Справа № 480/6207/21
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2022-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань заміни сторони виконавчого провадження
25 серпня 2022 року Справа № 480/6207/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шевченко І.Г.,
за участю секретаря судового засіданні - Мельник О.П.,
представника відповідача - Пономарьова І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Суми заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області, Головного управління ДПС у Сумській області (відокремлений підрозділ) про стягнення грошової допомоги,
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15.06.2022 у справі №480/13055/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області (, далі - відповідач), Головного управління ДПС у Сумській області ( (далі відповідач-2) про стягнення грошової допомоги позовні вимоги було задоволено частково (а.с.68-76), зокрема, зобов`язано Головне управління ДПС у Сумській області () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу до щорічної основної відпустки у розмірі середньомісячної заробітної плати за робочий період з 21.08.2019 по 20.08.2020. У задоволенні інших позовних вимог було відмовлено.

Вказане рішення набрало законної сили.

15.08.2022 до суду надійшла заява від позивача, в якій ОСОБА_1 просив:

- замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником, а саме боржника Головне управління ДПС у Сумській області () на правонаступника Головне управління ДПС у Сумській області ();

- видати виконавчий лист по справі № 480/6207/21 щодо зобов`язання Головного управління ДПС у Сумській області () нарахувати та виплатити на мою користь грошову допомогу до щорічної основної відпустки у розмірі середньомісячної заробітної плати за робочий період з 21.08.2019 по 20.08.2020.

Заява умотивована тим, що листом Головного управління ДПС у Сумській області () №16/1/18-28-10-02-06 від 19.05.2022 ОСОБА_1 було повідомлено про те, що рахунки Головного управління ДПС у Сумській області () в органах Держказначейства закриті, та фінансування цієї установи вже не здійснюється, що у свою чергу робить неможливим виконання цього судового рішення Головним управлінням ДПС у Сумській області. При цьому, на підставі наказу ДПС від 12.11.2020 №643 Головне управління ДПС у Сумській області () є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у Сумській області ().

Подана заява позивача була призначена до розгляду в судовому засіданні на 25.08.2022 (а.с.91).

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином. При цьому, згідно ч.2 ст.379 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. Відтак, суд вважав можливим розгляд заяви здійснювати у відсутності позивача.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 з підстав, викладених у письмових запереченнях на заяву про заміну сторони виконавчого провадження. Так, вказав, що рішення суду у цій справі є рішенням зобов`язального характеру та стосується безпосередньо Головного управління ДПС у Сумській області (), виконання якого передбачає здійснення ряду заходів щодо нарахування виплати в бухгалтерському обліку, а потім виплата нарахованих сум. Підставами для нарахування грошової допомоги до щорічної основної відпустки у розмірі середньомісячної заробітної плати за робочий період з 21.08.2019 по 20.08.2020 є перебування особи на державній службі в ГУ ДПС у Сумській області (). Також вказав, що на даний час рішення суду у цій справі законної сили не набрало, оскільки відповідачем подано апеляційну скаргу на нього до Другого апеляційного адміністративного суду.

Заслухавши пояснення представника Головного управління ДПС у Сумській області як ВП, перевіривши матеріали справи та доводи заяви позивача, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення такої заяви ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

В частині 1 статті 129-1 Конституції України закріплено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 5 статті 15 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до статті 52 КАС у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 КАС допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Аналогічна норма закріплена у частині першій статті 379 КАС України, згідно якої у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Таким чином серед обставин, з якими Закон №1404-VIII та стаття 379 КАС України пов`язують можливість здійснення заміни сторони виконавчого провадження, є набрання судовим рішенням законної сили.

При цьому судова практика склалась таким чином, що заміна сторони чи третьої особи у відносинах щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі №2-а-1710/11, від 14 лютого 2019 року у справі №2-а-2727/11/2209, від 10 вересня 2020 року у справі №815/2451/14.

Заперечуючи проти задоволення поданої заяви, представник відповідача-2 стверджує, що підстави для заміни сторони виконавчого провадження відсутні, оскільки рішення у цій справі, з огляду на його оскарженні в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду, не набрало законної сили.

Вказані доводи є необґрунтованими, оскільки відповідно до положень статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У свою чергу згідно із ч.1 ст.295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Так, рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі №480/6207/21 ухвалено 11.04.2022 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Докази про апеляційне оскарження судового рішення у строки, зазначені у рішенні, в матеріалах справи відсутні.

Відтак з урахуванням приписів ст.ст.255, 295 КАС України, таке рішення набрало законної сили 12.05.2021.

Дійсно представником відповідача-2 надані докази про надсилання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду, але вже 07.07.2022 (а.с.99-102). Водночас докази про відкриття апеляційного провадження матеріали справи не містять, та такі докази, як зазначив представник відповідача-2, відсутні. При цьому, суд першої інстанції не наділений правом перевіряти дотримання відповідачем строків подання апеляційної скарги та вирішувати питання про його поновлення.

Враховуючи викладене, суд не приймає до уваги зазначені вище доводи представника відповідача-2 як підставу для відмову у розгляді питання щодо заміни сторони виконавчого провадження.

