Справа № 160/7099/22
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2022 року Справа № 160/7099/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -
18.05.2022 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач-1), в якій позивач просить:
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати з 04 січня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію на пільгових умовах, зарахувавши до його стажу періоди роботи з 27 липня 2004 року по 16 грудня 2014 року в пільговому обчисленні, з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік три місяці, тобто згідно коефіцієнту 1.3, що дає йому право на призначення пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2022 продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, що викладені в ухвалі суду від 23.05.2022, на п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали суду.
16.06.2022 позивачем усунено недоліки позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі №160/7099/22, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Цією ж ухвалою суду було витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області засвідчену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 направлена сторонам, відповідачам разом із копією позовної заяви з додатками у паперовому вигляді та отримана відповідачем-1 - 30.06.2022, що підтверджується розпискою, наявною у матеріалах справи, відповідачем-2 - 29.06.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, наявним в матеріалах справи.
Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд справи, що підтверджується матеріалами справи.
06.07.2022 від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області засобами електронного зв`язку на електронну пошту суду надійшов відзив на позовну заяву (з доказами відправлення позивачу), в якому позовні вимоги не визнає, просить в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції відповідач-2 зазначає наступне. Позивач звернувся із заявою від 04.01.2022 щодо призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058. Відповідач зазначає, що обов`язковою умовою для призначення пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 є наявність 25-річного стажу безпосередньо на підземних та гірничих роботах. Розглянувши надані разом із заявою документи, було встановлено, що загальний страховий стаж позивача складає 21 рік, з яких 19 років 10 місяців - на підземних та гірничих роботах, що є недостатнім для призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, тому позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах. Відтак, відповідач вважає, що дії Головного управління, які полягають у відмові позивачу у призначенні пенсії, вчинені у спосіб, в межах повноважень та з дотриманням встановленого законодавством порядку, а отже відсутні підстави вважати такі дії протиправними. Щодо позовних вимог в частині зобов`язання зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 27.07.2004 по 16.12.2014 у кратному обчисленні, відповідач зазначає, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8, на які посилається позивач, стосуються застосування статті 14 Закону №1788.З 01.01.2004 набрав чинності Закон № 1058 від 09.07.2003, відповідно до ч. 3 ст. 114 якого позивач і просить призначити пенсію. Закон №1058 не містить жодних норм щодо пільгового обчислення стажу на підземних роботах, а також враховуючи те, що з набранням чинності Законом № 1058 (тобто, з 01.01.2004) Закон № 1788, на статтю 14 якого посилається позивач, не застосовується, у відповідача були відсутні правові підстави для обчислення пільгового стажу роботи позивача у період з 27.07.2004 по 16.12.2004 в будь-якому іншому розрахунку аніж 1 рік роботи за 1 рік стажу. Крім того, станом на дату початку спірного періоду (27.07.2004) Закон №1058 вже набрав чинності, а отже не існує жодних підстав для застосування по відношенню до позивача положень ст.14 Закону № 1788 та будь-яких роз`яснень до цієї статті. Таким чином, відповідач вважає, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.
07.07.2022 від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву (з доказами відправлення іншим учасникам справи), в якому позовні вимоги не визнає, просить в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції відповідач-1 зазначає наступне. Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII введений в дію 01.01.1992 на підставі постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 №1931-XII. Відповідно до пункту п`ятого Постанови №1931-XII (у первісній редакції) Міністерству соціального забезпечення України було надано право давати роз`яснення про порядок застосування Закону №1788. 20.01.1992 Міністерством соціального забезпечення України відповідно до постанови №1931-XII видано роз`яснення від 20.01.1992 №8, яким встановлено, що працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону №1788, але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземного та в металургії роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3місяці. Отже, роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992 надано на виконання пункту 6 постанови Верховної ради України від 06 грудня 1991року «Про порядок введення в дію закону України «Про пенсійне забезпечення». Проте, з 01.01.2004 набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV. Згідно із розділом II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 17.11.2005 №3108-ІV пункт 5 постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1931-XII визнано таким, що втратив чинність. З 11.10.2017 право та порядок призначення пенсій на пільгових умовах працівникам, зайнятим на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії визначаються відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Оскільки позивач звернувся до Пенсійного фонду за призначенням пенсії 04.01.2022, то відсутні підстави для застосування правил та умов Закону №1788-XII, роз`яснення від 20.01.1992 №8, яке не має нормативного характеру. З огляду на викладене, відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене, а також з урахуванням того, що з 22 серпня по 26 серпня 2022 року включно суддя Бухтіярова М.М. перебувала у щорічній відпустці, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні, а повне судове рішення складено першого робочого дня.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , згідно із записами у трудовій книжці серії НОМЕР_2 з 30.10.2000 по 16.12.2014 працював на шахті «Молодогвардійська» ВАТ «Краснодонвугілля» на наступних посадах:
з 30.10.2000 по 15.11.2000 учнем гірника підземного (запис №1);
з 16.11.2000 по 26.12.2000 навчання на курсах УНКГХК «КУ» (запис №2);
з 03.01.2001 по 02.09.2001 гірником підземним з повним робочим днем на підземних роботах (запис №3);
з 03.09.2001 по 30.04.2002 - гірничим майстром з повним робочим днем на підземних роботах (запис № 4);
з 01.05.2002 по 10.07.2003 механіком ділянки з повним робочим днем на підземних роботах (запис 5);
з 11.07.2003 по 31.01.2004 гірським майстром з повним робочим днем на підземних роботах (запис №7);
з 01.02.2004 по 26.07.2004 - гірником підземним з повним робочим днем на підземних роботах (запис №8);
з 27.07.2004 по 16.12.2014 - прохідником з повним робочим днем на підземних роботах (запис №№10-17);
у період з 26.01.2015 на шахті «Октябрська» шахтобудівельного управління ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на наступних посадах:
з 26.01.2015 по 31.10.2017 прохідником 4 розряду, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на дільниці ГКР №27 проходки (записи №№18-20);
з 01.11.2017 прохідником 4 розряду, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на дільниці ГКР №24 проходки (запис №№21-23).
04.01.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком, яка зареєстрована за №28.
За принципом екстериторіальності органом призначення визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 11.01.2022 № 53 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за відсутності необхідного пільгового стажу (а.с.9).

Означене рішення від 11.01.2022 № 53 обґрунтоване наступним. Вік заявника 41 рік 3 місяці. Для призначення пенсії незалежно від віку, відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», необхідний стаж роботи працівником, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників, становить 25 років, а працівникам провідних професій 20 років. Страховий стаж особи становить 21 рік 0 місяців. Пільговий стаж особи становить 19 років 10 місяців. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди. До пільгового стажу зараховано всі періоди.

Не погодившись з рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 11.01.2022 № 53, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначені Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частина третя статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058 визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок.

Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 114 Закону №1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Перелік робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» (далі Постанова №202).

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Процедура застосування Списків №1 і №2 визначена Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 року № 383 (далі - Порядок №383).

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Суд зазначає, що у період з 22.08.1956 року по 25.01.1991 року при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173.

У період з 26.01.1991 року по 10.03.1994 року при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року.

З 11.03.1994 року по 16.01.2003 року вже діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

У період з 17.01.2003 року по 24.06.2016 року діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36.

Починаючи з 03.08.2016 року, діють Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461.

Згідно з Розділом І (Гірничі роботи) Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 та від 16.01.2003 року № 36, «гірник підземний» (у тому числі «учень гірника підземного з повним робочим днем в шахті»), «механік», «майстер гірничий» віднесені до професій із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.

Крім того, відповідно до Розділу I «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» Постанови № 202 усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю), мають право на пільгову пенсію відповідно до положень частини третьої статті 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах за п.1 ч.2 статті 114 Закону №1058-IV є досягнення особою відповідного віку 50 років, перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року, а також документальне підтвердження зайнятості працівника повний робочий день за відповідною професією.

Право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону № №1058-IV пенсію незалежно від віку мають працівники, професії яких містяться у Списку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. №202, за умови безпосередньої зайнятості на цих роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи, тобто не менше 25 років.

Як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_2 , позивач у період з 30.10.2000 по 16.12.2014 працював на шахті «Молодогвардійська» ВАТ «Краснодонвугілля» на наступних посадах:

з 30.10.2000 по 15.11.2000 учнем гірника підземного (запис №1);

з 16.11.2000 по 26.12.2000 навчання на курсах УНКГХК «КУ» (запис №2);

з 03.01.2001 по 02.09.2001 гірником підземним з повним робочим днем на підземних роботах (запис №3);

з 03.09.2001 по 30.04.2002 - гірничим майстром з повним робочим днем на підземних роботах (запис № 4);

з 01.05.2002 по 10.07.2003 механіком ділянки з повним робочим днем на підземних роботах (запис 5);

з 11.07.2003 по 31.01.2004 гірським майстром з повним робочим днем на підземних роботах (запис №7);

з 01.02.2004 по 26.07.2004 - гірником підземним з повним робочим днем на підземних роботах (запис №8);

з 27.07.2004 по 16.12.2014 - прохідником з повним робочим днем на підземних роботах (запис №№10-17);

у період з 26.01.2015 на шахті «Октябрська» шахтобудівельного управління ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на наступних посадах:

з 26.01.2015 по 31.10.2017 прохідником 4 розряду, зайнятим повний робочий день на підземних роботах,на дільниці ГКР №27 проходки (записи №№18-20);

з 01.11.2017 прохідником 4 розряду, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на дільниці ГКР №24 проходки (запис №№21-23).

Отже, трудова книжка позивача містяться відомості про роботу позивача в шахті з повним підземним робочим днем на різних посадах.

Як вбачається з оскаржуваного рішення про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах, на дату звернення 04.01.2022, вік заявника 41 рік 3 місяці, страховий стаж становить 21 років 0 місяців, пільговий стаж 19 років 10 місяць; до пільгового стажу зараховано всі періоди роботи позивача.

Між сторонами відсутній спір щодо не зарахування певного періоду до пільгового стажу.

У межах спірних правовідносин питання полягає саме у застосунку кратності при обчисленні пільгового стажу з 27.07.2004 по 16.12.2014 на посаді «прохідник» з повним робочим днем в підземних умовах.

Суд враховує, що відповідно до частини п`ятої статті 114 Закону №1058-IV, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Отже, вказаною нормою передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої статті 114 Закону №1058-IV проводиться взаємне зарахування періодів роботи. Проте, вказана норма не містить порядку обчислення та розміру взаємного зарахування періодів роботи.

Відповідно до пункту 16 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Також, за змістом частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Відповідно до статті 14 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Отже, положення статті 14 Закону №1788-ХІІ аналогічного змісту положенню частини третьої статті 114 Закону №1058-IV.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» введений в дію з 01.01.1992 на підставі постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 № 1931-ХІІ «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом 5 постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 № 1931-ХІІ «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» Міністерству соціального забезпечення України було надано право давати роз`яснення про порядок застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», обов`язкові для всіх підприємств, установ і організацій, розташованих на території України.

Згідно пункту 6 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України, Академії наук України з залученням галузевих міністерств і відомств, науково-дослідних установ доручено вивчити проблему пільгового пенсійного забезпечення, умови праці в галузях народного господарства та їх відповідність рівню розвитку техніки і технології. Пропозиції щодо удосконалення порядку і умов призначення пенсій на пільгових умовах подати Верховній Раді України до 1 липня 1993 року.

20.01.1992 Міністерством соціального забезпечення України видано роз`яснення від 20.01.1992 № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

22.02.1992 на виконання постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 № 1931-ХІІ «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 81 від 22.02.1992 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», який у свою чергу містить Документи, що затверджуються міністерствами. Серед цих документів є роз`яснення від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». На даний час постанова Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1992 року № 81 є чинною.

