Справа № 640/8506/19
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2022-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

18 липня 2022 року справа №640/8506/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Насіннева приватна компанія» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Насіннева приватна компанія»)
доГоловного управління ДПС у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві)
третя особаДержавна фіскальна служба України
про1) визнання протиправними та скасування повідомлення відповідача від 19 лютого 2019 року №30262/10/26-15-12-09-18 про відмову в прийнятті звітності, а загальну звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік такою, що подана платником податків у день її фактичного отримання відповідачем; 2) визнання протиправним та скасування повідомлення відповідача від 05 березня 2019 року №41124/10/26-15-12-09-18 про відмову у прийнятті звітності, а уточнюючу загальну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік такою, що подана платником податків у день її фактичного отримання відповідачем; 3) зобов`язання відповідача включити позивача до реєстру платників єдиного податку 4 групи у 2019 році, про що видати відповідну довідку
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи про протиправність оскаржуваних рішень, у зв`язку з тим, що спірна податкова звітність подана з усіма законодавчо визначеними реквізитами; у свою чергу відповідач порушив строки для надання відповіді щодо відмови у прийнятті податкової звітності.

На думку позивача, у зв`язку із тим, що відповідач прийняв уточнюючу податкову декларацію, податкова декларація, до якої вносилися уточнення, також вважається прийнятою.

Також позивач зазначає, що відповідач протиправно, без винесення відповідного рішення, виключив його з реєстру платників єдиного податку 4 групи - сільськогосподарські виробники у 2019 році, що є підставою для включення ТОВ «Насіннева приватна компанія» до реєстру платників єдиного податку 4 групи у 2019 році та видати відповідну довідку.

Ухвалою від 27 травня 2019 року Окружний адміністративний суд міста Києва прийняв адміністративну справу до розгляду та відкрив провадження в адміністративній справі №640/8506/19.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Мамедової Ю.Т. справу передано на повторний автоматизований розподіл.

Автоматизованою системою документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративну справу передано на розгляд судді Кузьменку В.А.

Ухвалою від 31 травня 2022 року Окружний адміністративний суд міста Києва прийняв до провадження адміністративну справу №640/8506/19 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому висловив незгоду із позовними вимогами та зазначив, що позивача належним чином повідомлено про те, що за результатами перевірки наявності та достовірності обов`язкових реквізитів документ «податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік», який був прийнятий 14 лютого 2019 року за №, вважається неподаним у зв`язку з порушенням вимог нормативно-правових актів, а саме: зазначено недостовірне значення обов`язкового реквізиту «Код органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки за КОАТУУ (при поданні загальної, нової або уточнюючої загальної декларації заповнюється код органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням платника (основне місце обліку платника)», оскільки в декларації вказано невірний код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ.

Як зазначає відповідач, позивача повідомлено, що за наслідками перевірки наявності та достовірності обов`язкових реквізитів документ «податкова декларація платника єдиного податку 4 групи на 2019 рік», який був прийнятий 27 лютого 2019 року за №, вважається неподаним у зв`язку з порушенням вимог нормативно-правових актів, а саме: зазначено недостовірне значення обов`язкового реквізиту «Назва контролюючого органу, до якого подається декларація», оскільки в декларації вказано «Головне управління ДФС у Кіровоградській області, Новоукраїнське відділення, Новомиргородська ДПІ (Новомиргородський район)».

При цьому відповідач цитує у відзиві положення статей 291, 298 Податкового кодексу України, не наводячи доводи в частині анулювання реєстрації платником єдиного податку.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

ТОВ «Насіннева приватна компанія» направило 14 лютого 2019 року до Головного управління ДФС у Кіровоградській області, Новоукраїнське відділення, Новомиргородська ДПІ (Новомиргородський район) звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2019 року.

Відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції №2 від 14 лютого 2019 року звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік прийнято.

ТОВ «Насіннева приватна компанія» направило 14 лютого 2019 року до ГУ ДФС у м. Києві загальну звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2019 року.

Відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції №2 від 14 лютого 2019 року загальну звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік прийнято.

ТОВ «Насіннева приватна компанія» направило до відповідача уточнюючу загальну уточнюючу звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік.

