Справа № 140/5257/22
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви в частині позовних вимог

29 серпня 2022 року ЛуцькСправа № 140/5257/22

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Плахтій Н.Б., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення №62;

зобов`язання провести перерахунок пенсії з моменту її призначення, тобто з 30.07.2018, з врахуванням наступного: використати для розрахунку індивідуального коефіцієнту заробітну плату в наступних періодах та сумах: грудень 1993 - 975500 крб 00 коп.; січень 1994 - 1225540 крб 00 коп.; лютий 1994 - 1162541 крб 00 коп.; березень 1994 - 1787041 крб 00 коп.; квітень 1994 -1720581 крб 00 коп.; травень 1 крб 00 коп.; червень 1 крб 00 коп.; липень 1 крб 00 коп.; серпень 1 крб 00 коп.; вересень 1994 - 2075057 крб 00 коп.; жовтень 1994 - 2503557 крб 00 коп.; листопад 1994 - 3101157 крб 00 коп.; грудень 1994 - 3232005 крб 00 коп.;

розрахунок коефіцієнту заробітної плати в березні та квітні 1992 року здійснити без застосування обмежуючого коефіцієнту 5.6.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 09.08.2022 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. У вказаній ухвалі суд зазначив про необхідність усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із наведенням підстав (поважних причин) пропуску такого строку та надання доказів на підтвердження таких обставин чи подання доказів, які підтверджують звернення до суду в межах визначеного строку.

Усуваючи недоліки позовної заяви, позивач ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, яку обґрунтовує тим, що про перерахунок пенсії від 26.12.2018 №62 дізнався 27.07.2022, звернувшись з відповідною заявою до відповідача. Крім того, зазначає, що в даному випадку шестимісячний строк звернення до суду не підлягає застосуванню, оскільки відповідно до частини другої статті 46 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-ІV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV) нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Таким чином, законодавчі норми не обмежують будь-якими строками період, протягом якого проводиться перерахунок пенсій, у разі, якщо такий не проведений у встановлені строки з вини органів Пенсійного фонду України. Вказує, що пропустив строк звернення до суду виключно з вини відповідача, який в належний спосіб та своєчасно не повідомив про неврахування при розрахунку коефіцієнту його заробітної плати до нарахованого розміру пенсії позначку множення на сто, зазначену в архівній довідці про його заробітну плату за 1992-1995 роки.

Аналізуючи доводи, викладені в клопотанні позивача про поновлення строку звернення до суду, суд враховує правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №320/704/19, які полягають в наступному.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Загальне правило щодо необхідності вчинення особою активних дій з метою призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший чи з`ясування видів та розміру складових, які враховані при розрахунку пенсії шляхом подання відповідних заяв визначено Законом №1058-IV (зокрема, статті 44, 45) та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Так, згідно із статтями 42, 44, 45 Закону №1058-IV призначення, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється територіальним органом ПФУ за заявою особи, яка має право на призначення, перерахунок, перехід з одного виду пенсії на інший чи поновлення відповідної пенсії.

За правилами пункту 4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії (пункт 4.9 вказаного Порядку №22-1).

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Суд наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 (справа № 240/12017/19, розглянута у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду).

Як слідує з матеріалів позовної заяви, 30.07.2018 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком та з дня призначення пенсії позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області.

Спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку з невірним, на думку позивача, врахуванням відповідачем при призначенні пенсії архівної довідки №513 від 19.06.2018 про заробітну плату за період 1992-1995 років, у якій не взято до уваги інформацію про множення сум на 100 (х100), що спотворило фактичні дані про розмір отримуваної заробітної плати.

При цьому про даний факт позивач дізнався, отримавши 27.07.2022 рішення відповідача від 26.12.2018 №62 про перерахунок його пенсії.

Таким чином, з дня призначення пенсії (30.07.2018) позивач не звертався до відповідача з вимогою надати йому виписку з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії, як це передбачено пунктом 4.9 Порядку №22-1. Такі дії позивач вчинив після спливу майже чотирьох років і лише 03.08.2022 звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

З огляду на встановлені обставини, суд зазначає, що пасивна поведінка позивача, яка призвела до тривалої необізнаності щодо видів та розміру складових призначеної пенсії, не може бути підставою для поновлення строку звернення до суду.

Отримання позивачем листа відповідача у відповідь на заяву не може змінювати момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, з якого позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата прямо не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Посилання позивача на норми частини другої статті 46 Закону №1058-ІV є необґрунтованими, оскільки за змістом наведеної норми строк давності не застосовується лише до вимог щодо нарахованих пенсій, в спірних же правовідносинах суми пенсійної виплати не були нараховані пенсійним органом.

До того ж, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статті 87 Закону №1788-ХІ та статті 46 Закону №1058-ІV (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Отже, вказані позивачем у клопотанні про поновлення строку звернення до суду причини його пропуску не є поважними.

Таким чином, позивач пропустив строк звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №62, зобов`язання провести перерахунок пенсії за період з 30.07.2018 по 03.02.2022 (шість місяців, що передували зверненню з даним позовом 03.08.2022).

Відповідно до частин першої, другої 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №62, зобов`язання провести перерахунок пенсії за період з 30.07.2018 по 03.02.2022 необхідно повернути позивачеві.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення №62, зобов`язання провести перерахунок пенсії за період з 30.07.2018 по 03.02.2022 повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н.Б.Плахтій