Отже, на час трудової діяльності позивача і наразі діє як роз`яснення № 8, так і постанова Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1992 року № 81.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавших повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Тобто, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8, основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10-річного стажу на підземних роботах.

Суд звертає увагу, що посилання у роз`ясненні на статтю 14 Закону N 1788-XII слід застосовувати і при призначенні пенсії за статтею 114 Закону № 1058, оскільки зміст цих статей є тотожним.

З аналізу наведених норм вбачається, що правила кратності полягають у наступному: в разі, якщо особа не має достатньо «підземного» стажу, до нього може додатково зараховуватися інший пільговий стаж.

Крім того, «підземний» стаж на провідних професіях зараховується із збільшеною кратністю.

Так, стаж на провідних професіях зараховується до «підземного» із збільшеною кратністю 1.25 (1 рік роботи за 1 рік роботи 3 місяці), а решта видів пільгового стажу, що не відносяться до підземного, із зменшеною кратністю 0.75 (1 рік роботи за 9 місяців).

Наведені правові висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 04.06.2019 у справі № 333/3704/16-а.

У той же час, з оспорюваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 11.01.2022 № 53 не вбачається відомостей щодо документально підтвердженого пільгового стажу позивача, а саме: які періоди та в якому розмірі зараховані до пільгового стажу, відомостей щодо підземного стажу, стажу за провідними професіями та/або інших видів пільгового стажу, на дату звернення позивача із заявою від 04.01.2022, з огляду на те, що упродовж трудової діяльності позивач перебував на різних посадах з повним робочим днем під землею.

Загальний висновок відповідача-2 про недостатність пільгового стажу не свідчить про обґрунтованість рішення про відмову призначенні пенсії, оскільки ставить заявника у стан правової невизначеності, що безумовно є порушення прав останнього.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішення було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominenv. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 11.01.2022 № 53 не відповідає критеріям обґрунтованості, оскільки відповідачем в оспорюваному рішенні хоч і наведено норми законодавства для призначення пільгової пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-IV, однак не зазначено періодів, які зараховано до пільгового стажу, та у якому розмірі та на яких підставах.

За таких обставин, відмовляючи у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за ч.3 ст. 114 Закону №1058-IV, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

При цьому, права позивача порушені саме вказаним протиправним рішенням від 11.01.2022 № 53 про відмову у призначенні пенсії.

За змістом частин першої, другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 11.01.2022 № 53 про відмову у призначення пенсії за віком, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання зарахувати до стажу періоди роботи з 27.07.2004 по 16.12.2014 в пільговому обчисленні, з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік три місяці, тобто згідно коефіцієнту 1.3, суд зазначає, що такі позовні вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають, оскільки у застосуванні такого коефіцієнту щодо вказаного періоду роботи позивача в оспорюваному рішенні позивачу не було відмовлено. Крім того, матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач звертався до пенсійного фонду із відповідною заявою.

Щодо позовних вимог зобов`язати призначити пенсію з 04.01.2022, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Обрахунок стажу, що враховується у призначенні (перерахунку) пенсії, є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Відповідно до положень частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4 частини другої статті 245 КАС України).

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях обрахунку стажу (в тому числі пільгового), необхідного для призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача-2 повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 04.01.2022 з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Позовні вимоги в частині виплачувати пенсію не підлягають задоволенню, оскільки є такими, що заявлені на майбутнє. Убезпечення в майбутньому порушення права не узгоджуються із завданням адміністративного судочинства. В порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише реально порушені права, а тому суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами не доведено правомірності своїх дії у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 992,40 грн., що документально підтверджується квитанцією №9AP2-HKKP-EPM3-9H89 від 03.02.2022.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 судових витрат зі сплати судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83) від 11.01.2022 № 53 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 04.01.2022, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 29.08.2022.

Суддя М.М. Бухтіярова