Поряд з цим, відмовляючи у задоволенні поданої позивачем заяви судом враховано, що, виходячи із приписів КАС України та Закону №1404-VIII, обов`язковою умовою для заміни сторони виконавчого провадження є вибуття однієї із сторін виконавчого провадження та правонаступництво сторони, що вибула, іншим суб`єктом з переходом прав та обов`язків.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва. Під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, який компетентний відновити такі права. Такий підхід щодо переходу до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувались ліквідованим органом, не можуть бути припинені і підлягають передачі іншим державним органам, за виключенням того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Отже, правонаступництво в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

У такому випадку також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

Аналіз норм КАС України та Закону №1404-VIII дає підстави для висновку про те, що положення КАС України не пов`язують процесуальне правонаступництво з обов`язковою наявністю факту припинення юридичної особи. Ключовим за правилам КАС України є доведення обставин вибуттям сторони - суб`єкта владних повноважень з відносин, щодо яких виник спір.

Такі правила КАС України встановлені виходячи із специфіки публічно-правових відносин, а саме: з тією обставиною, що повноваження відповідних державних органів не є статичними і можуть передаватись від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства. При цьому такий перехід може не збігатися у часі з юридичним припиненням суб`єкта владних повноважень унаслідок реорганізації чи ліквідації.

Відтак якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі розпорядчим актом його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень.

Якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду, зокрема від 3 грудня 2020 року у справі №805/2173/16-а, від 30 грудня 2020 року у справі №805/4361/17-а, від 11 лютого 2021 року у справі № 826/9815/18, від 20 грудня 2021 року у справі №300/2478/20, від 19 квітня 2022 року у справі №520/9169/18.

У цій справі, позивач, посилаючись на наказ Державної податкової служби України від 12.11.2020 №643 Про затвердження положень про територіальні органи ДПС у Сумській області», зазначає, що оскільки Головне управління ДПС у Сумській області як відокремлений підрозділ ДПС України, відповідно до вказаного Положення, є правонаступником майна, прав та обов`язків ГУ ДПС у Сумській області (), а тому вказаний новостворений орган є правонаступником ГУ ДПС у Сумській області () і у цій справі.

Дійсно постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» від 30.09.2020 №893 (далі - Постанова №893) ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком (у тому числі, Головне управління ДПС у Сумській області ().

Наказом Державної податкової служби України №529 від 30.09.2020 було утворено відокремлені підрозділи ДПС територіальні органи за переліком, в тому числі Головне управління ДПС у Сумській області. Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Головне управління ДПС у Сумській області як відокремлений підрозділ ДПС України зареєстровано 30.09.2020, має ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43995469 (а.с.104зворот).

Відповідно до пункту 7 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 N227, ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи. ДПС та її територіальні органи є контролюючими органами (податковими органами, органами стягнення).

При цьому, наказом Державної податкової служби України від 12.11.2020 №643 затверджено Положення про Головне управління ДПС у Сумській області, згідно абз.3,2 п.1 якого ГУ ДПС у Сумській області як відокремлений підрозділ ДПС України є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у Сумській області (). ГУ ДПС забезпечує реалізацію повноважень ДПС на території Сумської області. Згідно із п.3 вказаного Положення основними завданнями ГУ ДПС у Сумській області як відокремленого підрозділу є забезпечення реалізації державної податкової політики, здійснення у межах повноважень, передбачених законом, контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фонів податків, зборів, платежів, державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, державної політики з адмініструванням єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері контролю за своєчасністю здійснення розрахунків в іноземній валюті в установлений законом строк, дотримання порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі готівкових розрахунків за товари (послуги), а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Таким чином, ГУ ДПС у Сумській області як відокремлений підрозділ ДПС України здійснює функції та повноважень ГУ ДПС у Сумській області, що припиняється, з реалізації державної податкової політики щодо платників податків, які перебувають на податковому обліку в цьому управлінні.

Разом з тим, рішенням суду у цій справі зобов`язано Головне управління ДПС у Сумській області () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу до щорічної основної відпустки у розмірі середньомісячної заробітної плати за робочий період з 21.08.2019 по 20.08.2020.

Тобто примусове виконання рішення у цій справі не передбачає вчинення ГУ ДПС у Сумській області () дій, пов`язаних із реалізацією державної податкової політики чи державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Спір у цій справі виник у відносинах публічної служби, а обов`язок боржника, що випливає з рішення від 11 квітня 2022 року у справі №480/6207/21 не стосується реалізації публічних владно-управлінських функцій ліквідованого та новоутвореного управлінь щодо забезпечення реалізації державної податкової політики чи державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування тощо.

Тож у цьому випадку визначальним для вирішення питання про належного боржника у виконавчому провадженні з примусового виконання означеного судового рішення є факт припинення (вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин) ГУ ДПС у Сумській області (), у зв`язку з чим до ГУ ДПС у Сумській області як відокремленого підрозділу перейдуть всі права та обов`язки цього органу (настане повне правонаступництво).

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Станом на сьогодні докази припинення ГУ ДПС у Сумській області () суду надано не було.

Поданий позивачем на підтвердження своєї позиції лист відповідача від 19.05.2022 (а.с.84), в якому ГУ ДПС у Сумській області вказує на закриття рахунків в органах Держказначейства, не спростовує вказаного вище висновку суду. Крім того, рішенням у цій справі судом не було вирішено питання щодо стягнення будь-яких сум з рахунків відповідача. Судове рішення у цій справі носить зобов`язальний характер. Відтак лист відповідача від 19.05.2022, тим паче який наданий з приводу виконання рішень судів в інших справах, не може бути доказом неможливості вчинення відповідачем дій на виконання рішення у цій справі, у тому числі щодо нарахування на користь позивача грошової допомоги.

Враховуючи вищенаведене станом на сьогодні суд не вбачає підстав для задоволення поданої позивачем заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 295, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №480/6207/21 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 29.08.2022.

Суддя І.Г. Шевченко