Справа № 200/10217/20-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року справа №200/10217/20-а

м.Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2022 року у справі № 200/10217/20-а (головуючий І інстанції Грищенко Є.І., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачем подано заяву в порядку ст. 383 КАС України про визнання протиправними дій Військової частини щодо застосування посадового окладу при розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 26 червня 2017 року по 28 лютого 2018 року при виконанні рішення суду по справі № 200/10217/20-а; постановлення окремої ухвали про притягнення до відповідальності командира військової частини НОМЕР_1 , який відповідальний за нарахування та виплату індексації грошового забезпечення при виконання рішення суду у справі № 200/10217/20-а; встановлення місячного строку з дня отримання ухвали для надання відповіді про результати розгляду окремої ухвали та інформації про вжиті заходи (т. 1 а.с. 227-228).

В обґрунтування заяви зазначено, що на виконання рішення суду позивачу виплачено кошти у розмірі 11126,50 грн. Однак, при виконанні рішення відповідачем умисно проіндексовано не грошове забезпечення в межах прожиткового мінімуму, а тільки посадовий оклад.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14.01.2022 року в задоволенні заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України відмовлено (т. 2 а.с. 1-3).

Представник позивача не погодився з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду, постановити нову про задоволення заяви.

Апелянт вважає хибним посилання суду на висновки Верховного Суду в постанові від 21.03.2019 року у справі № 805/1458/17, оскільки обставини у справах не є подібними.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив матеріали справи, перевірив доводи апеляційної скарги, і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Військової частини - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 26 червня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січня 2008 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 26 червня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січня 2008 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено (т. 1 а.с. 141-144).

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2021 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 р. у справі № 200/10217/20-а - повернуто заявникові.

29 червня 2021 року судом видано виконавчий лист № 200/10217/20-а про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 26 червня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січня 2008 року.

Постановою державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження з виконавчого листа №200/10217/20-а (т.1 а.с. 222).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду 11 жовтня 2021 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишено без задоволення, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року у справі № 200/10217/20-а - залишено без змін (т. 1 а.с. 214-216).

Постановою державного виконавця від 3 листопада 2021 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, статті 40 Закону України Про виконавче провадження закінчено виконавче провадження з виконавчого листа № 200/10217/20-а у зв`язку з виконанням виконавчого документу (т. 1 а.с. 230).

За ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ч. 2 ст. 14 КАС України).

Особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (ч. 1 ст. 383 КАС України).

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (ч. 6 ст. 383 КАС України).

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За ч.1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Матеріалами справи встановлено, що постановою державного виконавця від 03.11.2021 року закінчено виконавче провадження № 66177801 з примусового виконання виконавчого листа від 29 червня 2021 року № 200/10217/20-а у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження».

За п. 9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено належне виконання відповідачем рішення суду у цій справі, тому відсутні порушення з боку відповідача норм чинного законодавства при виконанні рішення суду.

З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для застосування заходів судового контролю у порядку статті 383 КАС України.

Матеріали справи не містять відомостей щодо оскарження заявником вищевказаної постанови про закінчення виконавчого провадження.

Аналізуючи наведені вище норми, суд дійшов висновку, що звернення до суду із заявою відповідно до статті 383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби.

Вказаний висновок узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.03.2019 у справі № 805/1458/17-а.

За змістом заяви позивач фактично не згоден з постановою про закінчення виконавчого провадження.

Також, позивач просив постановити окрему ухвалу.

Відповідно до ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

Оскільки, судом не встановлено будь-яких порушень з боку відповідача, заява позивача в частині постановлення окремої ухвали є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції ухвала прийнята з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 241, 249, 250, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2022 року у справі № 200/10217/20-а за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 29 серпня 2022 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді Е.Г. Казначеєв

Г.М. Міронова