Справа № 420/4850/22
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4850/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (вул. Єврейська, 12, м. Одеса, 65014, ) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення заробiтної плати за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ :

До Одеського окружного адмiнiстративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якій позивач просить:

визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області № 133 о/с вiд 28 січня 2022 року в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 (0061230), заступника начальника сектору дізнання вiддiлу полiцiп № 1 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області;

зобов`язати відповідача - Головне управління Національної поліції в Одеській областi поновити капітана поліції Долінського Євгена Анатолійовича (0061230), з 28 січня 2022 року па службі на попередній посаді заступника начальника сектору дізнання вiддiлу поліції або на iншiй, не нижчiй, нiж попередня, посада та стягнути грошове утримання за час його вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28.01.2022 року згідно витягу з наказу №133 о/с «По особовому складу», вiдповiдно до Закону України «Про Національну поліцію» за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звiльнення зі служби в поліції) звiльнили зi служби поліції - ОСОБА_1 (0061230), заступника начальника сектору дізнання вiддiлу поліції № 1 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області. Зазначене рiшення було прийнято на підставі Наказу Головного управління Національної поліції в Одеській областi вiд 21.01.2022 № 135 та подання начальника відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції №1 цього Головного управління.

Позивач вважає, що дії Головного Управління Національної поліції України в Одеській області у частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності за Наказом ГУНП в Одеській області є незаконними.

Ухвалою суду від 01.04.2022 року позовну заяву було залишено без руху та відмовлено в задоволенні клопотання про витребування доказів.

15.04.2022 року до суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 27.04.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

До суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач вказує, що 21.11.2021 о 03:00 год. до УПП в Одеській області ДПП НПУ надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що ним в АДРЕСА_2 було виявлено водія з ознаками алкогольного сп`яніння, який керував автомобілем «ВАЗ», н.з. НОМЕР_2 та імовірно скоїв ДТП. Вказане повідомлення було зареєстровано до ЄО УПП в Одеській області ДПП НПУ за № 18260 та доручено до реагування екіпажу автопатруля «Океан-205».

Прибувши за вказаною адресою, вищезазначеними працiвниками було виявлено заявника ОСОБА_2 та автомобіль «ВАЗ 2110», н.з. НОМЕР_3 , який мав значнi механічні пошкодження. Бiля автомобіля знаходився капітан поліції ОСОБА_1 , який перебував поза службою, в цивiльному одязі, без табельноп вогнепальної зброї. Під час перевірки документів та спілкування з капітаном поліції ОСОБА_1 поліцейськими було встановлено, що він перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Вiд проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на мiсцi зупинки із використанням алкотестеру «DRAGER» та пред`явлення документів, передбачених п. 2.1 ПДР України, капітан поліції ОСОБА_1 . вiдмовився.

Вiдповiдно до висновку від 21.11.2021 № 001691 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який міститься у матеріалах справи, у ОСОБА_1 було зафіксовано недопустимий вміст алкоголю в крові - 1,92, що підтверджується фрагментом відеозапису, здійсненим о 04.23-04.24 год.

В подальшому було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 138267 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову про накладення адмiнiстративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5054472 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Під час проведення службового розслідування, 29.11.2021 до УПП в Одеській області ДПП НПУ було направлено лист щодо надання завірених належним чином копій адміністративних матерiалiв вiд 21.11.2021 року. 17.12.2021 до Головного управління надiйшов лист з УПП в Одеській областi ДПП НПУ (Вих. № 29820/41/13/13/02-21) з додатками, а саме: 2 диска DVD-R з відеозаписом події, копії адмiнiстративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, постанови про накладення адмiнiстративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП та висновку від 21.11.2021 щодо результатiв медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Члени дисциплінарної комiсiї під час перегляду відеофайлів з портативних відеореєстраторів, закріплених на однострої поліцейських УПП в Одеській області ДПП НПУ, наданих комiсiп на вiдповiдний запит, пересвідчилися у тому, що капітан поліції ОСОБА_1 намагався уникнути процедури проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, шляхом відтермінування часу його проходження та заперечення факту керування ним транспортним засобом.