Відповідно до квитанції №2 від 27 лютого 2019 року 19:37:19 податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік, уточнюючу, прийнято.

Листом ГУ ДФС у м. Києві від 19 лютого 2019 року №30262/10/26-15-12-09-18 «Повідомлення про відмову у прийнятті звітності» позивача повідомлено, що за результатами перевірки наявності та достовірності обов`язкових реквізитів документ податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік, який був прийнятий 14 лютого 2019 року за №, вважається неподаним у зв`язку з порушенням вимог нормативно-правових актів, а саме: зазначено недостовірне значення обов`язкового реквізиту «Код місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки за КОАТУУ (при поданні загальної, нової загальної або уточнюючої загальної декларації заповнюється код органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням платника (основне місце обліку)», оскільки в декларації вказано невірний код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ.

Відповідно до копії рекомендованого повідомлення позивач отримав вказане повідомлення 02 березня 2019 року.

Листом ГУ ДФС у м. Києві від 05 березня 2019 року №41124/10 «Повідомлення про відмову у прийнятті звітності» позивача повідомлено, що за результатами перевірки наявності та достовірності обов`язкових реквізитів документ податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік, який був прийнятий 27 лютого 2019 року за №, вважається неподаним у зв`язку з порушенням вимог нормативно-правових актів, а саме: зазначено недостовірне значення обов`язкового реквізиту «Назва контролюючого органу, до якого подається декларація», оскільки в декларації вказано Головне управління ДФС у Кіровоградській області, Новоукраїнське відділення, Новомиргородська ДПІ (Новомиргородський район).

Відповідно до копії рекомендованого повідомлення позивач отримав вказане повідомлення 15 березня 2019 року.

Рішенням ДФС України від про результати розгляду скарги 12 квітня 2019 року №17353/6/99-99-12-03-05-15 скаргу залишено без задоволення, а рішення ДФС у м. Києві від 19 лютого 2019 року №30262/10/26-15-12-09-18 про відмову у прийнятті звітності - без змін.

Рішенням ДФС України від 19 квітня 2019 року №18710/6/99-99-12-03-05-15 про результати розгляду скарги скаргу залишено без задоволення, а рішення ДФС у м. Києві від 05 березня 2019 року №41124/10/26-15-12-09-18 про відмову у прийнятті звітності - без змін.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, Окружний адміністративний суд міста Києва керується такими мотивами.

Дослідивши зміст спірних правовідносин суд вважає, що у межах цієї справи необхідно з`ясувати: 1) чи подав позивач податкову звітність з відображенням у ній реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового Кодексу України? 2) чи відповідають дії відповідача щодо відмови у прийнятті податкової звітності позивача вимогам пункту 49.8 Податкового Кодексу України?

Відповідно до пункту 48.1 статті 48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу (пункт 48.7 статті 48 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 49.3 статті 49 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент подання спірної податкової звітності) податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

За вимогами пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно до пункту 49.9 статті 49 Податкового кодексу України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття забороняється.

Таким чином, за умови відповідності податкової звітності встановленій формі та наявності обов`язкових реквізитів, контролюючий орган зобов`язаний прийняти та зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання.

У відповідності до пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови:

49.11.1. у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв`язку, - протягом п`яти робочих днів з дня її отримання;

49.11.2. у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Отже, встановивши, що податкова декларація заповнена з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний надати платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови. Порушення таких вимог може полягати як у не заповненні обов`язкових реквізитів податкової декларації, так і в недостовірності зазначених відомостей.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 31 липня 2018 року у справі №810/1570/16, від 21 листопада 2018 року у справі №805/1005/15-а.

Як зазначено у листі від 19 лютого 2019 року №30262/10/26-15-12-09-18 «Повідомлення про відмову у прийнятті звітності», податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік, який був прийнятий 14 лютого 2019 року за №, вважається неподаним у зв`язку з порушенням вимог нормативно-правових актів, а саме: зазначено недостовірне значення обов`язкового реквізиту «Код місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки за КОАТУУ (при поданні загальної, нової загальної або уточнюючої загальної декларації заповнюється код органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням платника (основне місце обліку)», оскільки в декларації вказано невірний код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ.

Згідно з пунктом 291.2 статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Відповідно до пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: четверта група - сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Згідно з підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку четвертої групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року: загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку); звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки; розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику; відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок. У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

Суд встановив, що позивач подав до ГУ ДФС у Кіровоградській області, Новоукраїнське відділення, Новомиргородська ДПІ (Новомиргородський район) звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік.

До ГУ ДФС у м. Києві подано загальну звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік; у рядку 9 «Код органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної (их) ділянки (нок) за КОАТУУ» вказано код « ».

При цьому, форма декларації, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 19 червня 2015 року №578 «Про затвердження форм податкових декларацій платника єдиного податку», містить пункт 7 «Найменування контролюючого органу за основним місцем обліку платника», пункт 8 «Найменування контролюючого органу за місцем розташування земельної (их) ділянки (ок), до якого подається декларація», пункт 9 «Код органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної(их) ділянки(ок) за КОАТУУ».

Вказані пункти позивач заповнив таким чином: пункт 7 - Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві; пункт 8 - Новоукраїнська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області (Новомиргородське відділення), пункт 9 - , що є кодом за КОАТУУ м. Каніж Новомиргородського району.

Наказом Держкомстандарту України від 09 грудня 1997 року№78 «Про впровадження державних класифікаторів України: Класифікації послуг зовнішньоекономічної діяльності; Класифікації основних фондів; Класифікатора об`єктів адміністративно-територіального устрою України» введено в дію Класифікатор об`єктів адміністративно-територіального устрою України (КОАТУУ) з 01 січня 1998 року (чинним станом на лютий 2019 року), і саме код за цим класифікатором зазначив позивач.

Згідно з пунктом 48.4 статті 48 Податкового кодексу України у окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов`язкові реквізити, в тому числі, код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ.

Листом від 19 лютого 2019 року №30262/10/26-15-12-09-18 «Повідомлення про відмову у прийнятті звітності» позивача повідомлено, що за результатами перевірки наявності та достовірності обов`язкових реквізитів документ податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік, який був прийнятий 14 лютого 2019 року за №, вважається неподаним у зв`язку з порушенням вимог нормативно-правових актів, а саме: зазначено недостовірне значення обов`язкового реквізиту «Код місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки за КОАТУУ (при поданні загальної, нової загальної або уточнюючої загальної декларації заповнюється код органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням платника (основне місце обліку)», оскільки в декларації вказано невірний код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ.

Проте, суд зазначає, що, оскільки позивач вірно зазначив код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ, відмова у прийнятті податкової декларації вказаним листом є протиправною.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що рішення Головного управління ДФС у м. Києві, оформлене листом від 19 лютого 2019 року №30262/10/26-15-12-09-18 «Повідомлення про відмову у прийнятті звітності», є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги у цій частині - задоволенню.

Згідно з пунктом 49.9, 49.13 статті 49 Податкового кодексу України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

У разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Таким чином, оскільки у відповідача не було підстав для відмови у прийнятті загальної звітної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2019ТОВ «Насіннева приватна компанія», вона вважається такою, що прийнята Головним управлінням ДФС у м. Києві у день її фактичного отримання.

Водночас, позивач подав уточнюючу загальну звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік, у рядку 9 «Код органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної(их) ділянки(нок) за КОАТУУ» якої вказано код « », тобто, вказано не код органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної (их) ділянки (ок) за КОАТУУ, а код органу місцевого самоврядування за місцем знаходження платника за КОАТУУ.

Як встановлено вище, листом від 05 березня 2019 року №41124/10 «Повідомлення про відмову у прийнятті звітності» позивача повідомлено, що за результатами перевірки наявності та достовірності обов`язкових реквізитів документ податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік, який був прийнятий 27 лютого 2019 року за №, вважається неподаним у зв`язку з порушенням вимог нормативно-правових актів, а саме: зазначено недостовірне значення обов`язкового реквізиту «Назва контролюючого органу, до якого подається декларація», оскільки в декларації вказано Головне управління ДФС у Кіровоградській області, Новоукраїнське відділення, Новомиргородська ДПІ (Новомиргородський район).

