Справа № 211/8451/21
Суддя: Середня Н. Г.
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/8451/21
Провадження № 2-а/211/31/22
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
29 серпня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Середньої Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання Бехало В.В.,
у відсутність учасників процесу,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу національної поліції ПОГ СВГ відділу превенції ДРУП Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до суду з вищевказаним позовом та просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та скасувати постанову серії БАБ № 145915 від 18 грудня 2021 року про накладення на нього адміністративного стягнення за частиною 6 статті 121 КУпАП у вигляді штрафу, посилаючись на відсутність доказів вчинення ним зазначеного адміністративного правопорушення. В обґрунтування вимог зазначено, що 18 грудня 2021 року відносно нього складено оспорювань постанову та притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 121 КАС України у вигляді штрафу в сумі 850,00 грн., з якою він не погоджується, вважаючи її безпідставною та такою, що суперечить дійсним обставинам справи. Так, 18 грудня 2021 року близько 16-40 години він рухаючись на службовому транспортному засобі, який належить ТОВ «Герон-Трейд» - Mitsubishi Grandis реєстраційний номер НОМЕР_1 , прямуючи з м. Кропивницького до м. Кривого Рогу, проїжджаючи по дорозі Р-74 м. Кривого Рогу, його було зупинено патрульними Національної поліції. Після зупинки, відповідач, не представившись, почав вимагати пред`явлення документів, а саме: водійського посвідчення та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, після чого повідомив про порушення ним вимог п.п. «в» п. 2.9, 30.2 ПДР, яке полягало у керуванні транспортним засобом із засміченим номерним державним знаком, за що передбачена відповідальність за частиною 6 статті 121 КУпАП. Ним було надано відповідачу усні пояснення, зокрема щодо зупинки транспортного засобу під час руху за несприятливих погодних умов: наявності слякоті, налипання мокрого снігу, бруду, тому він був позбавлений виявити засмічення номерного знаку. Крім того, зазначив про відсутність доказів на підтвердження порушення ним ПДР, про що згодом було зазначено ним у письмових поясненнях, долучених до постанови. На його запитання, чи фіксується притягнення його до адміністративної відповідальності на бодікамеру чи інший технічний пристрій, відповідач пояснив, що наразі бодікамери не працюють з невідомих причин, а все, що відбувається, фіксується камерою, що знаходиться в салоні автомобіля патрульної поліції. При цьому поліцейський на його питання зазначив, що порушення, а саме забруднений номер державної реєстрації, було сфотографовано на особистий телефон одного з патрульних, що не є належним підтвердженням його вчинення та не дає можливості співробітникам Національної поліції притягати до відповідальності за їх вчинення. До того ж є порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1026 від 18.12.2018. При визначенні того, чи справді задній номерний знак автомобіля, яким він керував, був забруднений та символи на якому не могли бути чітко визначені з відстані 20 м, поліцейський не вчинив жодних дій для об`єктивного з`ясування всіх обставин справи шляхом вимірювання відстані для визначення символів номерного знаку, а одразу після зупинки автомобіля став стверджувати, що він порушив ПДР. До того ж з огляду на постанову серії БАБ № 145915, в неї відсутні будь які додатки, крім пояснень, написаних ним особисто, в тому числі і обов`язкові зазначення технічних засобів, якими здійснено фото чи відеозапис, що є імперативною вимогою. Тому просить задовольнити вимоги.
Ухвалою суду від 14 січня 2022 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою суду від 04 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання.
В судове засідання сторони не з`явилися.
До суду надійшов відзив на позов Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в обґрунтування якого зазначено, що згідно оспорюваної постанови, у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 КУпАП. Оспорювана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАп та складена з дотриманням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, № 1395 від 07.11.2015. Тому просить відмовити в задоволенні вимог та розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача.
На обґрунтування відповіді на відзив, позивачем ОСОБА_1 викладені мотиви та доводи, аналогічні викладеним в тексті позовній заяві.
Враховуючи положення статті 205 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Згідно частини другої статті 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Як встановлено судом, 18 грудня 2021 року ПОГ СВГ ВП ДРУП ГУНП капітаном поліції Аллахвердяном Е.Р. було винесено постанову серії БАБ № 145915 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення за частиною 6 статті 121 КУпАП (а.с. 9 копія постанови).
Згідно тексту вказаної постанови, 18 грудня 2021 року о 16-50 годині ОСОБА_1 по дорозі Р-74 м. Кривого Рогу керував транспортним засобом, який належить ТОВ «Герон-Трейд»,, із забрудненим заднім номерний знаком, чим порушив п.п. 2.9.в), 30.2 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною 6 статті 121 КУпАП.
Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з 2.9 в) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Пунктом 30.2 ПДР визначено, що на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка, а в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, закріплюється самоклейна мітка радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом (крім причепів і напівпричепів). На трамваях і тролейбусах наносяться реєстраційні номери, що надаються відповідними уповноваженими на те органами. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.
Частиною шостою статті 121 КУПаП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з пунктом ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною другою ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Судом встановлено, що відповідач, на якого покладено обов`язок доказування, до суду на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 6 статті 121 КУпАП, не надав жодного доказу, як і не зазначено ці докази в оспорюваній постанові.
Крім того, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України), суд має констатувати, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.
Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).
На підставі викладеного, суд зазначає, що при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем, передбаченим частиною 6 статті 121 КУпАП. У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху України, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 КУпАП є недоведеним.
Щодо вимог про визнання протиправними дій відповідача, суд зазначає, що процедурних порушень під час складання постанови інспектором Аллахвердяном Е.Р. не встановлено, а позивач не обґрунтував у цій частині свій позов. Самі по собі дії інспектора при складанні постанови про правопорушення, яку було скасовано у судовому порядку за недоведеністю вини, не можна вважати неправомірними.
При цьому суд вважає, що скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є належним та повних способом захисту прав позивача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині, в частині вимог про визнання протиправними дій відповідача слід відмовити.
Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи положення вищезазначеної норми, а також те, що судові витрати здійснені позивачем у розмірі 454,00 грн. документально підтверджені (а.с.1), суд приходить до висновку про наявність підстав щодо присудження з суб`єкта владних повноважень на користь позивача судових витрат.
Керуючись ст.ст. 77, 134, 139, 243-246,286 КАС України, суд
позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Скасувати постанову серії БАБ № 145915 від 18 грудня 2021 року винесену ПОГ СВГ ВП ДРУП ГУНП капітаном поліції Аллахвердяном Е.Р. про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ), до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 121 КупАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.
Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1
В задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду з дня вручення повного рішення суду.
Повний текс рішення суду складено 29 серпня 2022 року
Суддя Н.Г.Середня