Справа № 640/9457/19
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2022 року м. Київ № 640/9457/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А.,

розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві), у якому просила:

- визнати протиправними рішення дії ГУ ПФУ в м. Києві не призначення та невиплати позивачці пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 21 червня 2018 року у розмірі 50 % пенсії, яку отримував годувальник на дені смерті (тобто у сумі 8025 грн);

- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві призначити позивачці з 21 червня 2018 року (з дня наступного за днем смерті ОСОБА_2 , чоловіка позивачки) пенсію у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 8025 грн (50 % від розміру фактично отримуваної на час смерті чоловіком позивачки пенсії за віком);

- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві провести перерахунок сум пенсії позивачки і виплатити на її користь недоотримані суми пенсії у зв`язку з втратою годувальника, починаючи з 21 червня 2018 року (з розрахунку 8025 грн на місяць).

В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказує на наявність у неї права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з дня, наступного за днем смерті годувальника у розмірі 50% пенсії, яку отримував годувальник, що підтверджується наданими доказами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 червня 2019 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачці строку для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 25 червня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/9457/19 і призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (письмового провадження).

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому ГУ ПФУ в м. Києві не погоджується із заявленими позовними вимогами, оскільки позивачкою подано неповний пакет документів для призначення їй пенсії по втраті годувальника з 21 червня 2018 року, яка є обов`язковим документом; пенсію позивачці призначено з дня подання нею вказаної довідки. Також зазначено, що у позивача відсутні будь-які недоотримані суми пенсії, а визначення розміру пенсії є прерогативою ГУ ПФУ в м. Києві, а тому дії відповідача в межах спірних відносин є правомірними.

У відповіді на відзив позивачка зазначає, що законодавством встановлено призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника з дня, наступного за днем смерті годувальника, у розмірі 50% від пенсії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2021 року від відповідача витребувано належним чином завірені копії матеріалів пенсійних справ справи позивачки та ОСОБА_2 , зокрема: докази на підтвердження точного розміру пенсії ОСОБА_2 ; розрахунок розміру призначеної позивачці пенсії, зокрема, зазначити відомості про те, на підставі яких документів призначена їй пенсія та у якому відсотковому значенні; належним чином засвідчену копію заяви позивача про звернення до пенсійного органу про призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Також ухвалою суду від 19 травня 2022 року від відповідача повторно витребувано належним чином завірені копії матеріалів пенсійних справ справи позивачки та ОСОБА_2 , зокрема: докази на підтвердження точного розміру пенсії ОСОБА_2 ; розрахунок розміру призначеної позивачці пенсії, зокрема, зазначити відомості про те, на підставі яких документів призначена їй пенсія та у якому відсотковому значенні; належним чином засвідчену копію заяви позивача про звернення до пенсійного органу про призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

На виконання вимог ухвал суду відповідач 06 липня 2022 року надіслав витребувані судом документи.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27 грудня 2018 року.

До дати переведення на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачка отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом ГУ ПФУ в м. Києві від 15 листопада 2018 року №112741/02 за наслідками розгляду звернення позивачки від 06 серпня 2018 року щодо призначення пенсії по втраті годувальника повідомлено, що для призначення пенсії по втраті годувальника згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачці необхідно надати довідку про заробітну плату за 60 місяців помісячно, зокрема за період роботи з 01 жовтня 1994 року по 30 вересня 1999 року, оскільки в матеріалах пенсійної справи померлого годувальника ОСОБА_2 відсутня заробітна плата для призначення пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом ГУ ПФУ в м. Києві від 28 січня 2019 року №16785/03 на звернення позивачки від 27 грудня 2018 року повідомлено, що розмір пенсії за віком залежить від наявності необхідного страхового стажу та заробітної плати, оскільки довідка про заробітну плату за 60 місяців представлена 27 грудня 2018 року, оскільки в матеріалах пенсійної справи померлого годувальника була відсутня заробітна плата для призначення пенсії по втраті годувальника згідно Закону №1058, призначення пенсії буде здійснено 27 грудня 2018 року. Крім того, повідомлено, що відповідно до вимог статті 40 Закону №1058 довідка про заробітну плату за 60 місяців повинна бути підтверджена первинними документами. 21 січня 2019 року надіслано запит на проведення зустрічної перевірки заробітної плати №1071 від 12 грудня 2018 року за період роботи з 01 вересня 1994 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 померлого ОСОБА_2 . Крім цього, відповідач просить надати оригінал трудової книжки померлого годувальника для зарахування страхового стажу з 01 січня 2001 року по 31 травня 2002 року. Після надходження акту перевірки заробітної плати буде проведено призначення пенсії по втраті годувальника згідно Закону №1058.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 21 червня 2018 року у розмірі 50% суми пенсії у розмірі 8025,00 грн протиправними, позивачка звернулася до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Базовим законом у сфері пенсійного забезпечення з 01 січня 2004 року є, насамперед, Закон України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту - Закон №1058-IV), який був прийнятий на зміну положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Частиною першою статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За правилами статті 36 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Частиною першою статті 38 Закону №1058-IV визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Наведене вказує, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника, зокрема, дружині померлого, яка досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Судом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що до дати переведення на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачка отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто, станом на момент виникнення спірних відносин позивачка яка досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 чоловік позивачки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, вперше ОСОБА_1 звернулася із заявою про призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника 06 серпня 2018 року, тобто, протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Відповідно до пункту 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі по тексту - Порядок №22-1) днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Судом встановлено, що відповідач листом від 15 листопада 2018 року №112741/02 за наслідками розгляду звернення позивачки від 06 серпня 2018 року щодо призначення пенсії по втраті годувальника повідомив, що для призначення пенсії по втраті годувальника згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачці необхідно надати довідку про заробітну плату за 60 місяців помісячно, зокрема за період роботи з 01 жовтня 1994 року по 30 вересня 1999 року, оскільки в матеріалах пенсійної справи померлого годувальника ОСОБА_2 відсутня заробітна плата для призначення пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На виконання зазначеного листа позивачкою 27 грудня 2018 року засобами поштового зв`язку подано витребувану довідку, на підставі якої ГУ ПФУ в м. Києві призначило їй пенсії по втраті годувальника з 27 грудня 2018 року.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачка звернулася із заявою про призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника у законодавчо визначений строк протягом 12 місяців з дня смерті годувальника (06 серпня 2018 року), проте, надала не всі необхідні документи, про що її повідомлено відповідачем (лист від 15 листопада 2018 року) та вказано, які документи необхідно подати додатково; зазначені документи (довідка про заробітну плату за 60 місяців помісячно, зокрема за період роботи з 01 жовтня 1994 року по 30 вересня 1999 року, оскільки в матеріалах пенсійної справи померлого годувальника ОСОБА_2 відсутня заробітна плата для призначення пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування) подані позивачкою не пізніше трьох місяців із дня повідомлення її про необхідність подання додаткових документів (27 грудня 2018 року), то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви (06 серпня 2018 року).

При цьому, судом не приймаються до уваги доводи відповідача стосовно необхідності призначення пенсії з дати, коли позивачкою подано повний пакет документів (27 грудня 2018 року), оскільки положеннями пункту 3 частини першої статті 45 Закону №1058-IV чітко встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

З урахуванням визначеного, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у призначенні позивачці пенсії у зв`язку з втратою годувальника з дня, що настає за днем смерті годувальника, тобто, з 21 червня 2018 року, оскільки звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника, у розмірі 50 % пенсії, яку отримував годувальник на дені смерті.

При цьому, суд зазначає, що доводи позивачки стосовно розміру її пенсії 8025,00 грн, що, на її думку, складає 50% від розміру фактично отримуваної померлим годувальником пенсії за віком не знайшли свого документального підтвердження, оскільки відповідно до матеріалів пенсійної справи розмір пенсії ОСОБА_2 складав 6086,88 грн з 01 січня 2019 року по 30 червня 2019 року; 6093,58 грн з 01 липня 2019 року по 30 листопада 2019 року; 6100,98 грн з 01 грудня 2019 року по 30 жовтня 2038 року, з урахуванням чого суд відмовляє у задоволенні даної частини позовних вимог.

При цьому, суд зазначає, що наявна в матеріалах справи копія виписки ОСОБА_2 та квитанція про видачу готівки за договором пенсійного вкладу у сумі 16050,00 грн не може свідчити про нарахування йому щомісячно пенсії саме у такому розмірі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій ГУ ПФУ в м. Києві щодо відмови у призначенні та виплаті позивачці пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 21 червня 2018 року у розмірі 50 % пенсії, яку отримував годувальник на дені смерті та зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві призначити та виплатити позивачці з 21 червня 2018 року (з дня наступного за днем смерті ОСОБА_2 , чоловіка позивачки) пенсію у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50 % від розміру фактично отримуваної на час смерті чоловіком позивачки пенсії за віком з урахуванням виплачених сум.

Згідно з частиною першою статті 9, статтею 72, частинами першою, другою, п`ятою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем частково доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у спірному випадку суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, то судові витрати підлягають частковому відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому, жодних переконливих доводів стосовно можливого допущення відповідачем - суб`єктом владних повноважень протиправної поведінки щодо невиконання судового рішення позивачем не наведено, а судом таких намірів відповідача під час розгляду справи не виявлено, підстав для вжиття відповідних заходів по встановленню судового контролю за виконанням рішення суду не вбачає.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2, 5-11, 73-77, 90, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 21 червня 2018 року у розмірі 50 % пенсії, яку отримував годувальник ОСОБА_2 на дені смерті.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (; адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16) призначити та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) з 21 червня 2018 року (з дня наступного за днем смерті годувальника ОСОБА_2 ) пенсію у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50 % від розміру фактично отримуваної на час смерті чоловіком ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням виплачених сум.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 384,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (; адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному статтями 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 30 днів з моменту складення повного тексту

Суддя: Н.А. Добрівська