Справа № 161/6767/22
Суддя: Присяжнюк Л. М.
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/6767/22
Провадження № 2-а/161/185/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Присяжнюк Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

23 травня 2022 року (згідно відмітки на конверті, в якому надійшов позов) позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, а також відсутність у відповідача доказів, що підтверджують вчинення позивачем цього правопорушення.

Також посилаються на ряд процесуальних недоліків в оскаржуваній постанові.

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 14 грудня 2021 року серії ВМ №00002988.

У письмовому відзиві відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Суд зауважує, що вказаний перелік порядків, за якими здійснюється судочинство в адміністративних справах, є вичерпним.

Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглянув її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст.ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч.5 ст.262 КАС України, а саме щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на вищевикладене, а також відсутність від сторін клопотань про розгляд справи у судовому засіданні, суд здійснює розгляд у порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 14 грудня 2021 року головним спеціалістом відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Дмитренком Максимом Олександровичем була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місці проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00002988, в якій зафіксовано, що 10 грудня 2021 року о 16 год. 09 хв. на автодорозі Н-09, 430 км + 200 м., у Львівській області, транспортний засіб MAN TGX 26.440, НОМЕР_1 , допустив рух із перевищенням нормативних параметрів зазначених у п.22.5 ПДР, а сама загальної маси транспортного засобу на 15%(11,148 тон), навантаження на здвоєні осі на 26,4% (8,078 тон). У зв`язку з чим, відповідальну особу директора ТОВ «Волинь ЛОМ», яке є власником транспортного засобу, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 68 000,00 грн.

Ухвалою судді від 01 червня 2022 року позивачу поновлено строк звернення до суду.

Надаючи правову оцінку спірній постанові, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідач, підтверджуючи правомірність свого рішення про притягнення позивача до відповідальності, повинен був надати суду всі наявні у нього докази, що свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Вивчивши надані відповідачем докази, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 дійсно наявний склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Так з наданого позивачем свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу MAN TGX 26.440, НОМЕР_1 , слідує, що він за своїм типом є вантажним автомобілем спеціалізованим, контейнеровозом-с. (а.с.12).

З наданої фотофіксації слідує, сам тягач є трьохвісним (перша вісь одинарна, дві наступні здвоєні при неспарених колесах), а також він рухався з двовісним напівпричепом (контейнеровозом). На тягачеві та напівпричепові розміщені по одному контейнеру із завантаженим металобрухтом. За правилами п.22.5 ПДР, в такому випадку максимальна фактична маса транспортного засобу на дорозі державного значення не може перевищувати 44 тони, навантаження на одинарну вісь 11,5 тони, на здвоєну вісь при неспарених колесах, відстань між осями яких становить від 1,3 до 1,8 метра 18 тон.

Доводи відповідача про те, що транспортний засіб не є контейнеровозом, оскільки він перевозив подільний вантаж (металобрухт), а на самих контейнерах відсутнє відповідне маркування, суд відхиляє, оскільки з наданої фотофіксації видно, що як на причепі, так і на самому тягачі розміщені саме контейнери, а можливі окремі недоліки в оформленні вантажу та контейнерів не свідчать про інший тип транспортного засобу.

З чеку «Приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі», серійний номер WIM 46.46, який наданий відповідачем, слідує, що загальна вага транспортного засобу виміряна як 51 148 кг (графа weight-full), навантаження на здвоєну вісь тягача 24 078 кг (графа groupload-2). Відстань між здвоєними осями тягача 1,32 метра (графа axledistance-2).

Отже, автомобіль позивача перевищив встановлені у п.22.5 ПДР нормативи фактичної максимальної маси транспортного засобу (фактично 51,148 тон, при нормативі 44 тони), а також навантаження на здвоєну вісь при неспарених колесах, відстань між осями яких становить від 1,3 до 1,8 метра (фактично 24,078 тони при нормативі 18 тон).

При цьому вказане навантаження все одно перевищує нормативне, навіть якщо враховувати допустиму похибку приладу вимірювання у 10%, про яку вказує відповідач.

Суд відхиляє посилання позивача на відомості про масу транспортного засобу, які наведені в товарно-транспортній накладній, оскільки цей документ можливо скласти в односторонньому порядку зазначивши довільні показники маси. Натомість сертифікований прилад відповідача вимірює об`єктивні дані і підстав сумніватися у них у суду не має.

Також суд відхиляє доводи позивача про те, що в оскаржуваній постанові не вказані певні реквізити, оскільки її зміст повністю відповідає приписам ст.283 КУпАП, а саме містить:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд також відхиляє доводи позивача про те, що за посиланням в мережі інтернет, яке зазначено у постанові, відсутній відеозапис події, а також копія постанови в електронному вигляді, оскільки вказане не спростовує факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідачем належними та допустимими доказами доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132- КУпАП, суд дійшов висновку, що слід залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст.286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Постанову Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місці проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 14 грудня 2021 року серії ВМ №00002988 залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачем у справі є Державна служба України з безпеки на транспорті, м. Київ, пр. Перемоги, 14, .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк