, а саме:

- з 23.03.2015 по 16.05.2016 - в Державній акціонерній холдинговій компанії «Артем» (1 рік 1 місяць 23 дні);

- з 01.06.2016 по 29.09.2017 - в Державному підприємстві «Машинобудівна фірма «Артем» (1 рік 1 місяць 29 днів);

- з 02.10.2017 по 11.09.2019 - у Державній госпрозрахунковій зовнішньоторговельній та інвестиційній фірмі «Укрінмаш» Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» (1 рік 11 місяців 11 днів);

- з 12.09.2019 в Державному зовнішньоторговельному та інвестиційному підприємстві «Промоборонекспорт» Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» (1 рік 10 місяців 3 дні).

Загалом станом на день звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років позивач працював на інших державних посадах після звільнення з органів прокуратури 6 років 1 місяць 4 дні.

Отже загальний страховий стаж позивача станом на день звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років складає 26 років 8 місяців 14 днів, тобто більше, ніж 25 років.

При цьому, посилання відповідача на те, що не виконуються вимоги частини 8 статті 86 Закону № 1697-VII, адже позивач звільнений з посади прокурора Прокуратури Херсонської області 19.03.2015 за угодою сторін, та продовжував працювати у ДАХК «Артем», ДАМФ «Артем», ДПДК «Урспецекспорт», ДЗПІП «Промоборонекспорт», на даний час працює в ДПДК «Урспецекспорт», ДЗПІП «Промоборонекспорт», - суд до уваги не бере, оскільки необхідною умовою для призначення пенсії прокурорам є наявність необхідної кількості вислуги років на день звернення до територіального органу Пенсійного фонду України за її призначенням.

При цьому суд зазначає, що робота в органах прокуратури безпосередньо перед зверненням за призначенням пенсії за вислугу років осіб, звільнених з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування, не впливає на виникнення права на призначення такого виду пенсії у разі достатньої кількості вислуги років, визначеної частиною 1 статті 86 Закону № 1697-VII, оскільки саме за тривалість професійної діяльності та її специфічні умови працівникам прокуратури надається такий привілей у їх пенсійному забезпеченні.

Навпаки на думку суду, положення частини 8 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» не звужують, а розширюють та деталізують положення частини 1 статті 86 цього Закону, перераховуючи осіб, які мають право на пенсію за вислугу років.

Тому суд відхиляє доводи відповідача в цій частині, оскільки приписи частини 8 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» не обмежують право позивача на призначення пенсії за вислугу років, гарантоване частиною 1 статті 86 цього Закону.

Враховуючи загальний страховий стаж на день звернення за призначенням пенсії за вислугу років 26 років 8 місяців 14 днів, тобто більше, ніж 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів - 20 років 7 місяців 10 днів, тобто не менше 15 років, суд приходить до висновку, що позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до частини 1 статті 86 Закону №1697-VІІ.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 01.03.2021 №37 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до частини 1 статті 86 Закону №1697-VІІ.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років у розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з моменту звернення із заявою про призначення пенсії, суд зазначає таке.

Згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 №1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки відповідач неправомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, у той час як право на отримання пенсії підтверджується документально, суд вважає, що у даному випадку у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

У пункті 1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (далі Порядок №22-1), зазначено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Згідно з пунктом 1.9 Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Враховуючи, що позивач звернувся за призначенням пенсії через вебпортал територіального органу Пенсійного фонду України 23.02.2021, пенсія має бути призначена з дати реєстрації на вебпорталі заяви позивача разом зі сканованими копіями документів, тобто з 23.02.2021.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити позивачу з 23.02.2021 пенсію за вислугу років відповідно до вимог частини 1 статті 86 Закону №1697-VІІ у розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією від 03.03.2021 №37792 (а.с.28).

Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у повному обсязі на суму 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 01.03.2021 №37 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до частини 1 статті 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VІІ "Про прокуратуру".

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548, місцезнаходження: 08500, Київська область, місто Фастів, вул. Саєнка Андрія, будинок 10) призначити ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) пенсію за вислугу років відповідно до вимог частини 1 статті 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VІІ "Про прокуратуру" у розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, з 23.02.2021.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548; адреса місцезнаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. 10).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду складено 29.08.2022.

Суддя Кушнова А.О.