Справа № 460/15405/21
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 серпня 2022 року м. Рівне №460/15405/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач) про визнання протиправними дій щодо непризначення з 30.09.2021 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зобов`язання призначити з 30.09.2021 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є особою, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) та має відповідний стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Після досягнення 60 років позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, проте отримав відмову, аргументовану недостатністю стажу для призначення пенсії за віком, а саме, за підрахунками відповідача, страховий стаж становить 14 років 1 день. Відповідач вказав, що необхідним для позивача є стаж в 27 років. Позивач вважає відмову протиправною, такою, що порушує його право на належний соціальний захист.

Ухвалою суду від 16.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення) учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень вказано, що позивач не має необхідного періоду проживання (роботи) на території радіоактивного забруднення та необхідного страхового стажу для призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відтак, орган Пенсійного фонду діяв відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши позовну заяву, відзив на позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 30.08.2021 (а.с.9).

30.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". До заяви позивачем було додано трудову книжку, вкладиш до трудової книжки та інші необхідні документи для призначення пенсії.

Рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Рівненській області від 07.10.2021 №73 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком з посиланням на те, що відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію із зниженням пенсійного віку визначається з урахуванням періодів проживання або роботи на території радіоактивного забруднення (а.с.26).

Відповідач вказав, що згідно з документами, доданими до заяви про призначення пенсії та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача становить 12 років 11 місяців. Враховуючи положення ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підстави для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років як потерпілому від Чорнобильської катастрофи третьої категорії відсутні у зв`язку з відсутністю необхідного стажу 21 років (27 років необхідний страховий стаж при призначенні пенсії за віком у період з 01.01.2020 по 31.12.2020 - 6 років зменшення загального пенсійного віку) та відповідного стажу.

Вважаючи, що Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області допустило протиправні дії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, Пенсія за віком, за вислуги років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави щодо тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсії, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.03.2003 N 1058-IV (далі - Закон N1058-IV), який набрав чинності 01.01.2004.

Частиною 1 статті 9 Закону N1058-IV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії за віком встановлено ст.26 Закону N1058-IV.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.91 N796-XII (далі - Закон N796-XII).

Згідно зі ст.49 Закону N796-XII, пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За приписами ст.15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 N1788-XII (далі Закон N1788-XII), умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом N796-XII або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 55 Закону N796-XII визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Абзацом 5 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону N796-XII передбачено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання або роботи, але не більше 6 років.

При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Частиною 3 статті 55 Закону N796-XII прямо передбачено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Згідно з п.13 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону N1058-IV, у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Системний аналіз вказаних правових норм свідчить про те, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться, у разі вибору цих осіб, згідно з нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом N796-XII. Іншими словами, норми спеціального закону в даному випадку застосовуються субсидіарно із нормами загального закону, доповнюють і конкретизують їх.

Таким чином, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та яка проживала або працювала на території зони гарантованого добровільного відселення з моменту аварії на ЧАЕС до 01.01.1993 упродовж не менше трьох років, має право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку. При цьому, постійне проживання такої особи або постійна праця у зазначеній зоні з моменту аварії по 31.07.1986, незалежно від часу проживання або роботи в цей період, дає особі право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 3 роки (початкова величина), а також додатково 1 рік за кожні два повні роки проживання або роботи на такій території, але не більше 6 років.

Відповідно до ч.2 ст.55 Закону N796-XII, пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому, відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року.

Суд зазначає, що статтею 14 Закону N796-XII визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсацій. До них, зокрема, належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3.

Документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (ч.3 ст.65 Закону N796-XII).

Відповідно до статті 15 Закону N796-XII, довідка про період проживання, роботи на цих територіях, є підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях.

Отже, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом N 796-XII, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Така правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 04 вересня 2015 року (N 690/23/15-а), Вищим адміністративним судом України в ухвалах від 05 травня 2017 року у справі N К/800/15193/17, від 03 жовтня 2017 року у справі N К/800/31990/17. Верховний Суд також підтримав таку позицію у своїй постановах від 27.02.2018 у справі N 344/9789/17, від 28.03.2018 у справі N 333/2072/17 (2а/333/122/17) та від 08.05.2018 у справі N 708/1022/17, від 31.10.2019 у справі N 212/12245/13-а (N К/9901/1087/18) і враховується при вирішенні цієї справи в силу приписів ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, факт видачі ОСОБА_1 уповноваженим органом держави посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" підтверджує факт проживання або роботи позивача станом на 01.01.1993 у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років.

Відповідно до ч.2 ст.55 Закону №796-ХІІ, пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 01 січня 2022 року.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення пенсійного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

У силу вимог ст.62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік необхідних документів для призначення (перерахунку) пенсії, порядок їх подання та оформлення визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закон України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

За змістом п.2-1 Порядку №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються зокрема, документа про стаж, визначені Порядком підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до п.1 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку №637).

Згідно з вкладишем до трудової книжки * НОМЕР_2 , виданої ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), останній:

- з 14.02.1992 по 13.05.1997 - працював у Рокитнівському держлісгоспі;

- з 14.08.1997 по 13.05.1998 - призначено виплату допомоги по тимчасовому безробіттю Рокитнівським районним центром зайнятості населення;

- з 20.10.2000 по 13.08.2001 - працював робітником по поточному ремонті в Заболотській ЗОШ І-ІІ ступенів;

- з 16.09.2008 по 10.09.2009 - розпочато виплату допомоги по безробіттю Рокитнівським районним центром зайнятості;

- з 01.02.2010 по 26.02.2020 - працював в Окружній виборчій комісії територіального виборчого округу №157 на посаді члена дільничної виборчої комісії №160 ТВО №157;

- з 03.06.2016 по 16.10.2020 працював робітником по поточному ремонту в Заболотській ЗОШ І-ІІ ступенів.

Судом встановлено, що на підтвердження достовірності даних, зазначених у вкладиші до трудової книжки * НОМЕР_2 , виданої ОСОБА_1 , позивачем було надано довідку Борівської сільської ради Рокитнівського району від 30.11.2020 №61, довідку Рокитнівської районної філії Рівненського обласного центру зайнятості від 15.09.2020 №35-1024, довідку Рокитнівського держлісгоспу від 08.09.2020 №147.

Суд наголошує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. При цьому, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу додатковими документами виникає лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідальність за оформлення та ведення трудової книжки покладено на роботодавця. Трудова книжка оформляється при першому прийомі на роботу та при подальшому працевлаштуванні на інше місце роботи, обміну не підлягає.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 06.02.2018р. у справі № 677/277/17.

Згідно зі ст.62 Закону №1788-ХІІ, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Верховний Суд у постанові від 19.12.2019 у справі №307/541/17 зазначив, що однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки, відповідач - управління ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

При цьому, суд наголошує на тому, що на особу не може перекладатися тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Посилання на неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення мене мого конституційного права на соціальний захист, зокрема, щодо призначення пенсії за віком.

Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.03.2018 у справі № 127/9055, і враховується при вирішенні цієї справи в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України.

Щодо незарахування до страхового стажу періоду перебування позивача на обліку в центрі зайнятості з 14.08.1997 по 13.05.1998 у зв`язку з відсутністю печатки в довідці, то суд зазначає, що вказана довідка оформлена на фірмовому бланку Рівненського обласного центру зайнятості, містить вихідний номер та дату, а також підпис уповноваженої особи, яка підписала довідку.

При цьому, саме на органи Пенсійного фонду покладено обов`язок щодо перевірки достовірності даних, зазначених у довідці.

Стосовно незарахування до страхового стажу періоду згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу у зв`язку з неспівпадінням по батькові ( ОСОБА_2 на співпадає з паспортними « ОСОБА_3 »), суд зазначає, що відповідальність за ризик будь-якої помилки, допущеної державним органом, має нести держава, помилки які не мають виправлятися за рахунок особи, якої це стосується - рішення ЄСПЛ (див. Gashi v. Croatia, no. 32457/05, § 40, 13 грудня 2007року, та, mutatis mutandis, Radchikov v.Russia, no. 65582/01, § 50, 24 травня 2007року) (пункт 51 рішення).

Таким чином, судом встановлено, що загальний трудовий стаж позивача становить 24 роки 2 місяці 23 дні, тобто є необхідним для призначення позивачу ОСОБА_1 пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону N796-XII.

У сукупності викладеного, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на користування пільгами, встановленими Законом N796-XII, зокрема, щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

У свою чергу, рішення відповідача щодо відмови у призначення пенсії позивачу зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону N796-XII та дії відповідача є протиправними.

За змістом частини 3 статті 55 Закону N796-XII, призначення та виплата пенсій категоріям осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

За приписами статті 26 Закону N1058-IV, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону N796-XII, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років.

Судом встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 з урахуванням встановлених цим рішенням обставин справи станом 30.09.2021 становить 24 роки 2 місяці 23 дні, тобто умова щодо наявності необхідного для призначення пенсії стажу у цьому випадку виконується.

Пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону N1058-IV встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відтак, відновлення порушених прав, свобод та охоронюваних законом інтересів позивача слід здійснити шляхом зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 30 вересня 2021 року - з дня звернення із заявою про призначення пенсії.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своєї бездіяльності у спірних правовідносинах. Натомість обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, знайшли підтвердження під час судового розгляду.

Враховуючи вимоги ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати у виді судового збору у сумі 908,00грн, сплачені згідно з квитанцією від 08.11.2021 N 100 (а.с.4).

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправними рішення від 07.10.2021 №73 та дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо непризначення ОСОБА_1 з 30 вересня 2021 року пенсії за віком, зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 з 30 вересня 2021 року пенсію за віком, зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул.Короленка, буд.7, м.Рівне, 33028; ідентифікаційний код юридичної особи 21084076).

Рішення складено 29 серпня 2022 року.

Суддя О.М. Дудар