Водночас, дослідивши відеозапис здійснений свідками на місці події, члени дисциплінарної комiсiп дiйшли висновку, що ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем «ВАЗ 21103», н.з. НОМЕР_2 , так як на вказаному відео зафіксовано рух транспортного засобу вулицями міста, його подальша зупинка у зв`язку iз значними механічними пошкодженнями, та неодноразові спроби зрушити з місця, після яких ОСОБА_1 залишає салон автомобіля, виходячи з водійського сидіння.

Також, дисциплінарна комiсiя під час перегляду відеоматеріалу пересвідчилася у тому, що ОСОБА_1 не пред`являв працiвникам патрульної поліції посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової вiдповiдальності власників транспортних засобів.

Оцінивши зiбранi докази, дисциплінарна комiсiя дійшла висновку, що капітан поліції ОСОБА_1 дискредитував звання поліцейського внаслідок вчинення суспільно-небезпечного діяння у сфері безпеки дорожнього руху, яке створювало потенційну загрозу життю та здоров`ю громадян та полягало у керуваннi транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, перебування у громадському місці у стані сильного алкогольного сп`яніння, неспроможності у повній мірі усвідомлювати та контролювати свої дії, висловлювати думки. Свiдками такого фізіологічного стану старшого сержанта полiцiп капітана поліції ОСОБА_1 , окрім поліцейських патрульної поліції, стали громадяни, які перебували на ОСОБА_3 .

Крім того, представник відповідача відмічає, що позивач ОСОБА_1 як учасник службового розслідування мав законну можливість подавати на розгляд комісії докази, матеріали, відповідні документи тощо, мав законну можливість під час проведення службового розслідування подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи. Позивач у разі якщо вважав, що дії осіб, які проводять службове розслідування мають протиправний характер, мав право подавати скарги, та користуватися правничою допомогою. Проте, ті факти, на які позивач посилається, не підтверджуються жодним доказами. Будь-які клопотання або докази на підтвердження певних подій або обставин по подіям, учасником яких був ОСОБА_1 з боку позивача до дисциплінарної комiсiп не надходили.

Позивач скористався своїм правом та 23.05.2022 року надав до суду відповідь на відзив, в якій не погоджується з доводами представника відповідача, зазначивши наступне.

Позивач звертає увагу, що під час службового розслідування начебто було переглянуто відеозаписи, що саме це за відеозаписи не зрозуміло, чим це зафіксовано та хто саме їх переглядав не відомо так само як і не відомо походження відеозаписів, а також незрозуміло, чому вказані відеозаписи не долучені до матеріалів службової перевірки. Крім того, в матеріалах службового розслідування немає жодного доказу існування свідків.

Підставою проведення як службового розслідування так і винесення оскаржуваного Наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області, був факт складеного адміністративного протоколу, при цьому не ураховано факторів та повноцінні обставини при яких його було складено. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами, але в даному випадку такі особи не зазначені та не підписували протокол. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав, проте в даному випадку акт, на який зважала комісія та був підставою для складання протоколу відносно ОСОБА_1 , який не знаходився за кермом під час руху автомобіля.

Таким чином, позивач вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог закону і не може вважатися допустимими доказом у справі про адміністративне правопорушення і підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Позивач зазначив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. При визначені виду дисциплінарного стягнення мають враховуватись тяжкість проступку, обставини за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня повідінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обвязків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім

На думку представника позивача вiдповiдачем не наведено, які саме тяжкі наслідки за собою потягли дії ОСОБА_1 , яка саме завдана шкода діями останнього. Відповідачем не надавалась належна оцінка попередній поведінці позивача, не досліджувалось, як характеризувався позивач раніше під час виконання службових обов`язків.

