Справа № 620/5326/22
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 серпня 2022 року м. Чернігів Справа № 620/5326/22

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Поліщук Л.О., перевіривши матеріали позовної заяви Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

Департамент патрульної поліції звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з останнього суми відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився, у розмірі 5 693,22 грн.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.08.2022 позовну заяву Департаменту патрульної поліції залишено без руху та надано позивачу 5-денний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви. Вказану ухвалу до електронного кабінету позивача доставлено 18.08.2022, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа.

На виконання вказаної ухвали суду 23.08.2022 до суду від Департаменту патрульної поліції надійшла заява про продовження процесуального строку для усунення недоліку позовної заяви, обґрунтоване тим, що у строк, встановлений судом, недоліки позовної заяви усунути не виявилось за можливе у зв`язку із недостатністю коштів на рахунку Державної казначейської служби України для здійснення фінансування сплати судових зборів.

Надаючи оцінку доводам викладеним у вказаній вище заяві, суд зазначає наступне.

Порядок поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано статтею 121 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Продовженням строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була вчинена у встановлений судом строк.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником у клопотанні про продовження строку для усунення недоліку касаційної скарги, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно можна встановити існування обставин, зазначених у такому клопотанні.

Так, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Частиною третьою статті 161 КАС України передбачено обов`язок особи, яка подає позовну заяву щодо одночасного подання документу про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VІ.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» органам Національної поліції України не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи Національної поліції України є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

З аналізу наведених вище положень вбачається, що особа, яка має намір подати позовну заяву, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту позовної заяви, у тому числі щодо оплати судового збору.

Однак, Департаментом патрульної поліції не надано суду жодних доказів, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій спрямованих на дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту позовної заяви.

Неможливість своєчасної сплати позивачем судового збору через недостаніть фінансування та/або відсутність грошових коштів необхідних для такої сплати, не свідчить про наявність об`єктивних обставин, які б перешкоджали йому в межах наданого строку усунути зазначений недолік, оскільки заявник не доводить того, що впродовж нового строку судовий збір ним буде сплачено.

Суд вважає, що у Департаменту патрульної поліції було достатньо часу для сплати судового збору за подання позовної заяви та надання платіжного документа про таку сплату, а тому вищенаведені у заяві обставини не можуть бути підставою для систематичного продовження строку на усунення недоліків, які стали підставою для залишення позовної заяви без руху. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Подібні правові висновки викладені Верховним Судом в ухвалі від 25.08.2022 у справі № 380/22850/21.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява Департаменту патрульної поліції про продовження строку на усунення недоліків позовної заяви задоволенню не підлягає.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи положення вказаної правової норми та те, що недоліки позовної заяви не усунені, вона підлягає поверненню позивачеві.

Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного та керуючись статтями 121, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви Департаменту патрульної поліції про продовження процесуального строку для усунення недоліку позовної заяви відмовити.

Позовну заяву Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви та позовну заяву і додані до неї документи надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Л.О. Поліщук