Справа № 640/20766/21
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

14 липня 2022 року справа №640/20766/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кузьменка В.А., суддів Арсірія Р.О., Огурцова О.П., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )

до Кабінету Міністрів України (далі по тексту - відповідач, КМУ)

про визнання протиправним та скасування розпорядження від 07 липня 2021 року №741-р «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом, зазначаючи про протиправність оскаржуваного розпорядження, обґрунтовуючи позов тим, що відповідач як суб`єкт призначення порушив вимоги пункту 11 статті 69 Закону України «Про державну службу», а саме не прийняв рішення на підставі пропозиції комісії або подання дисциплінарної комісії у десятиденний строк з дня її внесення суб`єкту призначення; підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відсутні, оскільки відповідач не встановив жодного факту вчинення дисциплінарного проступку та вини у його вчиненні; підписання наказу від 09 березня 2021 року №201 «Про поновлення ОСОБА_2 на рівнозначній посаді» повністю входило до посадових повноважень ОСОБА_1 .

Ухвалою від 03 серпня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/20766/21 та призначив підготовче засідання.

Відповідач подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначив про відповідність оскаржуваного наказу, оскільки виключними повноваженнями щодо встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця наділена дисциплінарна комісія; за своїм змістом, наказ від 09 березня 2021 року №201 «Про поновлення ОСОБА_2 на рівнозначній посаді» є наказом з кадрових питань, однак під час розроблення проєкту цього наказу, позивач порушив вимоги Інструкції з діловодства в Державній службі геології та надр, щодо належного розроблення, оформлення та процедури візування наказів з кадрових питань; передачі пропозиції на розгляд КМУ передує відповідна процедура, а тому строк прийняття рішення за результатами розгляду пропозиції Комісії не пропущено.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Згідно з розпорядженням КМУ від 07 липня 2021 року №741-р «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», у зв`язку з допущенням дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» (невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень), оголошено догану заступнику Голови Державної служби геології та надр України ОСОБА_1 .

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, керується такими мотивами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною першою статті 1 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» встановлено, що Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади.

Кабінет Міністрів України у сфері вдосконалення державного управління та державної служби вживає в межах своїх повноважень заходів щодо заохочення та приймає відповідно до закону рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності керівників центральних органів виконавчої влади та їх заступників (абзац 4 пункту 6 частини першої статті 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України».

Акти Кабінету Міністрів України з організаційно-розпорядчих та інших поточних питань видаються у формі розпоряджень Кабінету Міністрів України (частина третя статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України»).

Частиною першою статті 64 Закону України «Про державну службу» передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (частина перша статті 65 Закону України «Про державну службу»).

Пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» передбачено, що дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону України «Про державну службу», дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (частина перша статті 69 Закону України «Про державну службу»).

Відповідно до частини десятої статті 69 Закону України «Про державну службу», результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності є вчинення дисциплінарного проступку. Для притягнення до такої відповідальності необхідно з`ясувати всі обставини вчиненого дисциплінарного проступку, під час дисциплінарного провадження.

При цьому визначаючи вид дисциплінарного стягнення, мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Отже, з метою встановлення обставин дисциплінарного проступку, визначення його тяжкості та ступеня вини, прийняттю рішення про накладення дисциплінарного стягнення передує здійснення комісією дисциплінарного провадження.

Вирішуючи цей спір, суд має виходити з обставин, встановлених під час здійснення дисциплінарного провадження, характеру дисциплінарного проступку, мотивів, за яких його вчинено та якими доказами це підтверджується.

Суд встановив, що розпорядженням КМУ від 14 квітня 2021 року №309-р, порушено дисциплінарне провадження стосовно заступника Голови Державної служби геології та надр України ОСОБА_1 ; доручено Комісії з питань вищого корпусу державної служби здійснити відповідне дисциплінарне провадження до 11 червня 2021 року та про результати поінформувати КМУ.

На виконання вказаного розпорядження, Комісією з питань вищого корпусу державної влади (далі по тексту - Комісія) здійснено дисциплінарне провадження та складено Пропозицію за результатами розгляду дисциплінарної справи стосовно заступника Голови Державної служби геології та надр України ОСОБА_1 від 08 червня 2021 року (далі по тексту - Пропозиція).

За результатами розгляду дисциплінарної справи, Комісія дійшла висновку, що дії ОСОБА_1 підпадають під кваліфікацію дисциплінарного проступку передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону, а саме невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Так, у Пропозиції зазначено, що аналізуючи обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, Комісія кваліфікує дії ОСОБА_1 таким чином:

«Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку ОСОБА_1 виражається у формі дій (неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади), а саме при організації виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року у справі №640/18993/19, постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі №640/18993/19 на думку Комісії заступником Голови Держгеонадр ОСОБА_1 порушено норми Положення, Розподілу обов`язків та Інструкції з діловодства.

Із суб`єктивної сторони дисциплінарний проступок ОСОБА_1 характеризується наявністю вини у формі прямого умислу, що полягає в усвідомлені державним службовцем своїх дій спрямованих на неналежне виконання Положення, Розподілу обов`язків та Інструкції з діловодства, оскільки ОСОБА_1 готував наказ з кадрових питань усвідомлюючи, що він ознайомлений з порядком підготовки, погодження (візування) та реєстрації відповідних наказів, що визначений Інструкцією з діловодства».

Комісією встановлено, що 09 березня 2021 року ОСОБА_1 , під час виконання обов`язків Голови Держгеонадр, видав наказ «Про поновлення ОСОБА_2 на рівнозначній посаді», що зареєстрований за №201, який за своїм змістом є наказом з кадрових питань.

При цьому Комісія зазначає, що завірена належним чином копія вказаного наказу не надавалась, в журналі реєстрації наказів з кадрових питань працівників Держгеонадра за 2021 рік в період з 04 січня 2021 року по 21 травня 2021 року відсутній запис про реєстрацію наказу від 09 березня 2021 року №201 «Про поновлення ОСОБА_2 на рівнозначній посаді». Відсутність факту реєстрації вказаного наказу підтверджується і поясненнями працівників відділів документообігу та контролю та Сектору по роботі з персоналом та державними підприємствами.

Також, у Пропозиції досліджувалось питання щодо можливого неправомірного втручання ОСОБА_1 в систему електронного документообігу органу, у зв`язку з наявністю належним чином завіреної копії наказу, зареєстрованого за №201 (як і номер наказу «Про поновлення ОСОБА_2 на рівнозначній посаді») від 04 березня 2021 року «Про утворення, робочої групи з питань обстеження системи управління якістю у Державній службі геології України». Комісія встановила відсутність факту такого втручання.

Суд звертає увагу на те, що у Пропозиції йде мова про ймовірність прийняття наказу від 09 березня 2021 року №201 «Про поновлення ОСОБА_2 на рівнозначній посаді», однак, як вбачається зі змісту Пропозиції, до дисциплінарної відповідальності позивача притягнуто за порушення порядку його підготовки, погодження (візування) та реєстрації.

У відзиві на позов відповідач, зокрема, зазначає, що під час розроблення проєкту наказу, позивач порушив пункти 108, 109, 111 Інструкції з діловодства в Державній службі геології та надр, щодо належного розроблення, оформлення та процедури візування наказів з кадрових питань.

Суд звертає увагу на те, що положення Інструкції з діловодства, на які посилається відповідач, регулюють порядок дій працівників кадрової служби при опрацюванні документів, та не містять приписів і не визначають обов`язків Голови служби, а тому такі порушення не можуть вважатись допущеними ОСОБА_1 при виконанні його посадових обов`язків.

В оскаржуваному розпорядженні та в Пропозиції не вказано у чому саме полягає невиконання або неналежне виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, у тому числі при організації виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі №640/18993/19, а також відсутні посилання на норми законодавства, які порушив позивач.

Тобто, відповідач не зафіксував сам факт порушення позивачем вимог закону в частині неналежного виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, не довів вину ОСОБА_1 та не з`ясував причин і умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку.

Суд зауважує, що у справі відсутні будь-які докази, які б підтверджували обставини неналежного виконання ОСОБА_1 службових обов`язків, характер проступку та мотивів, за яких його могло бути вчинено, оскільки Комісія фактично не досліджувала зміст наказу від 09 березня 2021 року №201 «Про поновлення ОСОБА_2 на рівнозначній посаді» та зазначає про ймовірність його прийняття взагалі, а тому висновки про порушення порядку та процедури його прийняття є безпідставними.

В частині посилань позивача на порушення відповідачем строку прийняття рішення на підставі пропозиції комісії, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до частини одинадцятої статті 69 Закону України «Про державну службу» суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Матеріали справи підтверджують, що Пропозицію відповідач отримав 09 червня 2021 року та протягом 10 календарних днів мав прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Разом з тим, оскаржуване розпорядження КМУ прийнято лише 07 липня 2021 року, тобто з пропуском десятиденного строку.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на наявність відповідної процедури, яка передує прийняттю рішення на підставі пропозиції, оскільки такі обставини не нівелюють положень частини одинадцятої статті 69 Закону України «Про державну службу».

Таким чином, під час судового розгляду справи відповідач не обґрунтував та не довів належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, у вигляді неналежного виконання ним службових обов`язків та не обґрунтував суті виявлених порушень, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку, що розпорядження від 07 липня 2021 року №741-р «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач не довів правомірність прийняття спірного розпорядження з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути сплачений ним судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 липня 2021 року №741-р «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати зі сплати судового збору в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Кабінету Міністрів України.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Кабінет Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2; ідентифікаційний код відсутній).

Головуючий суддя В.А. Кузьменко

Судді Р.О. Арсірій

О.П. Огурцов