Один із елементів, що передує накладенню дисциплінарного стягнення є доведена вина працівника по невиконанню чи неналежному виконанню покладених на нього трудових обов`язків. Провина працівника у вчиненні дисциплінарного проступку має вигляді прямого чи опосередкованого наміру. Отже, має бути доведено, що працівник хотів чи свідомо допускав настання несприятливих роботодавцеві наслідків.

Представник позивача вважає, що обставини вказані у спірному наказі є передчасними, оскільки адміністративного правопорушення здійснено не було. Таким чином, наказ відповідача про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції виданий на підставі припущень і не містить достатніх підстав для притягнення позивача до найсуворішого виду дисциплінарної відповідальності - звільнення зі служби в поліції. Окрім цього позивач при написанні позову, вказав що погоджується на рівноцінну посаду, розуміючи ймовірну відсутність (зайнятість) попередньої.

30.05.2022 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, де відповідач, не погоджуючись з доводами позивача вказує, що предметом спору даної справи є нібито незаконне звільнення позивача у зв`язку із притягнення до дисциплінарної відповідальності, що зумовлює застосування у даній справі положень Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національно поліції України. Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07 листопада 2018 року № 893 тощо. Притягнення ОСОБА_1 до адмiнiстративної вiдповiдальності не має значення при розгляді даної справи, оскільки останнього було звiльнено у зв`язку із вчинення дисциплінарного проступку.

Що стосується відеозапису, предстанвик відповідача зазначає, що питання щодо допустимості доказу, а саме відеозапису, який надався до суду в матеріалах службового розслідування встановлюється під час проведення службового розслідування - членами дисциплінарної комісії, а під час розгляду справи - судом, а тому, твердження представника позивача про начебто «хибність висновків» є суб`єктивною думкою останнього та не може вважатися належним обґрунтуванням позовних вимог. До речі зазначений відеозапис та наявний надсилався на адресу позивача, що разом з відзивом на позовну заяву, підтверджується відповідними доказами, які Головне управління додало до відзиву.

Пояснення свідків, які були надані до суду з матеріалами службового розслідування, були відібрані під час проведення службового розслідування з дотриманням строків та порядку передбаченому наказом МВС України № 893 від 07.11.2018 року та Дисциплінарного статуту Національної поліції України були відібрані в рамках службового розслідування, а тому посилання на викладені у них обставини та наявність самих пояснень є законними.

Відповідач зазначає, що представником позивача невірно застосовуються норми права, а саме наказ, яким затверджено порядок проведення службового розслідування, позивачем хибно стверджується, що до спірних правовідносин застосовується наказ МВС України № 230 від 12.03.2013 року, зазначений наказ втратив чинність 21.12.2018 року. Як зазначалось у відзиві до спірних правовідносин застосовується наказ МВС України № 893 від 07.11.2018 року, який є чинним і в теперішній час.

Відповідач вважає, що позивач не оспорює саму по собі подію, учасником якої він був, а намагається оспорити та піддати під сумнів саме процедуру оформлення та проведення службового розслідування та матеріалів адміністративної справи.

У запереченнях представник відповідача звертає увагу суду на суспільний резонанс, який набула подія за участю позивача, тяжкість проступку який скоїв позивач, дотримання позивачем Законів та інших нормативно-правових актів, як під час служби так i поза службою. Ступінь ризику життю оточуючих пересічних громадян (пішоходів, учасників дорожнього руху), імідж органів Національної поліції України під час проведення реформування та зниження довіри населення до органів поліції за результатами такого дисциплінарного проступку який вчинив позивач.

Ухвалою від 24.06.2022 року було відмовлено в задоволенні клопотання представника Головного управління Національної поліції в Одеській області про допит свідків та про розгляд справи в порядку загального провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Позивач розпочав службу в органах внутрішніх справ у жовтні 2009 року, а в Національній поліції України з листопада 2015 року.

У листопаді 2021 року був призначений на посаду заступника начальника сектору дізнання вiддiлу полiцiп № 1 Одеського районного управлiння поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Наказом ГУНП в Одеській області від 26.11.2021 № 2689 відносно ОСОБА_1 було призначено службове розслідування та затверджено склад дисциплінарної комiсiп.

Наказом ГУНП в Одеській області від 26.11.2021 № 1968 о/с було відсторонено від виконання службових обов`язків за займаною посадою на період проведення службового розслідування заступника начальника сектору дізнання відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 .

В межах проведення службового розслідування 14.12.2021 року посадовими особами, якi входили до складу дисциплінарної комісії було відібрано пояснення у позивача стосовно обставин, якi вiдбувалися 21.11.2021 року та ознайомлено з наказом про призначення службового розслідування від 26.11.2021 № 2689.

27.12.2021 Дисциплінарна комiсiя у складі: голови комiсiї начальника УГІ ГУНП в Одеській області полковника поліції Капуляка В.П.; членів комісії: начальника СК3 ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області підполковника поліції Цибулько О.В., iнспектора ВП УГІ ГУНП в Одеській області капітана поліції Болюха А.В., інспектора ВСР УГІ ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції Шпилевого В.О., оперуповноваженого Одеського управління ДВБ НПУ капітана поліції Топчія А.Ю. розглянувши, вiдповiдно до статей 14 та 15 Дисциплінарного статуту Національноп поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337 VIII, Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року № 893, зареєстрованим у Мiнiстерстві юстиції України від 28 листопада 2018 року №1355/32807, у формі письмового провадження матерiали службового розслідування, проведеного на підставі наказу ГУНП в Одеській області від 26.11.2021 № 2689, за відомостями, викладеними у доповідній записці начальника УГІ ГУНП в Одеській області полковника поліції ОСОБА_4 щодо порушення службової дисципліни заступником начальника сектору дізнання вiддiлу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеськiй області капітаном поліції ОСОБА_1 , зробила висновок, що за послідовне вчинення декількох дисциплінарних проступків, що виразились у порушенні вимог п.п. 1, 2, 3, 6, 7, 11 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, абзаців 3. 5 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 1.3, 2.1, 2.4 «а», 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, п.п. 2, 3, Розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, заступника начальника сектору дізнання вiддiлу полiцiп № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 треба звільнити зі служби в полiцiп.

Так, відповідно висновку службового розслідування 21.11.2021 о 03:00 год. до УПП в Одеській області ДПП НПУ надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що ним в АДРЕСА_2 було виявлено водія з ознаками алкогольного сп`яніння, який керував автомобілем «ВАЗ», н.з. НОМЕР_2 та імовірно скоїв ДТП. Вказане повідомлення було зареєстровано до ЄО УПП в Одеській області ДПП НПУ за № 18260 та доручено до реагування екіпажу автопатруля «Океан-205».

Прибувши за вказаною адресою, вищезазначеними працiвниками було виявлено заявника ОСОБА_2 та автомобіль «ВАЗ 2110», н.з. НОМЕР_3 , який мав значнi механічні пошкодження. Бiля автомобіля знаходився капітан поліції ОСОБА_1 , який перебував поза службою, в цивiльному одязі, без табельноп вогнепальної зброї. Під час перевірки документів та спілкування з капітаном поліції ОСОБА_1 поліцейськими було встановлено, що він перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Вiд проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на мiсцi зупинки із використанням алкотестеру «DRAGER» та пред`явлення документів, передбачених п. 2.1 ПДР України, капітан поліції ОСОБА_1 . вiдмовився.

Вiдповiдно до висновку від 21.11.2021 № 001691 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який міститься у матеріалах справи, у ОСОБА_1 було зафіксовано недопустимий вміст алкоголю в крові - 1,92, що підтверджується фрагментом відеозапису, здійсненим о 04.23-04.24 год.

В подальшому було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 138267 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову про накладення адмiнiстративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5054472 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Під час проведення службового розслідування, 29.11.2021 до УПП в Одеській області ДПП НПУ було направлено лист щодо надання завірених належним чином копій адміністративних матерiалiв вiд 21.11.2021 року. 17.12.2021 до Головного управління надiйшов лист з УПП в Одеській областi ДПП НПУ (Вих. № 29820/41/13/13/02-21) з додатками, а саме: 2 диска DVD-R з відеозаписом події, копії адмiнiстративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, постанови про накладення адмiнiстративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП та висновку від 21.11.2021 щодо результатiв медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Вивченням копії адміністративного протоколу серії ААБ № 138267 встановлено, що 21.11.2021 о 06.00 год. у м. Одесі, по вул. Космонавтів, 40 полiцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП НПУ старший сержант поліції Булавін В.Д. склав його відносно ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянина України; місце проживання: АДРЕСА_3 , місце роботи: ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області; особу встановлено: службове посвідчення НОМЕР_4 16.12.2019; транспортний засіб: «ВАЗ 21103», номерний знак НОМЕР_5 .

Згідно фабули встановлено, що 21.11.2021 о 03.20 год. в м. Одесі по вул. Космонавтів, 40 водій керував авто «ВАЗ 21103», н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Згідно протоколу медичного огляду № 001691 водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Від надання пояснень та ознайомленням зі змістом протоколу ОСОБА_1 відмовився, про що старший сержант поліції ОСОБА_5 зробив вiдповiднi вiдмiтки в протоколі. Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, розгляд адміністративної справи № 521/20525/21 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 призначено на 21.12.2021, однак момент завершення на службового розслідування, інформація щодо прийнятого рішення відносно ОСОБА_1 до дисциплінарної комісії не надходила.

Члени дисциплінарної комiсiї під час перегляду відеофайлів з портативних відеореєстраторів, закріплених на однострої поліцейських УПП в Одеській області ДПП НПУ, наданих комiсiп на вiдповiдний запит, пересвідчилися у тому, що капітан поліції ОСОБА_1 намагався уникнути процедури проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, шляхом відтермінування часу його проходження та заперечення факту керування ним транспортним засобом.

Водночас, дослідивши відеозапис здійснений свідками на місці події, члени дисциплінарної комiсiп дiйшли висновку, що ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем «ВАЗ 21103», н.з. НОМЕР_2 , так як на вказаному відео зафіксовано рух транспортного засобу вулицями міста, його подальша зупинка у зв`язку iз значними механічними пошкодженнями, та неодноразові спроби зрушити з місця, після яких ОСОБА_1 залишає салон автомобіля, виходячи з водійського сидіння.

Дисциплінарна комiсiя під час перегляду відеоматеріалу пересвідчилася у тому, що ОСОБА_1 не пред`являв працiвникам патрульної поліції посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової вiдповiдальності власників транспортних засобів.

У власноручно написаному від 14.12.2021 письмовому поясненні заступник начальника сектору дізнання відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_1 зазначив, що йому не зрозумілі підстави складання відносно нього адмiнiстративного протоколу серії ААБ № 138267 вiд 21.11.2021, так як він дійсно знаходився за вказаною адресою біля автомобіля «ВАЗ», номерні знаки якого він не знає. В цей час, під`їхали працiвники УПП в Одеській області ДПП НПУ, які почали вимагати у ОСОБА_1 , з незрозумілих йому причин, документи та стверджували, що він керував транспортним засобом, біля якого його зупинили. Зі свідчень ОСОБА_1 , на нього здiйснювався моральний тиск. ОСОБА_1 зазначив, що він дійсно вийшов через водійські дверцята, але знаходився на пасажирському сидінні, а так як дверцята з правого боку не відчиняються, йому довелось виходити через лiвi. А на момент руху автомобіля за кермом перебувала інша особа (дані особи ОСОБА_1 не повідомив), яка після отримання автомобілем механічних пошкоджень, вирушила за інструментами та запасними частинами. Зі слів ОСОБА_1 , лише наступного дня він дізнався, що відносно нього складено адмiнiстративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Складання відносно нього адмiнiстративного протоколу ОСОБА_1 пояснює неприязними відносинами із працівниками УПП в Одеській області ДПП НПУ, які склалися у зв`язку із службою, тому з боку працівників патрульної поліції мала мiсце необ`єктивність та небажання повноцінно розібратися в даній ситуації.

Опитаний в рамках службового розслідування ОСОБА_2 , який повідомив про виявлення факту керування автомобілем ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння зазначив, що 21.11.2021 керуючи власним автомобілем, рухався по вул. Філатова в напрямку площі Бориса Дерев`янка. Приблизно о 02.50 год., виїжджаючи на площу ОСОБА_6 , ОСОБА_2 помітив автомобіль «ВАЗ 2110», який виїжджаючи з вказаної площі на вулицю Філатова, у зв`язку із механічними пошкодженнями автомобіля, а саме лівого переднього колеса, не впорався з керуванням та допустив виїзд на смугу зустрічного руху, якою він рухався, у зв`язку із чим, ОСОБА_2 прийняв праворуч, для того щоб запобігти зіткненню. Після чого ОСОБА_2 розвернувся та поїхав за вказаним автомобілем. Наздогнавши його, ОСОБА_2 помітив що вказаний транспортний засіб має значні механічні пошкодження, однак водій вказаного автомобіля, який перебував в салоні один, на данні обставини ніяк не реагував та продовжував рухатись вулицями міста, порушуючи правила дорожнього руху. Через деякий час, на вул. Космонавтів, між вулицями Інглезі та Ген. Петрова, вказаний автомобіль зупинився, та через значні механічні пошкодження не міг продовжувати рух, в цей час приблизно о 03.00 год. ОСОБА_2 повідомив про вказану подію за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» та залишився на місці події. В цей час, водій вищевказаного автомобіля намагався зрушити з місця, але не зміг цього зробити, так як ліве переднє колесо було значно пошкоджене, у зв`язку з чим водій вийшов із вказаного автомобіля, маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння (нестійка хода) та відкрив багажник.

В той момент, коли водій вийшов із автомобіля, ОСОБА_2 підійшов до автомобіля, в цей час водій спитав у нього чи не має вiн інструментів, на що останній повідомив, що вказані пошкодження полагодити на мiсцi не можливо. Водій, нечіткою мовою, у зв`язку із сильним сп`янінням, повідомив ОСОБА_2 , що він планує полагодити автомобіль та рухатись далі. В цей час до місця події під`їхали працівники патрульної поліції, та почали спілкуватись із водієм автомобіля щодо обставин даної події, однак вказаний водій почав сперечатись із патрульними, стверджуючи, що він не керував вказаним автомобілем, та постійно намагався місце події залишити. Працівники поліції почали складати адміністративні матеріали.

У ході службового розслідування поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП НПУ старший сержант поліції ОСОБА_5 , поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП НПУ сержант поліції Костик М.В., а також свідки, які свої дані та пояснення відмовились надавати, надали аналогічні за змістом пояснення, що відповідають встановленому дисциплінарною комісією.

Оцінивши зiбранi докази, дисциплінарна комiсiя дійшла висновку, що капітан поліції ОСОБА_1 дискредитував звання поліцейського внаслідок вчинення суспільно-небезпечного діяння у сфері безпеки дорожнього руху, яке створювало потенційну загрозу життю та здоров`ю громадян та полягало у керуваннi транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, перебування у громадському місці у стані сильного алкогольного сп`яніння, неспроможності у повній мірі усвідомлювати та контролювати свої дії, висловлювати думки. Свiдками такого фізіологічного стану старшого сержанта полiцiп капітана поліції ОСОБА_1 , окрім поліцейських патрульної поліції, стали громадяни, які перебували на мiсцi подiп.

Зазначений висновок службового розслідування було реалізовано шляхом видання наказу ГУНП в Одеській області № 135 вiд 21.01.2022.

На підставі даного Наказу, а також подання начальника відділу поліції №1 Одеського районного УП №1 ГУНП в Одеській області від 25.01.2022 року, видано Наказ № 133 о/с вiд 28.01.2022 року, відповідно до якого звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст. 77 ( у звязку із реалізацією дисциплінарного стянення у виді звільнення зі служби в поліції) Закону України «Про Національну поліцію» капітана поліції ОСОБА_1 (0061230), заступника начальника сектору дізнання відділу поліції №1 Одеського районного УП №1 ГУНП в Одеській області, з 28.01.2022 року.

Не погоджуючись з Наказом № 133 о/с вiд 28.01.2022 року про звільнення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про національну поліцію» від 02.07.2015р. № 580-VIII.

Відповідно до ст. 3 Закону України № 580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України № 580-VIII: поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до статті 59 Закону України Про Національну поліцію служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Частиною першою статті 18 Закону України Про Національну поліцію встановлено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Крім того, пункти 1, 2, 3, 6, 7, 11 частини 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, зобов`язують поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Згідно із статтею 19 Закону України Про Національну поліцію у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною другою статті 19 Закону України Про Національну поліцію передбачено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з положеннями ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п. 4 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).

Пунктом 1 розділу ІІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлено, що на час проведення службового розслідування поліцейський може бути відсторонений від виконання службових обов`язків (посади) у разі, якщо обставини виявленого дисциплінарного проступку унеможливлюють виконання посадових (функціональних) обов`язків ним або іншим поліцейським, а також якщо виконання поліцейським посадових (функціональних) обов`язків перешкоджає встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку.

Відповідно до пунктів 2, 3 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

Відповідно до пунктів 1-3 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно ст. 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Відповідно до положень пунктів 13-14 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.

Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

У письмовому поясненні поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, що одержує пояснення; прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце роботи, посада, адреса проживання особи, що надає пояснення, а якщо пояснення надається поліцейським, додатково зазначаються відомості про освіту, час служби в поліції та на займаній посаді; попередження особи про право відмовитися надавати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; надання особою, що надає пояснення, згоди на обробку та використання в службових документах поліції її персональних даних.

Відповідно до пунктів 1-2 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Згідно п. 1 розділу VІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції (ч. 7 ст. 19).

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (ч. 8 ст. 19).

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу. Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.

Вирішуючи спір, суд враховує, що підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став висновок службового розслідування за інформацією про те, що відомості, викладені у доповідній записці начальника УГІ ГУНП в Одеській області полковника поліції Капуляка В.П. про те, що 21.11.2021 року о 05.10 год. на заступника начальника сектору дізнання відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області капітана поліції Долінського Євгена Анатолійовича складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за фактом керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, знайшли своє підтвердження.

При цьому судом встановлено, що службове розслідування проведено у відповідності до Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України.

Разом з цим, як встановлено судом, докази, наявні в матеріалах службового розслідування, у сукупності дають підстави стверджувати про правомірність дій дисциплінарної комісії.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що доводи позивача про необ`єктивність та упередженість службового розслідування, а також про те, що процедура службового розслідування проведена з процесуальними порушеннями Закону не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи.

З огляду на обставини, які встановлені службовим розслідуванням, було зроблено висновок про вчинення позивачем декількох дисциплінарних проступків, що виразились у порушенні вимог п.п. 1,2,3,6,7,11 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 13.03.2018 № 2337-VІІІ, п.1 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, абзаців 3,5 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", п.п. 1.3, 2.1, 2.4 "а", 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, п.п. 2, 3, Розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179.

Надаючи оцінку обставинам, встановленим в ході службового розслідування та викладених у висновку, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказ Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 року № 1179, встановлено: ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно пункту 5 розділу І Правил №1179, поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.

Пунктом 1 розділу ІІ Правил №1179 передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати.

Відповідно до пункту 2 розділу IV Правил №1179 незалежно від посади чи звання у відносинах із населенням поліцейський зобов`язаний: бути тактовним та доброзичливим; висловлювати вимоги чи зауваження, що стосуються особи, у ввічливій та переконливій формі; надати можливість особі висловити власну думку; до всіх потерпілих від злочинів або інших правопорушень проявляти повагу, охороняти їх безпеку та право на невтручання в особисте життя.

За будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику (п. 3 розділу IV Правил №1179).

Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги.

Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Відповідно абзацу 3 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка") або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на паперовому чи електронному носії або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), інші документи, що визначені законодавством; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно норм п. 2.4 "а" Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. Даний пункт визначає такий перелік документів, які водій механічного транспортного засобу повинен мати при соб, крім іншогоі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.11.2021 о 03:00 год. до УПП в Одеській області ДПП НПУ надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що ним в м. Одесі, по вул. Космонавтів, 40 було виявлено водія з ознаками алкогольного сп`яніння, який керував автомобілем «ВАЗ», н.з. НОМЕР_2 та імовірно скоїв ДТП. Вказане повідомлення було зареєстровано до ЄО УПП в Одеській області ДПП НПУ за № 18260 та доручено до реагування екіпажу автопатруля «Океан-205». Під час спілкування з капітаном поліції ОСОБА_1 , який перебував поза службою, в цивiльному одязі, без табельноп вогнепальної зброї, поліцейськими екіпажу автопатруля «Океан-205» було встановлено, що він перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Вiд проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на мiсцi зупинки із використанням алкотестеру «DRAGER» та пред`явлення документів, передбачених п. 2.1 ПДР України, капітан поліції ОСОБА_1 . вiдмовився. У подальшому позивач пройшов медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лiкарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за результатами якого було виявлено недопустимий вміст алкоголю в крові 1,92%.

Суд звертає увагу, що зазначене ніяким чином не спростовано позивачем під час розгляду справи. Також позивачем не надано доказів підтвердження того, що транспортним засобом «ВАЗ», н.з. НОМЕР_2 керувала інша особа, яка, як зазначив позивач у письмових пояснення під час службового розслідування, після отримання автомобілем механічних пошкоджень, вирушила за інструментами та запасними частинами.

Крім того, суд погоджується з доводами відповідача щодо того, що позивач впродовж службового розслідування мав законну можливість подавати на розгляд комісії докази, матеріали, відповідні документи тощо, мав законну можливість під час проведення службового розслідування подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи. Мав право подавати скарги, та користуватися правничою допомогою. Проте, ті факти, на які позивач посилається, не знайшли свого підтвердження ані в матеріалах службового розслідування, ані в доказах позивача, наданих при розгляді даної справи.

При цьому обставини, на які посилається відповідач у висновку службового розслідування в якості підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, додатково підтверджуються відеозаписами з портативних відеореєстраторів співробітників ГУНП в Одеській області, які наявні в матеріалах справи.

Зазначені обставини свідчать про дискредитацію звання поліцейського і негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

З огляду на встановленні обставини, суд приходить до висновку про те, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку.

Таким чином, оскільки матеріалами службового розслідування встановлено факт порушення позивачем службової дисципліни, суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного наказу відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом.

Враховуючи тяжкість проступку, наслідки проступку, які фактично підривають довіру та авторитет до органів Національної поліції, суд вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним. Дисциплінарний проступок позивача виявився у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій несумісних з вимогами, що пред`являються до професійних якостей поліцейських.

Суд зазначає, що поняття службова дисципліна містить в собі не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги поліцейського.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод притягнення особи до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis рішення Європейської комісії з прав людини від 06.10.1982 у справі X.v.Austria про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis рішення Європейської комісії з прав людини від 07.10.1987 у справі C.v.the про неприйнятність заяви № 11882/85).

Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11.02.2003 у справі Ringvold v. Norway, заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах Проніна проти України (пункт 23) і Серявін та інші проти України (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів позивача, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу. Більшість доводів сторони позивача взагалі не мають жодного відношення до підстав його звільнення і в той же час позивачем не наводиться будь-яких спростувань обставин, які були покладені в основу його звільнення.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (вул. Єврейська, 12, м. Одеса, 65014, ) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук

.