Справа № 160/2728/22
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2022 року Справа № 160/2728/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
04.02.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати противоправними дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо відмови після звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 , начальника відділення поліції на станції №2 Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, у нарахуванні та виплаті суми середнього заробітку за весь період затримки по виплаті грошової компенсації за невикористані при звільненні дні щорічних оплачуваних відпусток по день фактичного розрахунку;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні, а саме з 06.07.2021 по 28.12.2021 (по день фактичного розрахунку по виплаті грошової компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток) в розмірі 127 087,84 грн. (сто двадцять сім тисяч вісімдесят сім гривень 84 копійки);
- встановити строк 30 (тридцять) календарних днів Головному управлінню Національної поліції в Дніпропетровській області для подання звіту про виконання судового рішення за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії суб`єкта владних повноважень та стягнення середнього заробітку за весь час затримки по виплаті грошової компенсації.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 року зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з 02.03.2021 року по 05.07.2021 року. відповідачем проведено остаточний розрахунок лише 28.12.2021 року. Таким чином, відповідачем не виплачено позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з 06.07.2021 року по 28.12.2021 року. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
18.02.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
06.04.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду провадження у справі №160/2728/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії зупинено до припинення воєнного стану в Україні.
29.07.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду поновлено провадження в адміністративній справі №160/2728/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області отримало копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками 06.04.2022 року, що підтверджується випискою за трек номером відправлення, яка наявна в матеріалах справи.
Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі відкрито 18.02.2022 року, 06.04.2022 року провадження у справі зупинено, відповідачем отримано копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками 06.04.2022 року, у зв`язку з чим, строк відповідача для подання відзиву сплив 12.08.2022 року.
19.08.2022 року Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
Відповідно до ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З огляду на той факт, що відповідачем подано відзив не у встановлений судом строк, суд не приймає до уваги доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №116 о/с від 01.03.2021 року ОСОБА_1 звільнено з поліції за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням).
05.07.2021 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/7146/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо відмови при звільненні підполковника поліції ОСОБА_1 , начальника відділення поліції на станції №2 Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, у нарахуванні та виплаті грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової оплачуваної відпустки за 2015, 2016, 2018, 2019 та 2020 роки.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової оплачуваної відпустки за 2015, 2016, 2018, 2019 та 2020 роки.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з 02.03.2021 по 05.07.2021 (по день прийняття рішення по справі).
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
17.11.2021 року постановою Третього апеляційного адміністративного суду по справі №160/7146/21 апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області залишено без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без змін.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 року по справі №160/7146/21 набрало законної сили 17.11.2021 року.

28.12.2021 року Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області виплачено ОСОБА_1 106 421,01 грн., з яких грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної та додаткової оплачуваної відпустки за 2015, 2016, 2018, 2019 та 2020 роки у розмірі 46 725,40 грн. з відрахуванням всіх податків та обов`язкових платежів та 74 156,04 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.03.2021 року по 05.07.2021 року.

У зв`язку з невиплатою позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.07.2021 року по 28.12.2021 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Оскільки позивачу виплачено середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.03.2021 року по 05.07.2021 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 року по справі №160/7146/21 та позивачем не оскаржується вказаний розрахунок, судом в даній адміністративній справі надається оцінка правомірності не виплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з дати винесення рішення у справі, а саме з 06.07.2021 року, по день фактичного розрахунку з позивачем 28.12.2021 року.

Обчислення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні проводиться згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі - Порядок №100).

Пунктом 8 Порядку №100 визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

З довідки №1928 від 16.04.2021 року Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області вбачається, що заробітна плата позивача за січень 2021 року складала 21 358,45 грн. та за лютий 2021 року 21 244,93 грн.

Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача складає 722,09 грн., виходячи з наступного розрахунку (21 358,45 грн. + 21 244,93 грн.) / 59 дні (кількість днів у січні та лютому 2021 року).

Кількість днів починаючи з 02.03.2021 року (наступний день за днем звільнення) по 28.12.2021 року (остаточний розрахунок при звільненні) складає 302 дні.

Отже, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яку має право отримати позивач, складає 218 071,18 грн., виходячи із наступного розрахунку (722,09 грн. (середньоденна заробітна плата) * 302 (кількість днів з 02.03.2021 року по 28.12.2021 року), з яких позивачем вже отримано 74 156,04 грн.

Проте, суд вважає за необхідне звернути увагу на застосування критеріїв зменшення розміру відшкодування, визначеного виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, викладених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 року у справі №761/9584/15-ц.

За висновками Великої Палати Верховного Суду зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до ст.117 КЗпП України, необхідно враховувати:

- розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором;

- період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум;

- ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника;

- інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Тобто, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення та, зокрема, визначених критеріїв, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково.

При вирішенні даного питання суд враховує такі обставини, як розмір недоплаченої суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, обставини за яких було встановлено наявність заборгованості, дії відповідача щодо її виплати.

Вказаний підхід застосований Касаційним адміністративним судом під час вирішення справи №806/2473/18 і наведений у постанові від 30.10.2019 року.

Розмір грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової оплачуваної відпустки за 2015, 2016, 2018, 2019 та 2020 роки становить 46 725,40 грн.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який виплачено позивачу, становить 74 156,04 грн.

Таким чином, суд доходить висновку, що загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 218 071,18 грн. є не співмірною встановленому розміру заборгованості - 46 725,40 грн., яка не була виплачена позивачу в день звільнення.

Враховуючи очевидну неспівмірність загальної суми середнього заробітку (218 071,18 грн.) зі встановленим розміром заборгованості (46 725,40 грн.), характером цієї заборгованості, діями позивача та відповідача, враховуючи виплату позивачу середнього заробітку у розмірі 74 156,04 грн., суд дійшов висновку, що зобов`язання відповідача нарахувати позивачу додатковий середній заробіток за період з 06.07.2021 року по 28.12.2021 року не відповідатиме критеріям пропорційності та зменшення розміру відшкодування, визначеного виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні, викладеним в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №761/9584/15-ц.

За таких обставин суд доходить до висновку, що відповідачем фактично вже виплачено позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який відповідає критеріям співмірності та пропорційності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідач нарахувати та виплатити позивачу суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.07.2021 року по 28.12.2021 року.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосування норми до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч.1 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд зазначає, що оскільки позовна заява не підлягає задоволенню, суд доходить висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський