Справа № 400/10693/21
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 р. № 400/10693/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001,

треті особи:Державна установа "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області", вул. Флотська, 71,Миколаїв,54025,

про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просив суд:

визнати протиправними дії щодо відмови Ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області у зарахуванні ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу у пільговому обчисленні за період з 30.09.2002 по 23.10.2012; з 02.07.2013 по 23.02.2015 та з 05.05.2015 по 06.11.2015 у загальній кількості 05 років 01 місяць 06 днів;

зобов`язати Ліквідаційну комісію УМВС України в Миколаївській області здійснити перерахунок та зарахувати позивачу відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу у пільговому обчисленні за період з 30.09.2002 по 23.10.2012; з 02.07.2013 по 23.02.2015 та з 05.05.2015 по 06.11.2015 у загальній кількості 05 років 01 місяць 06 днів.

Третьою особою у справі позивач вказав - Державну установу "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області".

Ухвалою від 08.11.2021р. суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст.260 КАС України (без виклику сторін у судове засідання).

В обгрунтування позову позивач зазначив, що він проходив службу в органах внутрішніх справ України з 2002 року по 2015 рік. Загальна вислуга років позивача, на час звільнення 06.11.2015 року з органів внутрішніх справ у календарному обчислені з врахуванням пільгової вислуги років, складає 22 роки 07 місяців 27 днів. Звернувшись до відповідача з заявою про надання пакету докуентів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільненних з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, позивач отримав лист від ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області» за №33/35-П-128 де зазначено, що Ліквідаційна комісія УМВС України в Миколаївській області не вбачає правових підстав для оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років через відсутність у ОСОБА_1 необхідної календарної вислуги років на день звільнення. Позивач не погоджується з такими діями відповідача, вважає їх незаконними і необгрунтованими, що і стало підставою для звернення його до суду з даним позовом.

Відповідач у відзиві на позов вказав про те, що згідно архівної довідки має календарну вислугу років - 17 років 6 місяців 21 день. Натомість, у відповідності до Закону № 2262-ХІІ звільнені зі служби особи у періоді з 01.10.2015 по 30.09.2016 мають право на пенсію з календарною вислугою років - 22 років 6 місяців і більше. А зарахування пільгових років служби до календарної вислуги років у законодавстві не передбачено та пільгова роки служби можуть впливати на розмір пенсії за умови достатності вислуги років у календарному обчисленні. УМВС України в Миколаївській області вважає, що відмова в зарахуванні пільгового стажу до календарної вислуги років є правомірною, а позов ОСОБА_1 необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Від третьої особи пояснень щодо позову до суду не надходило.

Відповідно до ч. 9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 30.09.2002р. по 06.11.2015р.

06.11.2015 наказом по особовому складу № 323 о/симайор міліції ОСОБА_1 , виконуючий обов`язки начальника ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту Новоодеського районного відділу, був звільнений у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів). Вислуга років на день звільнення в календарному обчислені при звільненні позивача склала 17 років 06 місяців 21 день.

Згідно матеріалів справи, судом встановлено, що позивач за час проходження служби в органах внутрішніх справ перебував на посадах:

- дільничного інспектора та старшого дільничного інспектора (стаж служби обчислюється з розрахунку 1,5 місяця за кожен місяць служби, на підставі ПКМУ № 1525 від 17.11.2004);

- командира окремого взводу конвойної служби, інспектора-чергового спеціального приймальника для утримання осіб підданих адміністративному арешту, начальника ізолятору тимчасового тримання затриманих і взятих під варту (стаж служби обчислюється з розрахунку один місяць за сорок днів служби, на підставі ПКМУ № 780 від 20.07.2001 та наказу МВС України №895 від 05.12.2011).

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 , його пільгова вислуга років (без урахування календарної) складає 05 років 01 місяць 06 днів.

Таким чином, загальна вислуга років позивача на час звільнення 06.11.2015 року з органів внутрішніх справ, у календарному обчислені з врахуванням пільгової вислуги років, складає 22 роки 07 місяців 27 днів.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлно, що пенсія за вислугу років призначається:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж статті Г2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби:

з 1 жовтня 2015 року по ЗО вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

26.08.2021р. позивач звернувся до ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області» з заявою щодо організації роботи з оформлення необхідних документів для призначення пенсії.

27.08.2021р. Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області» направлено лист до Ліквідаційної комісії УМВС України про необхідність оформлення підрозділами персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення, документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільненних з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

01.10.202р.1 відповідачем надано позивачу лист №33/35-П-128 де зазначено, що Ліквідаційна комісія УМВС України в Миколаївській області не вбачає правових підстав для оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років через відсутність необхідної календарної вислуги років на день звільнення. Відмова обгрунтована тим, що зарахування пільгової вислуги років в календарну для отримання працівником права на призначення пенсії відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб чинним законодавством не передбачено. На думку відповідача пільгова вислуга років зараховується працівнику, який має необхідну календарну вислугу років для призначення пенсії і впливає лише на розмір пенсії.

Позивач вважає такі дії відповідача протипранвими, тому звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх пра та законних інтересів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначені в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби:

- з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Відповідно до статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом України № 2262-ХІІ передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей установлений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 (далі - Постанова №393).

Постановою КМУ від 17 липня 1992 року № 393 встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до вислуги років зараховується, зокрема, служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Відповідно до наказів МВС України від 21.01.2004 № 64 «Про організацію виконання Указу Президента України від 12 січня 2004 року N 27 «Про додаткові заходи щодо поліпшення діяльності служби дільничних інспекторів міліції»; від 26.11.2004 № 1420 «Про встановлення Переліку посад служби дільничних інспекторів міліції, яким зараховується час проходження служби на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця, і внесення змін та доповнень до наказу МВС України від 21.01.2004 № 64»; від 17.07.2006 № 705 «Про встановлення переліків посад дільничних, старших дільничних інспекторів міліції та осіб начальницького складу підрозділів громадської безпеки з керівництва дільничними інспекторами щодо грошового забезпечення в підвищеному розмірі та посад дільничних, старших дільничних та працівників підрозділів з керівництва дільничними інспекторами міліції, яким час проходження служби зараховується на пільгових умовах»; від 29.05.2008 № 250 «Про затвердження Переліку посад дільничних, старших дільничних інспекторів міліції та працівників підрозділів з керівництва дільничними інспекторами міліції (крім центрального апарату Міністерства внутрішніх справ), яким час проходження служби зараховується на пільгових умовах»; постанови КМУ від 17.11.2004 № 1525 періоди роботи позивача на посадах:

30.09.2002 - 01.11.2007 - дільничний інспектор міліції відділу дільничних інспекторів міліції Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області;

01.11.2007 - 13.10.2008 - дільничний інспектор міліції сектору дільничних інспекторів міліції Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області;

13.10.2008 - 05.02.2009 - старший дільничний інспектор міліції сектору дільничних інспекторів міліції Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області зараховуються на пільгових умовах з розрахунку 1,5 місяця за кожен місяць служби.

Відповідно до зазначених вище нормативних документів вислуга років для призначення пенсій на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця зараховується особам, які звільнилися зі служби після набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2004 року № 1525 «Про доповнення пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393».

На підставі постанови КМУ № 780 від 20.07.2001 «Про внесення змін до пункту З постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992р. № 393 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» та наказу МВС України №895 від 05.12.2011 «Про затвердження переліків посад рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, час проходження служби на яких зараховується на пільгових умовах» періоди роботи позивача на посадах:

05.02.2009 - 20.06.2011 - командир окремого взводу конвойної служби міліції ММУ УМВС України в Миколаївській області;

20.06.2011 - 23.10.2012 - інспектор-черговий спеціального приймальника для утримання осіб піддіних адміністративному арешту УМВС України в Миколаївській області;

02.07.2013 - 01.04.201 - начальник ізолятору тимчасового тримання ММУ УМВС України в Миколаївській області;

01.04.2014 - 23.02.2015 - начальник ізолятору тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Новоодеського РВ УМВС УМВС України в Миколаївській області;

05.05.2015 - 06.11.2015 - виконуючий обов`язки начальника ізолятору тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Новоодеського РВ УМВС УМВС України в Миколаївській області зараховуються на пільгових умовах з розрахунку один місяць за сорок днів.

Пунктом 2.1. наказу МВС України №895 від 05.12.2011 «Про затвердження переліків посад рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, час проходження служби на яких зараховується на пільгових умовах» установлено, що вислуга років для призначення пенсій на пільгових умовах зараховується працівникам зазначеним у підпунктах 1.1 та 1.2 пункту 1 цього наказу, які перебували на службі після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 N 1803 «Про внесення змін до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393», при цьому, суд звертає увагу, що таким працівникам на пільгових умовах зараховується весь час проходження служби на відповідних посадах.

Аналіз наведених правових норм у поєднанні з положеннями Порядку №393 дає підстави для висновку, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат.

Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена Порядком №393.

Верховний Суд у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17, від 10 липня 2019 року у справі № 1840/3347/18, від 22 серпня 2019 року у справі №295/7220/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №360/1432/19 та від 27 березня 2020 року у справі №569/727/17, від 23 червня 2020 року у справі №750/10827/16-а, від 20 січня 2021 року у справі №620/509/19 викладав висновок про те, що задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Водночас, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262-XIІ у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон К2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18.

У вищезазначеній постанові Судова палата сформувала наступні правові висновки: «В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393».

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після ЇЇ закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Таким чином, пільгова вислуга має враховуватися при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях від 13.05.1997 року № 1-зп, від 09.02.1999 року № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001 та від 13.03.2012 року № 6-рп/2012 висловив позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів: закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, з урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку, що відповідач протиправно відмовив позивачу у зарахуванні до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу у пільговому обчисленні.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч.1 ст.72 та ст.73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:- письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ) задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу у пільговому обчисленні за період з 30.09.2002 по 23.10.2012; з 02.07.2013 по 23.02.2015 та з 05.05.2015 по 06.11.2015 у загальній кількості 05 років 01 місяць 06 днів.

3. Зобов`язати Ліквідаційну комісію УМВС України в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001) здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу у пільговому обчисленні за період з 30.09.2002 по 23.10.2012; з 02.07.2013 по 23.02.2015 та з 05.05.2015 по 06.11.2015 у загальній кількості 05 років 01 місяць 06 днів.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління МВС України в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 908.00грн., сплачений квитанцією від 05.11.2021р.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов