Справа № 826/5560/16
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/119
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2022 року м. Київ № 826/5560/16

за позовомПриватного акціонерного товариства "Індустріальні та дистрибуційні системи"
до Київської митниці Держмитслужби
провизнання протиправними дій та скасування рішень
Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

Приватне акціонерне товариство "Індустріальні та дистрибуційні системи" звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Київської міської митниці ДФС, в якому просить визнати протиправними дії відповідача з коригування митної вартості товару, декларування якого відбувалося відповідно до вантажної митної декларації від 07.12.2015 р. №100250005/2015/117094; скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 07.12.2015 р. №100250005/2015/000090/2; скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску і пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 07.12.2015 р. №100250005/2015/00149.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.08.2017 р., залишеним без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2017 р., позов задоволено частково, скасовано оскаржувані картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 07.12.2015 р. №100250005/2015/00149 та рішення про коригування митної вартості товарів від 07.12.2015 р. №100250005/2015/000090/2, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.12.2019 р. скасовані постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.08.2017 р. та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2017 р. у справі №826/5560/16, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 20.01.2020 р. прийнято справу № 826/5560/16 до свого провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

05.03.2020 р. відповідачем, а 06.03.2020 позивачем до суду надано додаткові пояснення з урахуванням висновків, викладених у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.12.2019 р.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.01.2015 р. між ПрАТ "Індустріальні та дистрибуційні системи" (Україна) та ТОВ "Айдієс Боржомі Тбілісі" (Грузія) (Продавець) укладено контракт № СТ20-001/1501 на поставку мінеральної води «Боржомі» в асортименті та за цінами визначеними у п. 1 і 2 цього контракту

Умовами названого Контракту передбачено, що продавець продає, а покупець приймає й оплачує товар в порядку та на умовах, передбачених контрактом. Під товаром сторони розуміють мінеральну воду «Боржомі» в асортименті (п. 1.1.). Кількість товару визначається при кожному замовленні за згодою Сторін (п. 1.2.). Умови оплати - повна оплата кожної партії товару протягом 75 днів з моменту розмитнення вантажу в м. Одесса Україна (п.3.1.). Спосіб розрахунку - у Доларах США безготівковий на розрахунковий рахунок продавця (п. 3.2.). Спосіб транспортування - залізнодорожні вагони та/чи контейнера до ст. Одеса Західна (п. 5.3.). Кожну упаковку товару продавець упаковує в поліетиленову плівку. Упаковка повинна забезпечувати цільність товару під час перевезення, навантаження, розвантаження (6.1.).

02.03.2015 р. між позивачем та ТОВ "Айдієс Боржомі Тбілісі" (Грузія) укладено Додаткову угоду №1 від 02.03.2015 р. до контракту, пунктом 1 якої визначено підставу зміни ціни товару: суттєва девальвація гривні з дати останнього перегляду договірних цін, зниження платоспроможності споживачів внаслідок тяжкої економічної ситуації, яка склалася в країні покупця (позивача).

07.12.2015 р., відповідно до умов названих Контракту та додаткової угоди № 1 від 02.03.2015 р., ТОВ "АйДіЕс Боржомі Тбілісі" (Грузія) здійснено поставку товару ("вода природна мінеральна лікувально-столова гідрокарбонатна натрієва "Боржомі" сильногазована", що розфасована у скляних пляшках ємністю по 0,5 л) в обсязі 25 992 скляних пляшок за ціною 11 346,48 дол. США, а саме: 0,44 дол. США за одну скляну пляшку ємністю 0,5 л.

На імпортований в рамках Контракту товар, декларантом позивача була подана відповідачу вантажна митна декларація за № /2015/117094 від 07.12.2015 р.

Задекларована митна вартість товару визначена за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

На підтвердження заявленої митної вартості товару у сумі 11 346,48 дол. США (270457,02 грн) та обраного методу її визначення позивачем було подано до митного органу разом із митною декларацією наступні обов`язкові документи: міжнародна автомобільна накладна (CMR) № 466652 від 27.11.2015 р.; рахунок-фактуру (інвойс) № GE20150415 від 25.11.2015 р.; пакувальний лист б/н від 25.11.2015 р.; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - додаткові угоди № 1 від 02.03.2015 р., № 2 від 10.06.2015 р. і № 3 від 12.06.2015 р.; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № СТ20-001/1501 від 13.01.2015 р., договір про надання послуг митного брокера № Т822/15 від 25.06.2015 р.; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному контролю) № 2730 від 27.11.2015 р.; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампу) № 2730 від 26.11.2015 р.; сертифікат про походження товару форми СТ-1 № GEО2015 01/004177 від 26.11.2015 р.; лист-довідка IDS BORJOMI GEORGIA LLC від 15.10.2014 р. № LТ32-303/1410 стосовно того, що ПрАТ "Індустріальні та дистрибуційні системи" є ексклюзивним дистриб`ютором продукції мінеральної води "Боржомі" на території України; лист IDS BORJOMI GEORGIA LLC від 27.03.2015 р. № LТ32-591/1503 з відомостями про страхування експортних вантажів; копія митної декларації країни відправлення С2808 від 28.11.2015 р.

Під час проведення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, заявлених за вантажною митною декларацією № /2015/117094, митним органом на підставі статті 54 Митного кодексу України та Методичних рекомендацій встановлено, що документи, які подані відповідно до частини 2 статті 53 названого Кодексу для підтвердження заявленої митної вартості товару, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, у зв`язку з чим декларанту запропоновано надати додаткові документи п. 4 ст. 53 Митного кодексу України: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити необхідні для ідентифікації ввезеного товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Декларант у відповідь на запит митного органу супровідним листом № 07-004 від 07.12.2015 р. подав такі додаткові документи: платіжні доручення в іноземній валюті, свіфти, виписку з бухгалтерських та банківських документів; документ, що підтверджує вартість страхування від 28.01.2015 р.; прайс-лист від 02.03.2015 р.; переклади Держзовнішформ на українську; експертний висновок Іллічівського підприємства Одеської регіональної торгово-промислової палати № ОЭ-8/427 від 06.11.2015 р. з питання визначення ринкової вартості станом на 05.11.2015 р.; інформаційний лист ТОВ "АйДіЕс Боржомі Тбілісі" від 26.03.2015 р. № LT32-589/1503 щодо собівартості мінеральної води "Боржомі"; лист ТОВ "АйДіЕс Боржомі Тбілісі" від 27.03.2015 № LT32-591/1503 з питання страхування експортних вантажів; лист-довідку ТОВ "АйДіЕс Боржомі Тбілісі" від 15.10.2014 р. №LT32-303/1410; лист страхового полісу №LT32-591/1503; розрахунок ціни (калькуляцію);а також інші некласифіковані документи.

Окрім того, у листі декларант позивача вказав про неможливість виконання вимоги митниці надати довідкову інформацію про вартість у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам, оскільки зазначені документи можуть бути надані виключно організаціями, які мають повноваження на здійснення оціночної діяльності в країні-експортері (Грузія).

За результатами дослідження наданих декларантом документів, Митний пост «Західний» відмовив позивачу у визнанні митної вартості товарів за першим (основним) методом, оскільки подані для здійснення митного контролю документи, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, з огляду на таке:

- відповідно до умов поставки СІР, які передбачені зовнішньоекономічним договором (контрактом) від 13.01.2015 р. СТ20-001/1501 до вартості товару включено вартість страхування, однак декларантом не подано страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування оцінюваних товарів;

- покупець товару ПрАТ "Індустріальні та дистрибуційні системи" (Україна) є ексклюзивним дистриб`ютором товару мінеральної води "Боржомі", а також законним користувачем товарного (колективного) знаку "Боржомі", та відповідно до положень додаткової угоди від 02.03.2015 р. № 1 до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 13.01.2015 р. № СТ20-001/1501, в якому ціна товарів, і як наслідок, митна вартість товарів була зменшена, існуючий взаємозв`язок між продавцем вказаного товару IDS BORJOMI GEORGIA LLC (Грузія) та покупцем, вплинув на заявлену декларантом митну вартість;

- на письмову вимогу органу доходів і зборів декларантом не подано довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

- у додатково поданому відкритому полісі страхування від 28.01.2015 р. №000837 зазначено "страховий період 28.01.2015-04.03.2015», таким чином, страховий поліс є недійсним на поставку оцінюваної партії товару".

З урахуванням наведених висновків Митним постом "Західний" прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 100250005/2015/000090/2 від 07.12.2015 р. з використанням другорядного методу - за резервним методом. Як зазначено в графі 33 такого рішення, за результатами проведеної консультації між митним органом і декларантом, обрано резервний метод визначення митної вартості для чого була використана наявна у митного органу інформація - інформація про митну декларацію позивача від 29.07.2015 р. № 100250002/2015/057525.

За наслідком прийняття рішення про коригування митної вартості товарів видано картку відмови №100250005/2015/00149, в якій роз`яснено можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Окрім того, позивач, в порядку вимог ч. 8 ст. 55 Митного кодексу України, скористався правом надання митному органу додаткових документів. До супровідного листа № 148/4-16ц від 23.02.2016 р. були додані такі документи: копія платіжного доручення № 56 від 14.12.2015 р. щодо оплати товару; копія виписки з бухгалтерської документації - відомість розрахунків між ПрАТ "Індустріальні та дистрибуційні системи" та IDS BORJOMI GEORGIA LLC; копія виписки з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; копію розрахунку ціни (калькуляцію); експертний висновок № ОЭ-8/427 від 06.11.2015 р.; копія угоди відкритого страхового полісу № 1CG/AG 15/026+1 від 04.03.2015 р.

Київська митниця ДФС України листом №1591/10/26-70-25-02 від 03.03.2016 р. повідомила позивача про те, що в ході митного оформлення імпортованих товарів ПрАТ "Індустріальні та дистрибуційні системи" не виконало в повному обсязі вимоги ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, оскільки: на копії угоди до відкритого страхового полісу від 04.03.2015 р. № ICG/AG 15/026+1 відсутні печатка та підпис страхувальника ТОВ "Страхувальна компанія Ай Сі Груп", не наданий відкритий поліс № 00837 та окремі заявки на оцінювані партії товарів, що не дають можливості перевірити страхові суми та складові митної вартості товарів; надані платіжні не підтверджують митну вартість товарів, оскільки платіжні доручення в іноземній валюті від 14.12.2016 р. №56 та від 18.12.2015 р. №57 не підлягають обчисленню та перевірці, оскільки не по всіх зазначеним в них номерам інвойсів митні оформлення здійснені у зоні діяльності Київської міської митниці ДФС у зв`язку із чим не можливо перевірити розмір та повноту їх сплати. Також, надана відомість розрахунків не відображає сплату коштів у розрізі інвойсів, а перелічені номера митних декларацій за фактурними вартостями не збігаються з сумами зазначених платіжних доручень; експертний висновок від 06.11.2015 р. № ОЭ-8/427 не може слугувати підґрунтям у вирішенні питання визначення митної вартості, оскільки декларантом не поданий звіт про оцінку від 05.11.2015 р. ТОВ "УкрПрофі", на підставі якого визначалась вартість оцінюваного товару; надані накладні щодо відчуження оцінюваного товару на території України стосуються періоду березень-червень 2015 року, що раніше ніж період отримання оцінюваного товару за ЕМД; наданий інформаційний лист IDS BORJOMI GEORGIA від 26.03.2015 р. № LT32-589/1503 щодо розрахунку ціни оцінюваного товару не містить основних статей витрат, на підставі яких формується собівартість товару, а саме у листі відсутні витрати на виробництво оцінюваного товару, замість цього фігурують витрати на придбання. Крім того, на переконання митниці, зазначений лист містить визначені ціни реалізації товарів на Україні, що суперечать визначенню "дійсній вартості" згідно п. 2 ст. VII Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі 1994 року, оскільки ціни продавця для продажу оцінюваного товару ПрАТ "Індустріальні та дистрибуційні системи" є спеціальними. За даними офіційного сайту компанії IDS BORJOMI INTERNATIONAL митниця дійшла висновку, що IDS BORJOMI GEORGIA LLC (продавець) та ПрАТ "Індустріальні та дистрибуційні системи" (покупець) належать до компаній, які входять до міжнародної групи компаній IDS BORJOMI INTERNATIONAL, а тому вони контролюються третьою особою, та як наслідок, являються пов`язаними особами у розумінні статті 15 Угоди. З урахуванням наведених висновків відповідач відмовив позивачу у визнанні заявленої митної вартості та скасування рішення № 100250005/2015/000090/2.

Товар випущено у вільний обіг під гарантійні зобов`язання шляхом надання гарантій відповідно до розд. Х Митного кодексу України.

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Індустріальні та дистрибуційні системи» - вважає протиправними дії відповідача з коригування митної вартості товару, декларування якого відбувалося відповідно до вантажної митної декларації від 07.12.2015 р. №100250005/2015/117094 та просить скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 07.12.2015 р. №100250005/2015/000090/2 і картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску і пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 07.12.2015 р. №100250005/2015/00149, зазначаючи наступне.

Позивач, скориставшись правом надання митному органу додаткових документів в порядку вимог ч. 8 ст. 55 Митного кодексу України, до супровідного листа № 148/4-16ц від 23.02.2016 р. додавав документ на підтвердження пролонгації страхового полісу до 04.03.2016 р.

В частині зауважень митного органу до змісту умов прайс-листа позивач відзначає, що форма прайс-листа законодавчо не встановлена, тому виробник на власний розсуд має право формувати перелік достатньої для продажу інформації про товар.

Наявність взаємозв`язку позивача та продавця відповідно до частини 12 статті 58 Митного кодексу України саме по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної.

Окрім того позивач, враховуючи висновки Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.12.2019 р., зазначає, що момент виникнення спірних правовідносин та на даний момент позивач є ексклюзивним дистриб`ютором мінеральної води ТМ "Боржомі". Для надання інформації щодо вартості операції з оцінюваними товарами з непов`язаним покупцям, необхідно щоб будь-які інші юридичні особи здійснили декларування та експорт зазначеного товару на митну територію України. Враховуючи відсутність таких юридичних осіб, і, як наслідок, відсутність декларування та експорту зазначеного товару будь-ким, окрім позивача, було та є неможливим надання інформації про підтвердження того, що ціна договору є близькою до вартості операції, яка здійснювалась одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами з непов`язаним покупцями ідентичних або подібних (аналогічних) товарів.

Декларування товару здійснювалося у порядку електронного декларування шляхом електронного листування, що у зв`язку із перебігом терміну більш, ніж три років, зумовлює неможливість надати документи, що містять відомості щодо ціни одиниці товару, за якою оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортовані товари продаються на території України у найбільших загальних кількостях покупцю, який не є пов`язаною з продавцем особою, одночасно або у час, наближений до дати ввезення оцінюваних товарів, оскільки такі електронні документи, подані листом від 07.12.2015 о 14:36:53, були знищені на підставі п. 928 Розділу 1 Наказу Міністерства юстиції України №578/5 від 12.04.2012 р.

Відповідач - Київська митниця Держмитслужби - проти задоволення позовних вимог заперечила, посилаючись на правомірність оскаржуваних рішень.

Відповідач зазначив про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості, з огляду на положення ч. 6 ст. 54, ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України, а також про те, що позивачем документально не підтверджено митну вартість товару - складові митної вартості.

Також відповідач підтримав висновки, викладені у гр. 33 оскаржуваних рішень.

Між тим, відповідач у додаткових поясненнях, наданих з урахуванням висновків, викладених у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.12.2019 р., наполягає, що позивач, заявляючи митну вартість товару, що був придбаний у пов`язаної особи, за основним методом - за ціною договору (контракту), мав би при декларуванні такого товару з власної ініціативи надати митному органу докази того, що така вартість є близькою до вартості операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами з непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів чи ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статей 62, 63 Митного кодексу України.

