Справа № 400/12233/21
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2022 р. № 400/12233/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Марич Є. В. розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Інгульська сільська рада Баштанського району Миколаївської області, вул. Травнева, 41,Інгулка,Баштанський район, Миколаївська область,56170,
про:визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивачка) звернулась до суду з позовом до Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області (далі-відповідач), в якому просить визнати протиправною відмову відповідача зняти ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстрації у будинку АДРЕСА_2 ; зобов`язати відповідача зняти ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстрації у будинку АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що відповідач відмовив у знятті з реєстрації ОСОБА_2 , який втратив право на проживання на підставі рішення Баштанського районного суду, але зняття з реєстрації без згоди особи здійснюється на підставі рішення суду, тому така відмова є протиправною.

Ухвалою від 08.12.2021 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Від відповідача надійшов відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову, відмову у знятті з реєстрації вважає правомірною та зазначає, що рішенням суду його не зобов`язано зняти з реєстрації, більш того в абзаці другому рішення суду позивачці відмовлено у задоволенні позовної вимоги у знятті з реєстрації.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд дослідив матеріали справи, встановив наступне.

Позивачка є власником будинку АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 18.07.2012 р., виданого Доброкриничанською сільською радою.

У лютому 2002 р. був зареєстрований ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Баштанського районного суду від 11.07.2012 р. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано таким, що втратив право на проживання в будинку АДРЕСА_2 .

Позивачка звернулась до відповідача із заявою про зняття ОСОБА_2 з реєстрації в її будинку, до заяви долучено вищезазначене рішення.

25.11.2021 р. відповідач листом №1789/03.05 відмовлено позивачці у знятті ОСОБА_2 з реєстрації в будинку АДРЕСА_2 , в якому зазначив, що в рішенні суд визнав ОСОБА_2 таким, що втратив право на проживання в будинку позивачки та відмовив у задоволенні вимоги про зобов`язання відповідача зняти з реєстрації відмовлено, з посиланням на п. 25 постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. №207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органам реєстрації інформації до єдиного державного демографічного реєстру».

Позивачка не погодившись з відмовою відповідача, звернулась до суду з даним позовом.

Суд вирішуючи спір між сторонами, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із приписами статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України врегульовані нормами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-IV від 11.12.2003 (далі - Закон №1382), Правилами реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затвердженого постановою КМУ від 02.032016 р. №207 (далі постанова №207, чинної на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №1382, громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Згідно із визначеннями, викладеними в абз. 4, 5 ст. 3 Закону №1382, Місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради (абз. 7 ст. 3 Закону №1382).

Відповідно до абз. 11, 12 ст. 3 Закону №1382 (чинних на момент виникнення спірних правовідносин), реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

У відповідності до положень статті 7 Закону №1382 (чинної час виникнення спірних правовідносин), зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації.

Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» № 207 від 02.03.2016 (далі - Правила №207, чинна час виникнення спірних правовідносин), які визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів.

Пунктом 3 Правил №207 передбачено, що реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання (пункт 4 Правил №207).

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції (пункт 7 Правил №207).

Згідно з п. 26 Порядку № 207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

- заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11;

- рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

- свідоцтва про смерть;

- повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспорта померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

- інших документів, які свідчать про припинення, зокрема, підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).

Відповідно до п. 27 Порядку № 207, працівник органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг перевіряє належність документа, до якого вносяться відомості про місце проживання, особі, що його подала, його дійсність, правильність заповнення заяви про зняття з реєстрації місця проживання та наявність документів, необхідних для зняття з реєстрації місця проживання, про що зазначений працівник робить відповідний запис у цій заяві.

Працівник органу реєстрації у день звернення особи (її представника) або в день отримання документів від центру надання адміністративних послуг, представника спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, посадової особи виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку: приймає рішення про зняття з реєстрації або про відмову у знятті з реєстрації місця проживання особи.

Підстави для відмови в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання регламентовані нормами статті 9-1 Закону №1382-IV, згідно із положеннями якої орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо:

особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію;

у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними;

для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.

Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Також п. 11 Порядку № 207 передбачено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо особа не подала необхідних документів або інформації.

З огляду на вищезазначені норми, Порядок №207 передбачає зняття з реєстрації місця проживання на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Також, у Порядку №207 передбачено, що рішення про відмову у знятті з реєстрації має містити причини відмови, визначенні Порядком.

Судом досліджено заяву позивачки і встановлено, що нею надавалось рішення суду, яким визнано ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на проживання в будинку АДРЕСА_2 , яке відповідно до Порядку №207 є самостійною підставою для зняття особи з реєстрації.

Крім того, рішення відповідача про відмову позивачці у знятті з реєстрації ОСОБА_2 її будинку взагалі не містить причини відмови. У змісті рішення відповідач лише цитує норму, яка визначає підстави для зняття з реєстрації місця проживання.

Таким чином, відмова відповідача у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 є протиправною.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи відповідачем не доведено правомірність своїх дій.

Позов задовольнити.

Сплачений позивачкою судовий збір в сумі 908 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (відповідно до ч. 1 . ст. 139 КАС України).

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Інгульська сільська рада Баштанського району Миколаївської області (вул. Травнева, 41,Інгулка,Баштанський район, Миколаївська область,568) задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області (вул. Травнева, 41, Інгулка, Баштанський район, Миколаївська область, 56170, ідентифікаційний код 04376498) зняти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстрації у будинку АДРЕСА_2 .

3. Зобов`язати Інгульську сільську раду Баштанського району Миколаївської області (вул. Травнева, 41, Інгулка, Баштанський район, Миколаївська область, 56170, ідентифікаційний код 04376498) зняти ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстрації у будинку АДРЕСА_2 .

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Інгульська сільська рада Баштанського району Миколаївської області (вул. Травнева, 41,Інгулка,Баштанський район, Миколаївська область,568) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 908 грн.

5. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є. В. Марич