Суд зазначає, що позивач вірно заповнив пункт 8 «Назва контролюючого органу, до якого подається декларація» у загальній звітній податковій декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік (у рядку 9 «Код органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної (их) ділянки (нок) за КОАТУУ» вказано код « »), оскільки в декларації вказано Головне управління ДФС у Кіровоградській області, Новоукраїнське відділення, Новомиргородська ДПІ (Новомиргородський район).

Таким чином, підстав для відмови у прийнятті звітності не було, з урахуванням чого рішення Головного управління ДФС у м. Києві, оформлене листом від 05 березня 2019 року №41124/10-26-15-12-09-18 «Повідомлення про відмову у прийнятті звітності», є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги у цій частині - задоволенню.

Разом із цим, суд встановив, що в уточнюючій загальній звітній податковій декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік у рядку 9 «Код органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної(их) ділянки(нок) за КОАТУУ» зазначено код органу місцевого самоврядування за місцем знаходження платника за КОАТУУ, що є порушенням вимог пункту 48.4 статті 48 Податкового кодексу України.

Оскільки уточнююча загальна звітна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік заповнена з порушенням встановлених вимог, вона не може бути прийнята, а тому суд відмовляє у частині позову, що стосується прийняття цієї податкової звітності.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача включити позивача до реєстру платників єдиного податку 4 групи у 2019 році, про що видати відповідну довідку, суд зазначає таке.

Листом ГУ ДФС у м. Києві від 15 квітня 2019 року №70026/10/26-15-12-09-18 на лист щодо підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи позивача повідомлено, що він не є платником єдиного податку четвертої групи - сільськогосподарські товаровиробники у 2019 році.

Згідно з пунктом 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;

5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.

Водночас, матеріали справи не містять жодних доводів та доказів на підтвердження прийняття відповідачем відповідного рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку ТОВ «Насіннева приватна компанія», з урахуванням чого суд вважає, що належним способом захисту буде оскарження такого рішення. Проте, оскарження рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку ТОВ «Насіннева приватна компанія» не є предметом позову в межах заявлених позовних вимог.

За змістом пункту 299.13 статті 299 Податкового кодексу України з метою постійного забезпечення органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб інформацією центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, щоденно оприлюднює для безоплатного та вільного доступу на єдиному державному реєстраційному веб-порталі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та власному офіційному веб-сайті такі дані з реєстру платників єдиного податку, у тому числі і дату виключення особи з реєстру платників єдиного податку.

Відповідно у випадку анулювання реєстрації платником єдиного податку суб`єкт господарювання не може бути платником цього податку із дати вилучення з відповідного Реєстру.

Анулювання реєстрації платником єдиного податку передбачає собою перехід платника податків на загальну систему оподаткування.

Тобто, платник податку, починаючи з дати анулювання реєстрації платником єдиного податку, та у разі, якщо за рішенням суду скасовано анулювання реєстрації такого платника, до дати прийняття такого рішення втрачає право перебувати на спрощеній системі оподаткування.

Водночас, передумовою для поновлення статусу позивача як платника єдиного податку четвертої групи є визнання протиправним та скасування відповідного рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку, з урахуванням чого позовні вимоги про зобов`язання відповідача включити позивача до реєстру платників єдиного податку 4 групи у 2019 році, про що видати відповідну довідку, є передчасними та не підлягають задоволенню.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач не довів правомірність оскаржуваних рішень в частині неприйняття звітності, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «Насіннева приватна компанія» підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково, на користь позивача належить присудити сплачений ним судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Насіннева приватна компанія» задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві, викладені у листах від 19 лютого 2019 року №30262/10/26-15-12-09-18 «Повідомлення про відмову у прийнятті звітності».

3. Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві прийняти загальну звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік Товариства з обмеженою відповідальністю «Насіннева приватна компанія» днем її фактичного отримання.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві, викладені у листах від 05 березня 2019 року №41124/10-26-15-12-09-18 «Повідомлення про відмову у прийнятті звітності».

5. Відмовити в іншій частині адміністративного позову.

6. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Насіннева приватна компанія» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 842,00 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві гривні нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Насіннева приватна компанія» (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 74, кв. 32; ідентифікаційний код 24261656);

Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, Шолуденка, буд. 33/19; ідентифікаційний код 39439980).

Суддя В.А. Кузьменко