Саме позивач на стадії декларування товару (подання декларації та інших документів) зобов`язаний довести та надати докази (відповідні документи) того, що має право декларувати товари придбані у пов`язаної особи за основним методом - за ціною договору (контракту), і лише у разі надання таких документів, контролюючий орган, у разі наявності у нього сумнівів щодо впливу взаємозв`язку на ціну товарів, має надати декларанту свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце та витребувати додаткові документи, що передбачені ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, направляючи дану справу на новий розгляд, вказав: "…суди попередніх інстанцій відхилили доводи контролюючого органу відносно того, що при декларуванні товару позивачем не було надано митному органу документального підтвердження наявності або відсутності впливу взаємозв`язку сторін зовнішньоекономічного контракту на ціну спірного товару, як наслідок такий вплив залишено поза межами дослідження.

Зокрема, посилання відповідача на частину вісімнадцяту ст. 58 Митного кодексу України як на підставу правомірності спірних рішень щодо обов`язку позивача підтвердити відсутність впливу взаємозв`язку на ціну товару при продажу між пов`язаними особами, суд першої інстанції вважав необґрунтованим, з посиланням на те, що саме митний орган повинен надати декларанту письмові обґрунтування щодо наявності такого впливу (ч. 13 ст. 58 ), чого контролюючим органом зроблено не було та про що у оскаржуваному рішенні не зазначалось. Також суд вказав, що відповідач також не надав суду жодних документальних доказів, що засвідчують відповідність ПАТ "Індустріальні та дистрибуційні системи" критеріям, встановленим ст. 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року. Крім того, суд вказав, що відповідно до ч. 12 ст. 58 Митного кодексу України, той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятною. У таких випадках необхідно розглянути обставину продажу та прийняти вартість операції за умови, взаємовідносини покупця та продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Судом апеляційної інстанції у рішенні взагалі будь - якого аналізу посиланням відповідача на ч. 18 ст. 58 Митного кодексу України надано не було.

Проте колегія суддів зазначає, що такі висновки здійснено без врахування всіх норм Митного кодексу України, що регулюють спірні правовідносини, зокрема частиною вісімнадцятою статті 58 Митного кодексу чітко передбачено, що при продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом - за ціною договору, у тому разі, якщо саме декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу; митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

Такий обов`язок декларанта кореспондується і частиною двадцятою статті 58 Митного кодексу України, де передбачено, що порівняння з вартістю операцій, зазначених у пунктах 1-3 частини вісімнадцятої цієї статті, здійснюється за ініціативою декларанта або уповноваженої ним особи.

Тобто позивач заявляючи митну вартість товару, що був придбаний у пов`язаної особи, факт чого Товариством не заперечується, за основним методом - за ціною договору (контракту), мав би при декларуванні такого товару з власної ініціативи надати митному органу докази того, що така вартість є близькою до вартості операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами з непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів чи ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статей 62, 63 Митного кодексу України.

Отже саме позивач на стадії декларування товару (подання декларації та інших документів) зобов`язаний довести та надати докази (відповідні документи) того, що має право декларувати товари придбані у пов`язаної особи за основним методом - за ціною договору (контракту), і лише у разі надання таких документів, контролюючий орган, у разі наявності у нього сумнівів щодо впливу взаємозв`язку на ціну товарів, має надати декларанту свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце та витребувати додаткові документи, що передбачені ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України.

Проте суди попередніх інстанцій не взяли до уваги вказаного.

Отже враховуючи вищезазначене колегія суддів приходить до висновку, що наявність взаємозв`язку сторін зовнішньоекономічного контракту може безпосередньо впливати на ціну товару, а тому у даній справі встановлення таких обставин має значення для правильного вирішення спору.

При цьому суди мають врахувати, що докази відсутності впливу взаємозв`язку сторін зовнішньоекономічного контракту на ціну товару мав надати саме позивач на стадії подання митної декларації та обрання основного методу визначення ціни товару.».

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 34-1 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України (тут і надалі в редакції, чинній у період спірних правовідносин) органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, митниці та митні пости.

Митний контроль, у силу вимог ст. 4 Митного кодексу України, це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За приписами ч. 1 ст. 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до положень ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 Митного кодексу України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (ч. 2 статті 52 Митного кодексу України).

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості (ч. 4 ст. 52 Митного кодексу України).

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей. (ч. 8, 9 ст. 52 Митного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Частиною 1 та 2 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів (ч. 7 статті 55 Митного кодексу України).

Згідно з ч. 8 вказаної статті Митного кодексу України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Відповідно до ч. 9 ст. 55 Митного кодексу України у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Положеннями ст. 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною 2 ст. 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Термін «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (ч. 5-8 ст. 58 Митного кодексу України).

Відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Згідно з частинами 12, 13 статті 58 Митного кодексу України той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

За наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

У разі відсутності обґрунтувань з боку органу доходів і зборів необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів (ч. 14 ст. 58 Митного кодексу України).

Відповідно до частини 15 статті 58 Митного кодексу України декларант має право відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв`язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Згідно з частиною 18 статті 58 Митного кодексу України при продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами:

1) вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну;

2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу;

3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

Порівняння з вартістю операцій, зазначених у пунктах 1-3 частини 18 цієї статті, здійснюється за ініціативою декларанта або уповноваженої ним особи. Вартість цих операцій не може використовуватися замість вартості операцій з оцінюваними товарами (ч. 20 статті 58 Митного кодексу України).

Для цілей цього Кодексу особи вважаються пов`язаними між собою у випадках, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (ч. 16 ст. 58 МК України).

При цьому, згідно із ч. 4 ст. 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, для цілей цієї Угоди особи вважаються пов`язаними між собою, тільки якщо: вони є службовцями або директорами підприємств один в одного; вони юридично визнані партнерами по бізнесу; вони є роботодавцем і працівником; будь-яка особа безпосередньо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них; один з них безпосередньо або опосередковано контролює іншого; обидва безпосередньо або опосередковано контролюються третьою особою; разом вони безпосередньо або опосередковано контролюють третю особу; вони є членами однієї й тієї самої сім`ї. Особи, які пов`язані одна з одною в бізнесі таким чином, що одна з них є одноосібним агентом, одноосібним дистриб`ютором чи одноосібним концесіонером іншого, як би це не називалося, уважаються пов`язаними для цілей цієї Угоди, якщо вони підпадають під вказані критерії.

Правила заповнення декларації митної вартості, затверджені наказом Міністерства фінансів України 24.05.2012 р. № 599, визначають порядок заповнення декларації митної вартості, яка використовується:

декларантом або уповноваженою ним особою - при визначенні та заявленні митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту;

митним органом - при здійсненні контролю за правильністю визначення декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту.

Відповідно до пункту 1.3 вказаних Правил, ДМВ подається в установленому порядку митному органу, що здійснює митне оформлення товарів, разом з митною декларацією на оцінювані товари.

Пунктом 1.14 Правил передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Посадовою особою митного органу заповнюється графа ДМВ "Для відміток митного органу". На основному аркуші, крім реєстраційного номера ДМВ, повинно бути зазначене рішення, яке прийняте посадовою особою митного органу за результатами контролю правильності визначення митної вартості товарів (пункти 2.1, 2.2 вказаних Правил).

Відповідно до пункту 2.3 Правил, при електронному декларуванні посадова особа за допомогою автоматизованої системи митного оформлення створює та надсилає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів відповідно до частин третьої та/або четвертої статті 53 Кодексу для підтвердження митної вартості товарів із складанням їх переліку.

При електронному декларуванні повідомлення про необхідність подання документів вважається одержаним декларантом або уповноваженою ним особою з часу надходження до митного органу повідомлення в електронній формі від декларанта або уповноваженої ним особи про одержання цього повідомлення. При електронному декларуванні декларант або уповноважена ним особа надсилає повідомлення про відмову у подачі документів у складі електронного повідомлення, засвідченого електронним підписом (пункти 2.4, 2.5 Правил).

В даному випадку зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів (графа 33 - обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості) вбачається, що подані для здійснення митного контролю документи, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, з огляду на таке:

- відповідно до умов поставки СІР, які передбачені зовнішньоекономічним договором (контрактом) від 13.01.2015 р. СТ20-001/1501 до вартості товару включено вартість страхування, однак декларантом не подано страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування оцінюваних товарів;

- покупець товару ПрАТ "Індустріальні та дистрибуційні системи" (Україна) є ексклюзивним дистриб`ютором товару мінеральної води "Боржомі", а також законним користувачем товарного (колективного) знаку "Боржомі", та відповідно до положень додаткової угоди від 02.03.2015 р. № 1 до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 13.01.2015 р. № СТ20-001/1501, в якому ціна товарів, і як наслідок, митна вартість товарів була зменшена, існуючий взаємозв`язок між продавцем вказаного товару IDS BORJOMI GEORGIA LLC (Грузія) та покупцем, вплинув на заявлену декларантом митну вартість;

- на письмову вимогу органу доходів і зборів декларантом не подано довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

- у додатково поданому відкритому полісі страхування від 28.01.2015 р. №000837 зазначено "страховий період 28.01.2015-04.03.2015", таким чином, страховий поліс є недійсним на поставку оцінюваної партії товару.

Водночас відповідач, за результатами розгляду додаткових документів, поданих позивачем в порядку вимог ч. 8 ст. 55 Митного кодексу України, вказав на невиконання в повному обсязі позивачем в ході митного оформлення імпортованих товарів вимоги ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.

А саме, відповідач посилається на те, що:

- на копії угоди до відкритого страхового полісу від 04.03.2015 р. № ICG/AG 15/026+1 відсутні печатка та підпис страхувальника ТОВ "Страхувальна компанія Ай Сі Груп", не наданий відкритий поліс № 00837 та окремі заявки на оцінювані партії товарів, що не дають можливості перевірити страхові суми та складові митної вартості товарів;

- надані платіжні доручення не підтверджують митну вартість товарів, оскільки платіжні доручення в іноземній валюті від 14.12.2015 р. №56 та від 18.12.2015 р. №57 не підлягають обчисленню та перевірці, оскільки не по всіх зазначеним в них номерам інвойсів митні оформлення здійснені у зоні діяльності Київської міської митниці ДФС у зв`язку із чим не можливо перевірити розмір та повноту їх сплати;

- надана відомість розрахунків не відображає сплату коштів у розрізі інвойсів, а перелічені номера митних декларацій за фактурними вартостями не збігаються з сумами зазначених платіжних доручень;

- експертний висновок від 06.11.2015 р. № ОЭ-8/427 не може слугувати підґрунтям у вирішенні питання визначення митної вартості, оскільки декларантом не поданий звіт про оцінку від 05.11.2015 р. ТОВ "УкрПрофі", на підставі якого визначалась вартість оцінюваного товару;

- надані накладні щодо відчуження оцінюваного товару на території України стосуються періоду березень-червень 2015 року, що раніше ніж період отримання оцінюваного товару за ЕМД;

- наданий інформаційний лист IDS BORJOMI GEORGIA від 26.03.2015 р. №LT32-589/1503 щодо розрахунку ціни оцінюваного товару не містить основних статей витрат, на підставі яких формується собівартість товару, а саме у листі відсутні витрати на виробництво оцінюваного товару, замість цього фігурують витрати на придбання. Крім того, на переконання митниці, зазначений лист містить визначені ціни реалізації товарів на Україні, що суперечать визначенню "дійсній вартості" згідно п. 2 ст. VII Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі 1994 року, оскільки ціни продавця для продажу оцінюваного товару ПрАТ "Індустріальні та дистрибуційні системи" є спеціальними. За даними офіційного сайту компанії IDS BORJOMI INTERNATIONAL митниця дійшла висновку, що IDS BORJOMI GEORGIA LLC (продавець) та ПрАТ "Індустріальні та дистрибуційні системи" (покупець) належать до компаній, які входять до міжнародної групи компаній IDS BORJOMI INTERNATIONAL, а тому вони контролюються третьою особою, та як наслідок, являються пов`язаними особами у розумінні статті 15 Угоди.

Судом встановлено, що на вимогу митниці декларантом надані додаткові документи, зокрема: рахунок ціни (калькуляція) - у вигляді інформаційного листа компанії IDS BORJOMI GEORGIA LLC від 26.03.2015 р. № LT-32-589/1503, інформація, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України з копіями підтверджуючих документів - надані разом з супровідним листом від 07.12.2015 р. № 07-004

Розрахунок ціни (калькуляції) виробника товару, оформлений у вигляді інформаційного листа ТОВ "АйДіЕс Боржомі Тбілісі" від 26.03.2015 р. № LT32-589/1503, в якому наведена собівартість мінеральної води «Боржомі», був поданий декларантом разом з супровідним листом від 07.12.2015 р. № 07-004.

Названий розрахунок ціни (калькуляція) містить всі цінові показники необхідні для визначення собівартості реалізуємої продукції на умовах СІР.

Відповідно до Інкотермс (офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2010 року), що регулюють питання, яка зі сторін договору купівлі - продажу повинна здійснити необхідні для перевезення і страхування дії, коли продавець передає товар покупцю, і які витрати несе кожна із сторін термін CIP (CARRIAGE AND INSURANCE PAID TО (...named place of destination) фрахт/перевезення та страхування оплачено до) означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передавання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які додаткові витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки у вищезазначений спосіб. Однак за умовами поставки CIP на продавця покладається також обов`язок забезпечення страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення. Страхування товару на умовах поставки CIP не є обов`язком покупця.

Відповідно до приписів п. 6 ст. А.3 Інкотермс тривалість періоду страхового покриття пов`язана з датою прийняття покупцем товару.

Пунктом 5.2. Контракту передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах CIP Одеса Західна згідно Інкотермс - 2010.

При митному оформленні товару позивачем був наданий відкритий поліс страхування вантажу № 00837, згідно якого страхувальником є продавець товару - ТОВ "АйДіЕс Боржомі Тбілісі", спосіб перевезення - змішаний згідно інвойсу (CIP Інкотермс). Поліс містить повну інформацію щодо страхової суми, розміру страхової премії та порядку її розрахунку.

Відкритий поліс страхування вантажу № 00837 визначає страховий період, який становить 28.01.2015 р. - 04.03.2015 р.

В матеріалах справи також міститься лист ТОВ "АйДіЕс Боржомі Тбілісі" від 27.03.2015 р. № LT32-591/1503, яким продавець засвідчує факт здійснення страхування експортних вантажів під один відкритий поліс на всі стандартні ризики та який декларант позивача подавав митному органу супровідним листом № 07-004 від 07.12.2015 р.

04.03.2015 р. ТОВ "АйДіЕс Боржомі Тбілісі" (продавцем) укладено угоду №ICG/AG 15/026+1 стосовно внесення змін до відкритого полісу №00837 із страхування вантажу, яким продовжено строк дії Договору страхування та виданого на його основі вищевказаного полісу до 04.03.2016 р. При цьому вказана угода була подана митному органу в порядку вимог ч. 8 ст. 55 Митного кодексу України, згідно супровідного листа № 148/4-16ц від 23.02.2016 р.

Викладене спростовує доводи відповідача, що страховий поліс є недійсним на поставку оцінюваної партії товару.

Водночас суд доходить висновку, що відсутність печатки та підпису страхувальника ТОВ "Страхувальна компанія Ай Сі Груп" на копії угоди до відкритого страхового полісу від 04.03.2015 р. № ICG/AG 15/026+1 не створює перешкод при визначенні чинності відкритого страхового полісу та обчисленні витрат по страхуванню оцінюваної партії товару, які вже були включені до ціни товару.

В свою чергу, Досліджена судом копія угоди №ICG/AG 15/026+1 від 04.03.2015 р. містить підпис страхувальника та скріплена відтиском печатки ТОВ "Страхувальна компанія Ай Сі Груп".

Стосовно правомірності зауважень відповідача до наданих позивачем платіжних доручень як таких, що не підтверджують митну вартість товару (платіжні доручення в іноземній валюті від 14.12.2015 р. №56 та від 18.12.2015 р. №57 не підлягають обчисленню та перевірці, оскільки не по всіх зазначеним в них номерам інвойсів митні оформлення здійснені у зоні діяльності Київської міської митниці ДФС у зв`язку із чим не можливо перевірити розмір та повноту їх сплати), суд вважає за необхідне відзначити про відсутність таких доводів та обставин у графі 33 оскаржуваного рішення, як підстави для коригування митної вартості.

Між тим, згідно пункту 3.1. Контракту від 13.01.2015 року №СТ20-001/1501 покупець здійснює повну оплату кожної партії товару продавцю протягом 75 днів з моменту митної очистки вантажу в Одесі.

Як встановлено пунктом 3.3. Контракту, покупець може здійснювати передплату за товар шляхом сплати грошових коштів на рахунок продавця на підставі інвойсу. За наявності передплати, що була визначена інвойсом продавця, останній здійснює поставку товару на суму сплаченої передплати.

Однак, на час митного оформлення товару, попередня оплата за товар не проводилась, жодних банківських документів, що підтверджують оплату товару, не існувало, позивач не міг подати та не подавав до митного оформлення такі документи з об`єктивних причин.

Після прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості товарів, позивач надав відповідачу копію платіжного доручення в іноземній валюті № 56 від 14.12.2015 р. з відміткою ПАТ "Дойче Банк ДБУ" про виконання платіжного документу яким підтверджується оплата товару, імпортованого на підставі вантажної митної декларації за № /2015/117094 від 07.12.2015 р. Зокрема разом з супровідним листом від 23.02.2016 р. № 148/4-16ц. були надані свіфт-повідомлення банку; копія виписки з бухгалтерської документації (відомість розрахунків між ПрАТ "Індустріальні та дистрибуційні системи" та IDS BORJOMI GEORGIA LLC).

Таким чином досліджувані судом зауваження митного органу, в тому числі й стосовно відомості розрахунків як такої, що не відображає сплату коштів у розрізі інвойсів, підлягають визнанню безпідставними.

Надаючи правову оцінку твердженню відповідача, що експертний висновок Ілічівського підприємства Одеської регіональної ТПП від 06.11.2015 р. № ОЭ-8/427 не може слугувати підґрунтям у вирішенні питання визначення митної вартості, оскільки декларантом не поданий звіт про оцінку від 05.11.2015 р. ТОВ "УкрПрофі", на підставі якого визначалась вартість оцінюваного товару, суд відзначає, що зміст названого експертного висновку свідчить, що станом на 05.11.2015 р. визначена виробником вартість продукції (мінеральна вода «Боржомі» в скляній пляшці ємністю 0,5 л) у розмірі 0,44 доларів США за одиницю такої продукції відповідала кон`юнктурі ринку.

Однак відповідачем під час судового розгляду спору не була спростована правильність та достовірність названого експертного висновку.

В свою чергу на вимогу митниці надати у десятиденний строк довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам, позивачем в листі від 07.12.2015 р. № 70-004 були наведені обґрунтовані причини неможливості надати таку інформацію у встановлені строки. Зокрема декларант повідомив, що довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам може бути надана виключно організаціями, які мають повноваження на здійснення оціночної діяльності в країні експортері (Грузії), у зв`язку із чим протягом 10 календарних днів таку інформацію неможливо надати.

Підсумовуючи наведене вище в сукупності, суд приходить до висновку, що виявлені митним органом під час митного оформлення імпортованого позивачем товару розбіжності не мали впливу на правильність визначення його митної вартості, а документи, які надавались під час митного оформлення, містили відомості про умови поставки й жодним чином не перешкоджали відповідачу встановити і перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару. При цьому позивачем були надані всі необхідні документи, які містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всі відомості щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари.

Окрім того відповідач обґрунтовує законність прийнятого рішення про коригування митної вартості тим, що позивач та продавець - IDS BORJOMI GEORGIA є взаємопов`язаними особами, що вплинуло на формування митної вартості.

Так, з 26.02.2015 р. почав діяти додатковий імпортний збір на товари, що ввозяться на митну територію України суб`єктами господарювання, введений згідно із Законом України від 28.12.2014 №73- VIII "Про заходи щодо стабілізації платіжного балансу України відповідно до статті XII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року", що призвело до збільшення митних платежів, що повинні бути сплачені до Державного бюджету України суб`єктами господарювання, в тому числі і позивачем, при ввезенні на митну територію України у митному режимі імпорту, незалежно від країни походження цих товарів та укладених Україною угод (договорів) про вільну торгівлю. Базою оподаткування додатковим імпортним митним збором є митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України, визначена відповідно до положень МК України.

02.03.2015 р. між ТОВ "Айдіес Боржомі Тбілісі" (Грузія) та позивачем укладена додаткова угода №1 до Контракту від 13.01.2015 р. №СТ20-001/1501, в якій вказана ціна товарів та їх митна вартість були зменшені. У додатковій угоді зазначено про те, що у зв`язку із суттєвою девальвацією гривні, зниженням платіжної спроможності позивачів, а також тим, що в країні покупця (Україні) склалася складна економічна ситуація та товар втрачає свою конкурентоспроможність ціна товару була зменшена.

Отже умови угоди беззаперечно свідчать про те, що узгоджена причина зменшення ціни не пов`язана з економічною ситуацією в країні виробника, нестабільною валютою країни виробника та зменшенням затрат на виробництво товару виробником, натомість пов`язана з економічною ситуацією в Україні. Саме тому для конкурентоспроможності ціна товарів була знижена.

Отже, зниження ціни на товар було пов`язане з іншими обставинами, ніж наявний взаємний зв`язок між ПрАТ "Індустріальні та дистрибуційні системи" та IDS Borjomi Georgia LLC (Грузія). Зниження ціни товару викликано не стільки бажанням пов`язаних продавця та покупця занизити суму митних платежів, як необхідністю забезпечення конкурентоспроможності товару.

