Справа № 380/6241/22
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2022-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/6241/22
У Х В А Л А

з питань закриття провадження у справі

23 серпня 2022 року

зал судових засідань № 7

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Ящишин І.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Лазорка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, стягнення заробітної плати

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (місцезнаходження: 79005, м. Львів, вул. Генерала Григоренка, 3, ) (далі відповідач, ГУ МВС України у Львівській області), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 16.06.2016 по 16.01.2020;

- стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (м. Львів, пл. Ген. Григоренка,3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заробітну плату за період з 16.06.2016 по 16.01.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві вказав, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15.06.2016 у справі №813/77/16 визнано протиправним та скасовано наказ ГУ МВС України у Львівській області від 06.11.2015 № 826о/с про звільнення ОСОБА_1 , слідчого слідчого відділення Галицького районного відділу ЛМУ ГУМВС, з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України з 06.11.2015. Поновлено ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ на посаді слідчого слідчого відділення Галицького районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області з 07.11.2015. Стягнуто з Галицького районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.11.2015 по 15.06.2016. Постанову в частині поновлення в органах внутрішніх справ ОСОБА_1 та стягнення на його користь середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 1152,27 грн звернуто до негайного виконання.

Наказом ГУ МВС України у Львівській області №1254 о/с від 17.01.2020 позивача поновлено на посаді слідчого слідчого відділення Галицького районного відділу ГУ МВС України у Львівській області з 07.11.2015.

Позивач вважає, що за період проходження служби на посаді слідчого слідчого відділення Галицького районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, а саме з 16.06.2016 по 16.01.2020 йому протиправно не виплачувалась заробітна плата. Вважає, що він з 07.11.2015 перебував у вимушеному прогулі, а тому, за винятком виплати у розмірі 8340,24 грн за період з 07.11.2015 по 15.06.2016, має право на стягнення з відповідача середнього заробітку за період з 16.06.2016 по 16.01.2020.

Ухвалою судді від 18.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Від відповідача 28.06.2022 надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти позову заперечує повністю з підстав того, що з моменту звільнення ОСОБА_1 до дня його поновлення на посаді (з 06.11.2015 по 15.06.2016) вимушений прогул позивача становив 152 робочих дні. Згідно з рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.06.2016 у справі №813/77/16 з Галицького РВ ГУМВС України у Львівській області на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток в сумі 8340,24 грн. (54,87 грн. х 152 робочих дні). Крім того, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.03.2022 по справі №380/2355/20 зобов`язано ГУ МВС України у Львівській області виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення у справі №813/77/16 про поновлення на роботі за період з 06.02.2019 по 16.01.2020 в розмірі 27 251 грн. 68 коп., без врахування податків та зборів. В частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з затримкою виконання рішення суду про поновлення на роботі з 15.06.2016 в задоволенні позову відмовлено.

Відтак відповідач вважає, що позовна вимога ОСОБА_1 щодо стягнення заробітної плати за час з 16.06.2016 по 16.01.2020 є безпідставною та не підлягає до задоволення.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відповідно до наказу ГУ МВС України від 06.11.2015 №826 о/с ОСОБА_1 звільнено з посади слідчого СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України.

Не погодившись із даним наказом позивач звернувся до суду.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15.06.2016 позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ ГУ МВС України у Львівській області від 06.11.2015 № 826 о/с про звільнення лейтенанта міліції ОСОБА_1 , слідчого СВ Галицького районного відділу Львівського міського управління ГУ МВС України у Львівській області, з органів внутрішніх справ з 06.11.2015; поновлено ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ на посаді слідчого СВ Галицького районного відділу Львівського міського управління ГУ МВС України у Львівській області з 07.11.2015; стягнуто з Галицького районного відділу Львівського міського управління ГУ МВС України у Львівській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2017 скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15.06.2016 та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №813/77/16 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2017 та залишено в силі постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15.06.2016.

Наказом №1254 о/с від 17.01.2020 ОСОБА_1 поновлено в органах внутрішніх справ на посаді слідчого слідчого відділення Галицького РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області з 07.11.2015.

З урахуванням наведених обставин суд зазначає, що періодом вимушеного прогулу ОСОБА_1 є період з дня звільнення його з займаної посади 06.11.2015 до дня прийняття наказу про поновлення його на роботі 17.01.2020.

