Справа № 120/4380/22
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2022-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 серпня 2022 р. Справа № 120/4380/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука М.П.,

за участю секретаря судового засідання: Компанієць Р.Р.

представника позивача: Страшка А.А.

представника відповідача: Бешлея І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: головного управління Національної поліції у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до головного управління Національної поліції у Вінницькій області, яким просить визнати протиправним та скасувати наказ від 09.05.2022 року № 457 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських ГУНП у Вінницькій області", в частині застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції, визнати протиправним та скасувати наказ № 61 о/с від 09.05.2022 року про звільнення з посади слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та поновити на посаді.

Позов обґрунтований тим, що висновок службового розслідування, на підставі якого відповідачем прийнято оскаржені накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення позивача із займаної посади, грунтується лише на підставі опису події щодо ухилення позивача від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння під час зупинення автомобіля працівниками УПП у Вінницькій області, наслідком чого є притягнення до адміністративної відповідальності за нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У зв`язку з чим посилається на порушення процедури притягнення його до дисциплінарної відповідальності на підставі службового розслідування, яке у даному випадку не повинне проводитися, а рішення мало б бути прийняте на підставі матеріалів адміністративної справи.

Вважає, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності, в даному випадку, можливе лише з одночасним притягненням до адміністративної відповідальності. А, оскільки уповноваженим на розгляд адміністративної справи органом провадження у справі про адміністративне правопорушення закрите у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, правових підстав для застосування дисциплінарного стягнення у відповідача не було.

Одночасно вказує на необґрунтованість доводів відповідача про порушення Присяги поліцейського та Правил етичної поведінки поліцейських, що нібито встановлено під час службового розслідування, яке є однобічним, не об`єктивним та упередженим, оскільки на час настання події він не знаходився на службі та не виконував поліцейських обов`язків.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову. Свою позицію обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 порушив вимоги Правил дорожнього руху та Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а саме відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння, чим перешкодив поліцейським виконувати їх посадові обов`язки.

Також зазначає, що підставою для призначення службового розслідування став не факт оформлення відносно позивача адміністративних матеріалів чи керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а вчинення дій, сутність яких полягає у порушенні службової дисципліни, низькі морально-ділові якості та дії, які суперечать інтересам законності, компроментують звання поліцейського.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення.

Заслухавши пояснення пресдавників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 2017 року проходив службу в поліції, з 06.12.2021 року на посаді слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Наказом начальника головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 09.05.2022 року № 557, на підставі отриманої інформації про складення працівниками УПП у Вінницькій області 08.05.2022 року відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, призначене службове розслідування /а.с. 21, 37, 38, 41/.

За його результатами, 09.05.2022 року складено висновок службового розслідування /а.с. 16-20/, яким встановлено, що 08.05.2022 року о 23:25 екіпажем УПП у Вінницькій області по вул. Пирогова, 38 у м. Вінниці зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування, у останнього виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду ОСОБА_2 відмовився. За наслідками чого, відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП /а.с. 41/.

Відповідно до висновку службового розслідування, члени дисциплінарної комісії вважали за необхідне за порушення вимог частини 1, пунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" та абзацу 1 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, застосувати до слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом керівника головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 09.05.2022 року № 457 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських ГУНП у Вінницькій області" за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні Присяги поліцейського, вимог частини 1, пунктів 1, 6 частини 3 статті 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, застосоване до слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції /а.с. 34-36/.

Наказом головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 09.05.2022 року № 61 о/с, відповідно до Закону України "Про Національну поліцію", звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_1 з 09.05.2022 року /а.с. 3/.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.05.2022 року закрите провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення /а.с. 6-7/.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 8 Закону України "Про Національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частинами 1 та 2 статті 19 цього Закону визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Аналіз викладених норм свідчить про те, що законодавець розрізняє окремі види юридичної відповідальності поліцейського за вчинення протиправних діянь, зокрема, у розрізі адміністративно-правового та дисциплінарно-правового аспектів.

У зв`язку з цим, суд звертає увагу, що адміністративна відповідальність поліцейського настає у випадках вчинення ним адміністративного правопорушення, а порядок застосування такого виду юридичної відповідальності визначено Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Натомість, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, в тому числі заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, який затверджується законом.

Отже, дисциплінарна та адміністративна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності, порядок та підстави притягнення поліцейських до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.

Згідно частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння (частина 3 статті 1 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статей 11, 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно із частинами 1-3 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (п. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Згідно із статтею 19 Дисциплінарного статуту, яка визначає порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема частин 3, 7, 8, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно частини 3 статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно із пунктом 1 Розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 року № 893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 року за № 1355/32807 (далі - Порядок), підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно пункту 2 Розділу ІІ Порядку, службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про:

внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення;

повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку;

надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому міститься вимога щодо проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, за яких стало можливим учинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України "Про запобігання корупції";

ознаки дисциплінарного проступку, що призвів до загибелі або поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського під час виконання ним службових повноважень;

недотримання підстав та порядку застосування або використання вогнепальної зброї, спеціальних засобів або заходів фізичного впливу;

недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування;

втрату поліцейським службового посвідчення та спеціального нагрудного знака (жетона), табельної, добровільно зданої чи вилученої зброї або боєприпасів, нагородної зброї, якщо вона зберігалася в територіальному органі поліції чи його територіальному (відокремленому) підрозділі, а також закладі, установі Національної поліції України, що належать до її управління (далі - органі (підрозділ, заклад, установа) поліції), а також втрату спеціальних засобів поліцейським чи відсутність їх в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, матеріалів досудового розслідування, справ оперативного обліку та справ про адміністративні правопорушення, речових доказів, а також тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження;

розголошення конфіденційної, таємної, службової або іншої інформації, яка містить таємницю, що охороняється законом;

порушення законодавства України у сфері фінансово-господарської діяльності органів поліції, а також установ, які належать до сфери управління Національної поліції України, виявлені під час ревізій або перевірок, внутрішніх аудитів;

перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

приховування від обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні та адміністративні правопорушення, які були відомі поліцейському, але не отримали реєстраційного номера або не були зафіксовані ним у встановленому законодавством України порядку.

Пунктом 3 Розділу ІІ Порядку визначено, що службове розслідування не призначається в разі надходження до органу (підрозділу, закладу, установи) поліції чи закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (далі - ЗВО), матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. У цьому разі рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

В контексті викладених правових норм, з урахуванням встановлених фактичних обставин у даній справі, суд звертає увагу на те, що наказ Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893, яким затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, прийнятий саме у зв`язку з реалізацією окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України, зокрема частини 10 статті 14, частини 7 статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, має відповідну назву, метою його є належна організація заходів, спрямованих на зміцнення службової дисципліни в діяльності органів та підрозділів Національної поліції України, запобігання надзвичайним подіям за участю поліцейських, упорядкування питань призначення, проведення службових розслідувань за фактами порушення поліцейськими службової дисципліни.

Як свідчать матеріали справи, підставою для призначення службового розслідування відносно ОСОБА_1 стала інформація про складення працівниками УПП у Вінницькій області 08.05.2022 року відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому така підстава відсутня у пункті 2 Розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України.

Більше того, алгоритм дій, у випадках вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, чітко визначений пунктом 3 Розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, та пов`язаний із матеріалами про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Дана норма є імперативною, оскільки не містить альтернативного способу та/або шляху у прийнятті уповноваженою особою рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У зв`язку з викладеним, суд погоджується з доводами сторони позивача про можливість притягнення його до дисциплінарної відповідальності лише за наслідком розгляду матеріалів адміністративного правопорушення.

Особливу увагу суд звертає на частину 3 статті 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, згідно якої поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Таким чином, оскільки згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області позивача не було в установленому чинним законодавством порядку притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху, то відповідачем неправомірно притягнуто ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку.

При цьому, суд не бере до уваги посилання сторони відповідача на судову практику, зокрема на постанову Верховного Суду від 29.12.2020 року у справі № 802/2046/18-а, оскільки у даній справі реалізація повноважень керівників органів внутрішніх справ щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності не була пов`язана з матеріалами про вчинення поліцейськими адміністнативного правопорушення, згідно чинного на час виникнення спірних правовідносин Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

У зв`язку із прийняттям Дисциплінарного статуту Національної поліції України, даний підхід змінено та пов`язано право накладати дисциплінарні стягнення за вчинення поліцейським адміністративного правопорушення з матеріалами, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Щодо інших доводів сторін.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. У випадку розгляду справи присяжними у своєму зверненні до присяжних суддя повинен чітко пояснити факти та питання, які присяжні повинні вирішити.

Щодо змісту, то судове рішення повинно містити дослідження фактичних обставин та питань права, що лежать в основі спору.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено порушення позивачем службової дисципліни, відтак оскаржувані накази про застосування дисциплінарного стягнення та звільнення з посади публічної служби є протиправним та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

У зв`язку із попереднім висновком щодо протиправності звільнення, позивач підлягає поновленню на посаді слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Відповідно до п. 3 статті 371 КАС України судові рішення про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295, 371 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (21050, м. Вінниця, вул. Театральна, 10, ) про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 09.05.2022 року № 457 "Про застосування дисциплінарних стягнень до оремих поліцейських ГУНП у Вінницькій області" в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 61 о/с від 09.05.2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович