Справа № 400/3456/22
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2022 р. № 400/3456/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Марич Є. В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, пр. Соборний, 158-б,Запоріжжя,Запорізька область,69005,
про:визнання протиправним та скасування рішення від 17.05.2022 року № 52; зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі-відповідач 1), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії №52 від 17.05.2022 р.; зобов`язати відповідача зарахувати до стажу не зарахований період роботи з 26.05.1979 р. по 01.091995 р. та призначити пенсію за віком.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно відмовив йому у призначенні пенсії за віком, оскільки ним надано всі наявні у нього документи на підтвердження трудового стажу, а саме записами в трудовій книжці, що позивач працював у зазначений період на даному підприємстві. Крім того, у позивача відсутня можливість надати уточнюючі довідки через знаходження підприємства на окупованій території.

Ухвалою від 19.07.2022 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Відповідач надав відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що спірне рішення є правомірним, адже відсутні підстави для зарахування до стажу на підставі даних трудової книжки позивача, оскільки титульна сторінка завірена не чітким відтиском печатки, а уточнюючі довідки позивачем не надано. Також, до страхового стажу не зараховано період з 01.01.2004 р. по 31.12.2004 р., з 01.04.2005 р. по 31.12.2006 р. через відсутність сплати страхових внесків роботодавцем.

Відповідно до ч.1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Інших процесуальних дій у справі судом не вчинялось.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

11.05.2022 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням від 17.05.2022 р. відповідач відмовив у призначенні пенсії.

Зі змісту рішення вбачається, що відповідачем не зараховано до страхового стажу період роботи період з 01.01.2004 р. по 31.12.2004 р., з 01.04.2005 р. по 31.12.2006 р. через відсутність сплати страхових внесків роботодавцем, також не зараховано період роботи з 26.05.1979 р. по 01.09.1995 р., оскільки титульна сторінка трудової книжки завірена не чітким відтиском печатки.

Позивач вважає зазначене рішення таким, що порушує його права, у зв`язку з чим звернувся з цим позовом для захисту своїх прав.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України № 1058-VI "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі-Закон №1058) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч.1, 2 ст.24 Закону України № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно зі ст. 56 Закону України Про пенсійне забезпечення №1788 (далі-Закон №1788)до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Статтею 62 Закону №1788 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України N 58 від 29.07.93 р. затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція № 58).

Відповідно до п. 2.12. Інструкції № 58, після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій видавалась трудова книжка, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 року по справі № 677/277/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, відповідачем протиправно не зараховано період роботи з 26.05.1979 р. по 01.09.1995 р. через те, що титульна сторінка трудової книжки завірена не чітким відтиском печатки.

Позивач звертаючись з вимогою про скасування рішення відповідача про відмову йому у призначенні пенсії, у п. 2 позовної заяви просить суд зобов`язати відповідача зарахувати стаж роботи лише за період з 26.05.1979 р. по 01.09.1995 р., тоді як підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії спірним рішенням стало і не зарахування страхового стажу за період з 01.01.2004 р. по 31.12.2004 р., з 01.04.2005 р. по 31.12.2006 р., про який позивачем у позовній заяві не зазначено.

Таким чином, надаючи оцінку правомірності спірного рішення, яке позивач просить скасувати суд має дослідити його повністю.

Так, у спірному рішенні зазначено, що відповідачем не зараховано до страхового стажу позивача період з 01.01.2004 р. по 31.12.2004 р., з 01.04.2005 р. по 31.12.2006 р. через несплату його роботодавцем страхових внесків, про що суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 20 Закону №1058, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Частиною 1 ст. 24 Закону №1058 передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 3 ст. 20 Закону №1058 визначено, що у разі ухилення страхувальника чи його посадових осіб від надання територіальному органу Пенсійного фонду звітності чи інших документів про сплату страхових внесків страхові внески обчислюються територіальним органом Пенсійного фонду в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, за непрямим методом виходячи з оцінки валового доходу та витрат страхувальника, кількості осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, обсягу виробленої (реалізованої) продукції (послуг), суми сплачених ним податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законодавством.

Відповідно до ч. 10 ст. 20 Закону №1058, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Невнесення страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відбулось не з вини позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що несплата за позивача страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періоду роботи, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

Внаслідок невиконання роботодавцем обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за спірний період на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 24.05.2018 року по справі № 490/12392/16-а.

Відтак, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову в призначенні пенсії №52 від 17.05.2022 р. підлягає скасуванню, а період роботи позивача з 26.05.1979 р. по 01.091995 р. належить зарахувати до стажу, а також суд вважає за необхідне, керуючись статтею 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог, оскільки це є необхідним для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить та зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу період роботи період з 01.01.2004 р. по 31.12.2004 р., з 01.04.2005 р. по 31.12.2006 р.

При цьому, не підлягає задоволенню вимога про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком, оскільки у даному випадку відповідач наділений дискреційними повноваженнями, а тому суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Тобто, враховуючи вищезазначене, вищевказані позовні вимоги не можуть бути задоволені у спосіб, обраний позивачем, тому суд вважає, що з метою належного та ефективного захисту прав позивача, відповідача необхідно зобов`язати повторно розглянути заяву позивача від 11.05.2022 р. про призначення йому пенсії за віком, з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позов задовольнити частково.

Як визначено ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судовими витратами в даній справі є судовий збір, доказів понесення інших судових витрат, сторони суду не подавали. Позивач сплатив судовий збір в розмірі 992,40 грн, оскільки позовну вимогу щодо скасування рішення задоволено, а інша вимога є похідною, позивач сплатив судовий збір за одну вимогу, відтак судовий збір в сумі 992,40 грн. підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-б,Запоріжжя,Запорізька область,692) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-б, Запорізька область, 69005, 20490012) про відмову у призначенні пенсії №52 від 17.05.2022 р.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-б, Запорізька область, 69005, 20490012) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) період роботи з 26.05.1979 р. по 01.091995 р. та зарахувати до страхового стажу періоди з 01.01.2004 р. по 31.12.2004 р., з 01.04.2005 р. по 31.12.2006 р.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-б, Запорізька область, 69005, 20490012) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 11.05.2022 р. про призначення пенсії за віком.

5. В решті позову відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-б,Запоріжжя,Запорізька область,692) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 992,40 грн.

7. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є. В. Марич