Водночас, спірним у цій справі є період з 16.06.2016 по 16.01.2020. Позивач вказує, що з моменту постановлення судом рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді, у нього виникає право на отримання заробітної плати, оскільки рішення суду в частині поновлення на роботі виконується невідкладно.

Однак, правові підстави для стягнення з відповідача заробітної плати протягом цього часу є різні. Період з 16.06.2016 по 24.01.2017 та з 06.02.2019 по 16.01.2020 є періодом вимушеного прогулу у зв`язку з затримкою виконання відповідачем рішення суду про поновлення позивача на займаній посаді, а період з 25.01.2017 по 05.02.2019 є періодом вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням.

При цьому, середній заробіток за час вимушеного прогулу за період затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за своєю суттю є заробітною платою, право на отримання якої виникає у позивача з моменту прийняття рішення судом.

Відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.03.2022 по справі № 380/2355/20 за позовом ОСОБА_1 до ГУ МВС України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність та стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення суду позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ГУ МВС України у Львівській області щодо затримки у виконанні постанови Львівського окружного адміністративного суду від 15.06.2016 у справі №813/77/16 (Постанови Верховного Суду від 06 лютого 2019) про поновлення на роботі за період з 06.02.2019 по 16.01.2020. Стягнуто з ГУ МВС України у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 06.02.2019 по 16.01.2020 в розмірі 27 251 грн 68 коп., без врахування податків та зборів. В задоволенні позовної вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з затримкою виконання рішення суду про поновлення на роботі з 16.06.2016 відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду за період з 16.06.2016 Львівський окружний адміністративний суд у рішенні від 28.03.2022 №380/2355/20 врахував, що постанова суду від 15.06.2016 №813/77/16 скасована постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2017, якою відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про поновлення на роботі. Таким чином, у цій справі суд дійшов висновку, що до моменту прийняття постанови Верховним Судом від 06.02.2019, якою скасовано постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.01.32019 та залишено без змін постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15.06.2016, відсутня протиправна бездіяльність відповідача щодо невиконання рішення суду про поновлення позивача на посаді.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.03.2022 №380/2355/20 набрало законної сили відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2022

Отже, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 заробітної плати за період з 16.06.2016 по 24.01.2017 та з 06.02.2019 по 16.01.2020 вже була предметом розгляду у справі №380/2355/20 і щодо цієї вимоги судом прийнято рішення, яке набрало законної сили.

При цьому, на переконання суду формулювання позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення заробітної плати чи середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду не змінює ані предмет, ані підстави спору в обох справах, який є ідентичним та стосується саме питань оплати за час вимушеного прогулу.

Отже, при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов тотожність предмета позову зберігається.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 9901/433/18.

Водночас, період з 25.01.2017 по 05.02.2019 не є періодом затримки виконання рішення суду, а тому питання стягнення середнього заробітку за цей час вимушеного прогулу судом не вирішувалось.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Умовами застосування цієї підстави для закриття провадження є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про відмову у відкритті провадження чи закриття провадження); набрання судовим рішенням в іншій справи законної сили.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах Верховного Суду від 30.04.2020 у справі № 813/4138/17, від 13.07.2020 у справі № 620/3960/19, від 06.08.2020 у справі № 804/3940/17, від 30.01.2020 у справі № 817/831/18, від 07.05.2020 у справі № 815/7087/16, від 30.01.2020 у справі № 2а-161/11, від 31.10.2019 у справі № 1340/5813/18, яка згідно частин 4 і 5 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для всіх суб`єктів владних повноважень та враховується іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги рішення суду, яке набрало законної сили у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд визнає, що провадження у справі належить закрити в частині позовної вимоги про стягнення з ГУ МВС України у Львівській області на користь ОСОБА_1 заробітної плати за період з 16.06.2016 по 24.01.2017 та з 06.02.2019 по 16.01.2020.

Керуючись ст.ст. 238, 239, 243, 248, 250, 256, 293-295 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, стягнення заробітної плати в частині стягнення з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з 16.06.2016 по 24.01.2017 та з 06.02.2019 по 16.01.2020.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.08.2022.

Суддя Р.І.Кузан