Справа № 160/12791/22
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 серпня 2022 року Справа №160/12791/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову позивача-1: ОСОБА_1 , позивача-2: ОСОБА_2 , позивача-3: ОСОБА_3 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №75223-2407-0417, №75222-2407-0417, №75224-2407-0417 від 08.06.2022р., -

ВСТАНОВИВ:

23.08.2022р. позивача-1: ОСОБА_1 , позивача-2: ОСОБА_2 , позивача-3: ОСОБА_3 звернулись з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та просять:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за формою "Ф" №75223-2407-0417 від 08.06.2022р. на суму 116806,88 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за формою "Ф" №75222-2407-0417 від 08.06.2022р. на суму 116806,88 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за формою "Ф" №75224-2407-0417 від 08.06.2022р. на суму 116806,88 грн.;

- стягнути в рівних частинах на користь позивачів за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правову допомогу.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Згідно до п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заві зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Однак, як вбачається зі змісту позовної заяви у ній не зазначено номерів засобів зв`язку (мобільні телефони) та адреси електронної пошти позивачів в порушення вимог п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, що унеможливлює повідомлення зазначених осіб про розгляд справи з урахуванням того, що в умовах воєнного стану такі повідомлення здійснюються судами лише засобами телефонного або електронного зв`язку через відсутність фінансування судів на поштові відправлення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що зазначення про відсутність телефонів у позивачів є сумнівним та жодних доказів наведеного до позову не додано.

За приписами п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Разом з тим, у позовній заяві не зазначено викладу обставин, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги заявлені саме до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з кодом , з урахуванням того, що з 30.09.2021р. воно є припиненим, а тому не могло приймати оскаржувані позивачами ППР, які прийняті 08.06.2022р., в порушення вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, зміст позову не містить викладу обставин, які б свідчили про порушення приписів податкового законодавства при формуванні оскаржуваних ППР саме контролюючим органом, що не відповідає вимогам ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням того, що самі позивачі у позові зазначають, що відповідач - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області не є суб`єктом цмвільно-правових відносин у цій справі, в порушення вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, у позові позивачі зазначають про свою правоздатність та посилаються на те, що вона підтверджується даними відповідних паспортів, однак на підтвердження зазначеного відповідних копій паспортів не додано в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, що позбавляє суд можливості пересвідчитися та перевірити дієздатність даних осіб на звернення до суду з цим позовом, місце їх реєстрації та інші дані.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивачі в обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що відповідач, прийнявши оспорювані ППР фактично змінив умови договору в частині збільшення розміру орендної плати, проте, жодних доказів на підтвердження зазначеного до позову не додано, в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, позивачі у позові посилаються на рішення Слобожанської селищної ради №2796-48/VІІ від 20.08.2020р., яким нібито збільшено розмір земельного податку у 2022 році, проте, додана до позову копія цього рішення не містить інформації про збільшення розміру орендної плати саме спірної земельної ділянки, а отже, надання такої копії рішення без додатків до нього, зокрема, щодо розміру орендної плати за земельну ділянку не є належним доказом у розумінні ст.ст.72- 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу позивачів на те. що саме на них покладено обов`язок надання усіх належних доказів до позову, на які позивачі посилаються у позову у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

За таких обставин, недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали, шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у ньому номерів засобів зв`язку (мобільні телефони) та адреси електронної пошти позивачів;

- із зазначенням у позові викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги заявлені саме до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з кодом , з урахуванням того, що з 30.09.2021р. воно є припиненим, а тому не могло приймати оскаржувані позивачами ППР, які прийняті 08.06.2022р.;

- із зазначенням у позові викладу обставин, які б свідчили про порушення приписів податкового законодавства при формуванні оскаржуваних ППР саме контролюючим органом, що не відповідає вимогам ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням того, що самі позивачі у позові зазначають, що відповідач - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області не є суб`єктом цмвільно-правових відносин у цій справі, у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме:

- копій паспортів позивачів;

- доказів того, що відповідач, прийнявши оспорювані ППР фактично змінив умови договору в частині збільшення розміру орендної плати;

- додатків до рішення Слобожанської селищної ради №2796-48/VІІ від 20.08.2020р.. що стосуються предмету спору, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст.243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов позивача-1: ОСОБА_1 , позивача-2: ОСОБА_2 , позивача-3: ОСОБА_3 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №75223-2407-0417, №75222-2407-0417, №75224-2407-0417 від 08.06.2022р. - залишити без руху.

Позивачам у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у ньому номерів засобів зв`язку (мобільні телефони) та адреси електронної пошти позивачів;

- із зазначенням у позові викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги заявлені саме до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з кодом , з урахуванням того, що з 30.09.2021р. воно є припиненим, а тому не могло приймати оскаржувані позивачами ППР, які прийняті 08.06.2022р.;

- із зазначенням у позові викладу обставин, які б свідчили про порушення приписів податкового законодавства при формуванні оскаржуваних ППР саме контролюючим органом, що не відповідає вимогам ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням того, що самі позивачі у позові зазначають, що відповідач - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області не є суб`єктом цмвільно-правових відносин у цій справі, у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме:

- копій паспортів позивачів;

- доказів того, що відповідач, прийнявши оспорювані ППР фактично змінив умови договору в частині збільшення розміру орендної плати;

- додатків до рішення Слобожанської селищної ради №2796-48/VІІ від 20.08.2020р.. що стосуються предмету спору, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст.294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва