Справа № 500/3061/22
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

Справа № 500/3061/22

29 серпня 2022 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Мандзій О.П., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Тернопільської обласної ради про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Тернопільської обласної ради, в якій просить зобов`язати відповідача як власника (засновника) вжити усіх необхідних заходів для припинення процесу ліквідації комунального некомерційного підприємства "Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій" Тернопільської обласної ради, в тому числі:

зобов`язати відповідача Тернопільську обласну раду передати на розгляд відповідної чергової сесії Тернопільської обласної ради питання про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі №500/320/20 та прийняття рішення про відміну рішення про припинення юридичної особи Комунального некомерційного підприємства "Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій" Тернопільської обласної ради (47501, Тернопільська область, місто Бережани, вулиця Шевченка, будинок 30, ) прийнятого на підставі рішення Тернопільської обласної ради №1430 від 17.09.2019 та зареєстрованого в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 19.09.2019 (номер дії 01001181) для проведення державної реєстрації скасування процедури ліквідації;

надати для виконання суб`єкту державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копію) рішення Тернопільської обласної ради про відміну рішення про припинення юридичної особи комунального некомерційного підприємства "Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій" Тернопільської обласної ради (47501, Тернопільська область, місто Бережани, вулиця Шевченка, будинок 30, ) для проведення державної реєстрації скасування процедури ліквідації санаторію.

У відповідності до п.6 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи, зокрема, немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що в рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.09.2020 у справі №500/320/20 у задоволені позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Тернопільської обласної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне некомерційне підприємство "Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій" Тернопільської обласної ради, Комунальне некомерційне підприємство "Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій Тернопільської обласної ради, Обласний медичний центр для лікування і реабілітації учасників АТО, Тернопільський обласний центр комплексної реабілітації про визнання протиправним та скасування рішення Тернопільської обласної ради №1430 від 17.09.2019 "Про ліквідацію окремих закладів охорони здоров`я - об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перейменування Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю" відмовлено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі №500/320/20 рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.09.2020 у справі №500/320/20 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення одинадцятої сесії шостого скликання Тернопільської обласної ради "Про ліквідацію окремих закладів охорони здоров`я об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перейменування Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю" №1430 від 17.09.2019.

За результатами розгляду звернення позивача, Тернопільська обласна рада листом №1714/5-10-1 від 26.01.2022 повідомила, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі №500/320/20 не зобов`язано вчинити конкретні дії.

02.08.2022 позивачем скеровано до Тернопільської обласної ради заяву, в якій, аналогічно заявленим позовним вимогам у даній справі, просить:

передати на розгляд відповідної чергової сесії Тернопільської обласної ради питання про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі №500/320/20 та прийняття рішення про відміну рішення про припинення юридичної особи Комунального некомерційного підприємства "Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій" Тернопільської обласної ради (47501, Тернопільська область, місто Бережани, вулиця Шевченка, будинок 30, ) прийнятого на підставі рішення Тернопільської обласної ради №1430 від 17.09.2019 та зареєстрованого в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 19.09.2019 (номер дії 01001181) для проведення державної реєстрації скасування процедури ліквідації;

надати для виконання суб`єкту державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копію) рішення Тернопільської обласної ради про відміну рішення про припинення юридичної особи комунального некомерційного підприємства "Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій" Тернопільської обласної ради (47501, Тернопільська область, місто Бережани, вулиця Шевченка, будинок 30, ) для проведення державної реєстрації скасування процедури ліквідації санаторію.

Відповідь з питання належного виконання рішення суду та вчинення усіх необхідних дій в межах повноважень від відповідача не надходила.

Як слідує із заявлених позовних вимог, позивачем порушується питання, пов`язані з виконанням Тернопільською обласною радою в користь позивача постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі №500/320/20.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що позивачем, незважаючи на наведення в позовній заяві покликань на його звернення до відповідача щодо вжиття необхідних заходів для припинення процесу ліквідації комунального некомерційного підприємства "Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій" Тернопільської обласної ради з урахуванням рішення суду, жодне з рішень відповідача, прийняте за результатами розгляду такої заяви позивача, самостійним предметом спору не визначається та не оскаржується, питання про визнання неправомірними та скасування таких рішень з визначених законом підстав задля забезпечення поновлення прав та інтересів позивача у разі їх порушення не визначається позивачем самостійним предметом спору в межах даної справи.

Натомість порушується лише питання щодо бездіяльності відповідача з приводу невиконання зазначеної постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі №500/320/20 та зобов`язання його у зв`язку з цим вчинити відповідні дії, спрямовані на виконання даного судового рішення у інший спосіб.

Однак, суд зазначає, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, регламентуються IV розділом КАС України.

За приписами ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Згідно з ч.2 та 4 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно із ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1, 6 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст.382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст.383 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за Кодексом адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що заявлений у даній справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належності виконання рішення суду, які набрали законної сили, і у випадку встановлення неналежності їх виконання повторно зобов`язати відповідача вчинити дії.

За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен звертатися до суду в порядку ст.383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

У зв`язку з цим, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Відтак, на переконання суду, у справі, яка розглядається вказані обставини підлягають перевірці в межах вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постановах від 09.09.2019 у справі №826/17587/18, від 15.04.2020 у справі №367/1240/16-а та від 30.12.2020 у справі №520/1744/18.

Позов, який направлений на контроль за виконанням судового рішення, виключає одночасний розгляд спору про оскарження дій суб`єкта владних повноважень з інших підстав, що не пов`язані з належним виконанням судового рішення, а відтак саме суд, який постановив рішення по суті позовних вимог наділений повноваженнями щодо судового контролю.

Близьких за змістом висновків раніше дійшов і Пленум Вищого адміністративного суду України у Постанові №3 від 13.03.2017 "Про огляд практики застосування адміністративними судами статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України".

Такий процесуальний механізм є необхідним для забезпечення рівності сторін, процесуальної дисципліни та юридичної визначеності.

Відповідно, подання позову, який по своїй суті є способом, спрямованим на зобов`язання відповідача виконання відповідне судове рішення, - свідчить про помилковість обрання позивачем способу захисту порушених прав.

Відтак, суд також враховує, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити ст. 129-1 Конституції України.

З огляду на вищенаведене, суд зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі № 355/1648/15-а, від 21.11.2019 у справі № 802/1933/18-а.

Посилання позивача на те, що звернення до Тернопільського окружного адміністративного суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення результату не дали, суд вважає безпідставними, оскільки як видно з відомостей автоматизованій системі "ДСС" (діловодства спеціалізованого суду), у справі №500/320/20 заявнику повідомлено про надіслання такої 06.05.2021 для розгляду до Верховного Суду, заяву в порядку виконання судового рішення від 08.02.22 буде розглянуто після повернення справи № 500/320/20 із касаційної інстанції.

В силу приписів п.2 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

З огляду на викладене, оскільки позов, заявлений позивачем, виник на стадії виконання судового рішення, а спірні відносини у даному випадку є пов`язаними (похідними) з неналежним виконанням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі №500/320/20, і не є самостійними позовними вимогами, тобто безпосередньо пов`язані з предметом і підставою позову за якими вже є постановлене судове рішення по суті позовних вимог, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі відповідно до п.2 ч.1 ст.170 КАС України.

Згідно ч.5 ст.170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Одночасно суд роз`яснює позивачеві право на звернення до суду із клопотанням про повернення сплаченої суми судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.170, 241, 248 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкриті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Тернопільської обласної ради про зобов`язання вчинити дії.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Згідно із частиною другою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Мандзій О.П.