У той же час на момент митного оформлення товару зазначена додаткова угода не була змінена/розірвана сторонами чи скасована рішенням суду.

Під час митного оформлення товару вказана додаткова угода була у розпорядженні митного органу, проте відповідачем не було надано правової оцінки останній. В рішенні про коригування митної вартості товарів обґрунтування висновку про надання ПрАТ "Ідустріальні та дистрибуційні системи" спеціальних цін відсутні.

Відповідачем також не була надана оцінка економічному обґрунтуванню ціни імпортованого товару й під час судового розгляду справи, а тому його висновки про взаємопов`язаність сторін є припущенням і не підтверджується у належний спосіб.

Суд акцентує увагу, що в силу вимог ч. 12, 16, 18 ст. 58 Митного кодексу України та ст. 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, лише той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної, а відповідно і не може бути підставою для витребування митним органом додаткових документів згідно з ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Аналогічна правова позиція висловлена Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постановах від 15.05.2018 у справі №826/5558/16, від 31.07.2018 у справі №826/3106/16, 18.06.2020 у справі №826/5557/16, 26.11.2020 у справі №826/2313/16, від 29.01.2021 у справі №826/1497/16.

Тобто, навіть якщо вважати обґрунтованими доводи відповідача про те, що існуючий взаємозв`язок між продавцем вказаного товару ТОВ "Айдіес Боржомі Тбілісі" (Грузія) та позивачем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, останнім надано митному органу наявні документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару та можливість її визначення за першим методом.

Суд зауважує, що за змістом пункту 4 частини першої статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, не застосовується лише у тому разі, якщо покупець і продавець пов`язані між собою особи і ці відносини вплинули на ціну товарів.

Змістовний аналіз вказаного пункту дає підстави вважати, що в ситуації коли покупець і продавець є пов`язаними між собою особами у зв`язку із чим продавець надає такому покупцю преференції в порівнянні з іншими (не пов`язаними) покупцями щодо заниження ціни товару, логічним і справедливим є неможливість застосування в такому випадку методу визначення митної вартості за ціною договору, а більш доцільним є зокрема визначення митної вартості за ціною аналогічних товарів.

Однак у даній справі судом встановлено, що стверджуваний відповідачем зв`язок не є зв`язком, в якому одна із осіб опосередкована контролюється третьою особою.

Насамкінець, судом не береться до уваги посилання митного органу в графі 33 оскаржуваного рішення на наявну інформацію щодо вартості операцій з ідентичними товарами, оскільки наявна інформація відносно рішень про визначення митної вартості за ідентичним товаром як позивача, так і інших суб`єктів без врахування поданих документів ПрАТ "Індустріальні та дистрибуційні системи" не може мати першочергове значення при визначенні методу, що застосовуються до визначення митної вартості.

Резюмуючи наведені обґрунтування, суд вважає підтвердженими обставини, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів відповідачем всупереч вказаним вище правовим нормам не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості товарів, за наслідками яких розпочалась процедура консультацій та причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору.

Більш того, матеріалами справи документально не підтверджено факту надання декларантом позивача документів, що містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, на підставі чого контролюючий орган розпочав процедуру консультацій.

Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність рішень щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

За відсутності встановлених частинами першою та другою статті 58 Митного кодексу України обмежень для застосування першого методу та обставин, зазначених в частині шостій статті 54 Митного кодексу України, для відмови у митному оформленні товару за першим методом, підстав для застосування положень частини третьої статті 57 та частини третьої статті 58 Митного кодексу України, тобто використання другорядного методу визначення митної вартості товару при недоведеності неможливості її визначення за основним, є безпідставним.

Висновки про протиправність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів є законною підставою для визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Водночас суд не знаходить підстав для прийняття до уваги посилань відповідача в додаткових поясненнях на постанову Верховного Суду від 15.02.2017 р. у справі № 826/4823/16, оскільки таке судове рішення не є релевантним спірним правовідносинам, оскільки вказаним рішенням встановлена відсутність підстав для перегляду оскаржуваних рішень та вказано, що у заяві про перегляд йдеться про застосування одних і тих самих норм матеріального права, що регулюють відносини визначення митної вартості товару, яке зумовлене різними за змістом та характером фактичними обставинами справ.

З врахуванням викладеного оскаржувані у даній справі рішення не можуть бути визнані такими, що ґрунтуються на вимогах закону та відповідають вимогам щодо обґрунтованості, що є підставою для задоволення позовних вимог у цій частині.

Однак, вимога позивача про визнання протиправними дій відповідача з коригування митної вартості товару, декларування якого відбувалося відповідно до вантажної митної декларації від 07.12.2015 р. №100250005/2015/117094, задоволенню не підлягає, оскільки відповідач наділений повноваженнями щодо вчинення вищевказаних дій, відповідно такі дії самі по собі не породжують правових наслідків для позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 07.12.2015 р. №100250005/2015/000090/2.

3. Визнати протиправною та скасувати картку відмови Київської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 07.12.2015 р. №100250005/2015/00149, складеної відділом митного оформлення м/п "Західний" Київської міської митниці ДФС.

4. В задоволенні решті позовних вимог відмовити.

5. Присудити до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби (02000, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 8А, код 43337359) на користь Приватного акціонерного товариства "Індустріальні та дистрибуційні системи" (04073, місто Київ, проспект Московський, 9, корпус 5, офіс 501, , Свідоцтво платника ПДВ № 100280093, ІПН 59) сплачений судовий збір в розмірі 2 756 грн.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 27.07.2022 р.