Справа № 420/8064/22
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8064/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МП-ЮГ» (вул. Чорновола, 51А, м. Вишневе, Бучанський район, Київська область, 08132, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МП-ЮГ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №29999/15-32-07-01-22/41075659, №30000/15-32-07-01-22/41075659 та №30001/15-32-07-01-22/41075659 від 09 грудня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем було проведено документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства за період: з 01.01.2018 року по 30.06.2021 року, валютного законодавства за період: з 01.01.2018 року по 30.06.2021 року, з питань єдиного внеску та загальнообов`язкового державного соціального страхування за період: з 01.01.2018 року по 30.06.2021 року та іншого законодавства за період: з 01.01.2018 року по 30.06.2021 року за результатом якої складено податкові повідомлення-рішення №29999/15-32-07-01-22/41075659, №30000/15-32-07-01-22/41075659 та №30001/15-32-07-01-22/41075659 від 09 грудня 2021 року.

На думку перевірки, порушення витікають із відносин товариства з контрагентами ТОВ «МПТОРГ», ТОВ «АГРІЗЛАК», ТОВ «АГРОТРЕЙДУМ», товариство не погоджується з доводами наведеними в акті перевірки.

Товариство не погоджується із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, оскільки вважає, що вони є протиправними, не відповідають дійсності, суперечать законодавству, ґрунтуються на хибних висновках і тому підлягають скасуванню, виходячи з наступного.

Позивач наголошує, що ним було надано під час проведення перевірки всі необхідні первинні документи, також було надано роз`яснення у відповіді на запит перевіряючих, зокрема стосовно своїх господарських взаємовідносин з його контрагентами.

З тексту Акту взагалі не вбачається жодних порушень Позивачем норм чинного законодавства, а лише зазначаються припущення податкового органу стосовно можливих порушень чинного законодавства контрагентами Позивача, однак зустрічних перевірок з цих питань проведено не було.

Позивач наголошує, що ним було надано під час проведення перевірки всі необхiднi первинні документи, також було надано роз`яснення у відповіді на запит перевіряючих.

З огляду на зазначені обставини позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 22.06.2022 року відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку загального провадження.

08.07.2022 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що позовні вимоги позивача є повністю необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з підстав зазначених в акті перевірки.

14.07.2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій додатково зазначено, що фактично весь зміст відзиву на позовну заяву зводиться до вибіркового цитування акту перевірки, наведення вирваних із контексту витягів з постанов Верховного Суду та непогодженням представника Відповідача з заявленою вимогою про компенсацію витрат на правову допомогу. При цьому позивач звертає увагу, що висновки Верховного Суду, на які посилається відповідач, наведені не у взаємозв`язку із обставинами у даній справі.

Ухвалою суду від 26.07.2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, було закрито підготовче провадження, а справу призначено до розгляду по суті.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, та у зв`язку з відсутністю потреби у заслуховуванні свідків чи експерта, керуючись приписами ч. 9 ст. 205 КАС України, з урахуванням заяви представника позивача від 02.08.2022 року, ухвалою суду, що занесена до протоколу судового засідання від 03.08.2022 року, продовжено розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

На підставі направлень на проведення перевірки у період з 28.09.2021 року по 20.10.2021 року посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України відповідно до плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок суб`єктів підприємницької діяльності, та наказу ГУ ДПС в Одеській області від 01.09.2021 №6350-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «МПЮГ», код за » була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «МПЮГ», код за , (надалі Позивач) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період: з 01.01.2018 року по 30.06.2021 року, валютного законодавства за період: з 01.01.2018 року по 30.06.2021 року, з питань єдиного внеску та загальнообов`язкового державного соціального страхування за період: з 01.01.2018 року по 30.06.2021 року та іншого законодавства за період: з 01.01.2018 року по 30.06.2021 року.

За результатами проведеної перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області був складений Акт документальної планової виїзної перевірки №23101/15-32-07-01-17/41075659 від 26.10.2021 року.

Відповідно до висновків Акту перевірки під час її проведення були встановлені наступні порушення, допущені ТОВ «МП-ЮГ»:

1. п.44.1.ст.44, п.44.2.ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755- VI, із змінами і доповненнями, п.2 ст.3, п.1 ст.9, п.2 ст.9 Закону України від 16.07.1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», із змінами і доповненнями, п. 5 П(С)БО 11 «Зобов`язання» затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від Міністерства фінансів України від 31.01.2000 року №20, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 року за N 85/4306, п. 5 , п.7, п. 8, п. 21 П(С)БО 15 «Доходи», затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 р. за N 860/4153, п. 5, п.6, п.19 П(С)БО 16 «Витрати» 31.12.1999 року №318, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р. за N 27/4248, у результаті чого занижено (завищено) податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 3 457 106 грн, у тому числі:

- за Три квартали 2020 року у сумі 450 105 грн, у т.ч. за 3 квартал 2019 року у сумі 450 105 грн;

- за Рік 2020 у сумі 1 021 699 грн., у т.ч. за 4 квартал 2020 року у сумі 5 71 594 грн;

- за 1 квартал 2021 року у сумі 1 101 935 грн,

- за Півріччя 2021 року у сумі 2 435 408 грн, т.ч. за 2 квартал 2021 у сумі 1 333 473 грн;

2. п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.1 ст.198 , п.198.2, п.198.3 ст.198, п.198.5 ст.198, п.201.1 ст.201, п. 198.6. ст.198, п.201.7 ст.201, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, із змінами і доповненнями, за період діяльності з 01.01.2018 року по 30.06.2021 року, у результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 3 807 286 грн, у тому числі за

Листопад 2020 року на суму 59 829 грн.;

Грудень 2020 року на суму 784 188 грн.;

Січень 2021 року на суму 351 753 грн.;

Лютий 2021 року на суму 401 735 грн.;

Березень 2021 року на суму 762 088 грн.;

Квітень 2021 року на суму 539 790 грн.;

Травень 2021 року на суму 267 830 грн.;

Червень 2021 року на суму 640 073 грн.;

3. п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 , п.198.1 ст.198 , п.198.2, п.198.3 ст.198, п.198.5 ст.198, п.201.1 ст.201, п. 198.6. ст.198, п.201.7 ст.201, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, із змінами і доповненнями, за період діяльності з 01.01.2018 року по 30.06.2021 року, у результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму 33 944 грн., у т.ч. за червень 2021 року у сумі 33 944 грн.

Згідно Акту перевірки заниження ТОВ «МПЮГ» податку на прибуток в розмірі 3 457 106 грн. здійснено внаслідок заниження показників відображених в рядку 2120 «Інші операційні доходи» Звіту про фінансові результати («Звіт про сукупний дохід») за формою №2 за період: з 01.01.2018 року по 30.06.2021 року, внаслідок проведення нереальних господарських операцій з постачальниками ТОВ «МПТОРГ», ТОВ «АГРІЗЛАК» та ТОВ «АГРОТРЕЙДУМ» на загальну суму 19 206 146 грн., у тому числі за:

- Три квартали 2020 року у сумі 2 500 583 грн., у т.ч. 3 квартал 2020 2 500 583 грн.;

- Рік 2020 року у сумі 5 676 104 грн., у т.ч. 4 квартал 2020 3 175 521 грн.

- 1 квартал 2021 року у сумі 6 121 859 грн.;

- Півріччя 2021 року у сумі 13 530 042 грн.

Також згідно Акту перевірки внаслідок проведення ТОВ «МПЮГ» нереальних господарських операцій з постачальниками ТОВ «МПТОРГ», ТОВ «АГРІЗЛАК» та ТОВ «АГРОТРЕЙДУМ» занижено податок на додану вартість внаслідок завищення податкового кредиту в розмірі 3 841 230 грн., у тому числі за:

- Листопад 2020 року на суму 136 874 грн.;

- Грудень 2020 року на суму 792 707 грн.;

- Січень 2021 року на суму 266 189 грн.;

- Лютий 2021 року на суму 401 735 грн.;

- Березень 2021 року на суму 762 088 грн.;

- Квітень 2021 року на суму 539 790 грн.;

- Травень 2021 року на суму 267 830 грн.;

- Червень 2021 року на суму 6 74 017 грн.

Не погоджуючись з вказаними висновками акту перевірки, ТОВ «МП-ЮГ» 19.11.2021 року були подані до ГУ ДПС в Одеській області заперечення на Акт перевірки. За результатами розгляду вказаних заперечень ГУ ДПС в Одеській області був складений висновок від 02.12.2021 року №16337/КПР/15-32-07-01-10 відповідно до якого висновки Акту перевірки були залишені без змін.

Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі Акту перевірки від 26.10.2021 року №23101/15-32-07-01-17/41075659 та висновку від 02.12.2021 року №352/15-32-07-01-19/41075659 були винесені наступні податкові повідомлення-рішення:

- №29999/15-32-07-01-22/41075659 від 09.12.2021 року, яким ТОВ «МП-ЮГ» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в розмірі 3 457 106,00 грн. (три мільйони чотириста п`ятдесят сім тисяч сто шість гривень, 00 копійок);

- №30000/15-32-07-01-22/41075659 від 09.12.2021 року, яким ТОВ «МП-ЮГ» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 4 759 108,00 грн. (чотири мільйони сімсот п`ятдесят дев`ять тисяч сто вісім гривень, 00 копійок), в тому числі за податковими зобов`язанням в розмірі 3 807 286,00 (три мільйони вісімсот сім двісті вісімдесят шість гривень, 00 копійок) та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 951 822,00 грн. (дев`ятсот п`ятдесят одна тисяча вісімсот двадцять дві гривень, 00 копійок);

- №30001/15-32-07-01-22/41075659 від 09.12.2021 року, яким ТОВ «МП-ЮГ» зменшено від`ємне значення різниці, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду в розмірі 33 944 грн., у т.ч. за червень 2021 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі ПК України).

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.21 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім НБУ), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до положень п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки", крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПКУ, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Згідно п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до п. 135.1 ст. 135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі у разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Згідно п. 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку. Підприємства, які мають право ведення спрощеного обліку доходів і витрат та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, можуть узагальнювати інформацію в регістрах бухгалтерського обліку без застосування подвійного запису.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких принципах:

повне висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі;

автономність - кожне підприємство розглядається як юридична особа, відокремлена від її власників, у зв`язку з чим особисте майно та зобов`язання власників не повинні відображатися у фінансовій звітності підприємства;

послідовність - постійне (з року в рік) застосування підприємством обраної облікової політики. Зміна облікової політики можлива лише у випадках, передбачених національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, міжнародними стандартами фінансової звітності та національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку у державному секторі, і повинна бути обґрунтована та розкрита у фінансовій звітності;

безперервність - оцінка активів та зобов`язань підприємства здійснюється виходячи з припущення, що його діяльність буде тривати й надалі;

нарахування - доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів;

превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми;

єдиний грошовий вимірник - вимірювання та узагальнення всіх господарських операцій підприємства у його фінансовій звітності здійснюються в єдиній грошовій одиниці;

інших принципах, визначених міжнародними стандартами або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку в державному секторі залежно від того, які з наведених стандартів застосовуються підприємством.

Відповідно до ч. 6 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Судом встановлено, що товариство у перевіряємому періоді мало взаємовідносини з контрагентами ТОВ «МПТОРГ», ТОВ «АГРІЗЛАК», ТОВ «АГРОТРЕЙДУМ».

ТОВ «МПЮГ» здійснює господарську діяльність, зокрема з виробництва м`яса, м`ясних продуктів та оптової торгівлі ними.

Як зазначає позивач, ТОВ «МПЮГ» закуповує сировину, а також товари для безпосередньої реалізації, в т.ч. і субпродукти. Після переробки сировини-обвалювання та жилування м`яса, охолоджена продукція за допомогою вакуумної машини фасується в поліетиленову плівку, зберігається в нульовій камері холодильного обладнання, після чого транспортується за адресою поставки покупця. Частина готової продукції фасується в поліетиленову плівку, заморожується та зберігається в холодильниках для подальшої реалізації покупцям.

01.07.2020 року між ТОВ «МПТОРГ» (далі «Постачальник») та ТОВ «МПЮГ» (далі «Покупець») було укладено Договір №01/07-20 поставки, відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується здійснити поставку та передати у власність Покупця м`ясо яловичини в четвертинах, субпродукти яловичини 1 категорії, субпродукти яловичини 2 категорії відповідно до ДК 021:20-2 «М`ясо» (надалі Товар), а Замовник зобов`язується прийняти цей Товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 3.2. Договору поставка Товару Покупцеві здійснюється на підставі замовлень останнього протягом узгодженого Сторонами строку.

Згідно з п. 3.3. доставка Товару на підставі даного Договору здійснюється силами, засобами та за рахунок Постачальника у місце, визначене Покупцем.

Відповідно до п. 3.4. Договору адреса доставки м. Одеса, вул. 19-й км Старокиївської дороги, 31.

Відповідно до п. 3.5. Договору Покупець за власним бажанням вправі здійснити самовивіз Товару.

Згідно з п. 3.6. Договору датою поставки партії Товару вважається дата здачі-приймання Товару, зазначена у відповідній накладній (відповідному товаросупроводжувальному документі). Поставки на підставі даного Договору здійснюються в порядку централізовано-кільцевих перевезень (п. 3.7. Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору ціни на Товар, що поставляється, встановлюються Постачальником в прайс-листі (не є додатком до даного договору), формуються в національній валюті України та зазначаються в накладних. Загальна сума Договору складається з сум, зазначених в накладних, якими оформляється здача-приймання Товару, поставленої на підставі даного Договору (п.4.2. Договору).

Згідно з п. 5.1. Договору Постачальник надає Покупцю право сплатити вартість поставленого протягом 14 календарних днів з дати поставки. Моментом виконання Покупцем своїх зобов`язань по здійсненню своїх зобов`язань по здійсненню розрахунків за поставлений Товар є дата надходження відповідної суми на банківський рахунок або до каси Постачальника (п. 5.2. Договору).

Відповідно до п. 5.3. Договору Сторони періодично здійснюють звірки взаєморозрахунків, при цьому Покупець зобов`язаний оформити зі свого боку Акт звірки взаєморозрахунків та направити його Постачальнику в межах 3 (трьох) робочих днів з моменту одержання ним вимоги Постачальника.

На виконання умов вказаного Договору ТОВ «МПТОРГ» був поставлений на користь ТОВ «МПЮГ» товар на загальну суму: 7 148 850,99 грн., в тому числі 1 429 770,20 грн. ПДВ, що підтверджується наступними документами:

- Видатковою накладною №1 від 04.07.2020 року на загальну суму 279 733, 00 грн., в тому числі ПДВ 46 622, 17 грн., Декларацією Виробника №02 від 02.07.2020 року та Товарно-транспортною накладною №1Т від 04.07.2020 року;

- Видатковою накладною №2 від 07.07.2020 року на загальну суму 150 000, 00 грн., в тому числі ПДВ 25 000, 00 грн., Декларацією Виробника №3 від 07.07.2020 року та Товарно-транспортною накладною №2Т від 07.07.2020 року;

- Видатковою накладною №3 від 08.07.2020 року на загальну суму 193 907, 00 грн., в тому числі ПДВ 32 317, 83 грн., Декларацією Виробника №3 від 07.07.2020 року та Товарно-транспортною накладною №3Т від 08.07.2020 року;

- Видатковою накладною №4 від 08.07.2020 року на загальну суму 373 420, 00 грн., в тому числі ПДВ 62 236, 67 грн., Декларацією Виробника №3 від 07.07.2020 року та Товарно-транспортною накладною №4Т від 08.07.2020 року;

- Видатковою накладною №5 від 15.07.2020 року на загальну суму 238 888, 00 грн., в тому числі ПДВ 39 814, 67 грн., Декларацією Виробника №4 від 14.07.2020 року та Товарно-транспортною накладною №5Т від 15.07.2020 року;

- Видатковою накладною №6 від 16.07.2020 року на загальну суму 128 617, 10 грн., в тому числі ПДВ 21 436, 18 грн., Декларацією Виробника №5 від 15.07.2020 року та Товарно-транспортною накладною №6Т від 16.07.2020 року;

- Видатковою накладною №7 від 17.07.2020 року на загальну суму 322 325, 00 грн., в тому числі ПДВ 53 720, 83 грн., Декларацією Виробника №6 від 16.07.2020 року та Товарно-транспортною накладною №7Т від 17.07.2020 року;

- Видатковою накладною №8 від 17.07.2020 року на загальну суму 376 646, 00 грн., в тому числі ПДВ 62 774, 33 грн., Декларацією Виробника №7 від 16.07.2020 року та Товарно-транспортною накладною №8Т від 17.07.2020 року;

- Видатковою накладною №9 від 20.07.2020 року на загальну суму: 318 581, 00 грн., в тому числі ПДВ: 53 096, 83 грн., Декларацією Виробника №8 від 17.07.2020 року та Товарно-транспортною накладною №9Т від 20.07.2020 року;

- Видатковою накладною №10 від 21.07.2020 року на загальну суму: 368 697, 50 грн., в тому числі ПДВ: 61 449, 58 грн., Декларацією Виробника №9 від 20.07.2020 року та Товарно-транспортною накладною №10Т від 21.07.2020 року;

- Видатковою накладною №11 від 22.07.2020 року на загальну суму: 349 815, 20 грн., в тому числі ПДВ: 58 302, 53 грн., Декларацією Виробника №10 від 22.07.2020 року та Товарно-транспортною накладною №11Т від 22.07.2020 року;

- Видатковою накладною №12 від 29.07.2020 року на загальну суму: 98 930, 24 грн., в тому числі ПДВ: 16 488, 37 грн., Декларацією Виробника №11 від 28.07.2020 року та Товарно-транспортною накладною №12Т від 29.07.2020 року;

- Видатковою накладною №13 від 29.07.2020 року на загальну суму: 324 924, 40 грн., в тому числі ПДВ: 54 154, 07 грн., Декларацією Виробника №12 від 28.07.2020 року та Товарно-транспортною накладною №13Т від 29.07.2020 року;

- Видатковою накладною №14 від 30.07.2020 року на загальну суму: 89 995, 10 грн., в тому числі ПДВ: 14 999, 18 грн., Декларацією Виробника №13 від 29.07.2020 року та Товарно-транспортною накладною №14Т від 30.07.2020 року;

- Видатковою накладною №15 від 30.07.2020 року на загальну суму: 332 590, 42 грн., в тому числі ПДВ: 55 431, 74 грн., Декларацією Виробника №14 від 29.07.2020 року та Товарно-транспортною накладною №15Т від 30.07.2020 року;

- Видатковою накладною №16 від 03.08.2020 року на загальну суму: 56 198, 50 грн., в тому числі ПДВ: 9 366, 42 грн., Декларацією Виробника №15 від 31.07.2020 року та Товарно-транспортною накладною №16Т від 03.08.2020 року;

- Видатковою накладною №17 від 06.08.2020 року на загальну суму: 64 715, 45 грн., в тому числі ПДВ: 10 785, 91 грн., Декларацією Виробника №16 від 05.08.2020 року та Товарно-транспортною накладною №17Т від 06.08.2020 року;

- Видатковою накладною №18 від 07.08.2020 року на загальну суму: 263 247, 00 грн., в тому числі ПДВ: 43 874, 50 грн., Декларацією Виробника №17 від 06.08.2020 року та Товарно-транспортною накладною №18Т від 07.08.2020 року;

- Видатковою накладною №19 від 07.08.2020 року на загальну суму: 415 891, 30 грн., в тому числі ПДВ: 69 315, 22 грн., Декларацією Виробника №18 від 07.08.2020 року та Товарно-транспортною накладною №19Т від 07.08.2020 року;

- Видатковою накладною №20 від 08.08.2020 року на загальну суму: 390 278, 70 грн., в тому числі ПДВ: 65 046, 45 грн., Декларацією Виробника №19 від 08.08.2020 року та Товарно-транспортною накладною №20Т від 08.08.2020 року;

- Видатковою накладною №21 від 11.08.2020 року на загальну суму: 352 987, 40 грн., в тому числі ПДВ: 58 831, 23 грн., Декларацією Виробника №20 від 10.08.2020 року та Товарно-транспортною накладною №21Т від 11.08.2020 року;

- Видатковою накладною №22 від 12.08.2020 року на загальну суму: 384 300, 30 грн., в тому числі ПДВ: 64 050, 00 грн., Декларацією Виробника №21 від 11.08.2020 року та Товарно-транспортною накладною №22Т від 12.08.2020 року;

- Видатковою накладною №23 від 13.08.2020 року на загальну суму: 384 013, 40 грн., в тому числі ПДВ: 64 002, 23 грн., Декларацією Виробника №22 від 12.08.2020 року та Товарно-транспортною накладною №23Т від 13.08.2020 року;

- Видатковою накладною №24 від 14.08.2020 року на загальну суму: 376 728, 02 грн., в тому числі ПДВ: 62 788, 00 грн., Декларацією Виробника №23 від 13.08.2020 року та Товарно-транспортною накладною №24Т від 14.08.2020 року;

- Видатковою накладною №25 від 17.08.2020 року на загальну суму: 312 340, 26 грн., в тому числі ПДВ: 52 056, 71 грн., Декларацією Виробника №24 від 16.08.2020 року та Товарно-транспортною накладною №25Т від 17.08.2020 року;

- Видатковою накладною №26 від 01.09.2020 року на загальну суму: 201 080, 70 грн., в тому числі ПДВ: 33 513, 45 грн. та Товарно-транспортною накладною №26Т від 01.09.2020 року.

В бухгалтерському обліку ТОВ «МП - ЮГ» взаємовідносини з ТОВ «МП-ТОРГ» за період серпень 2020 відображено наступними бухгалтерськими проводками:

- Дт 201 «Сировина й матеріали»

Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на загальну суму 2 500 583,36 грн. (без ПДВ);

- Дт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»

Кт 311 «Поточні рахунки в національній валюті» на загальну суму 2 935 000,00 грн. (з ПДВ);

- Дт 231 «Виробництво»

Кт 201 «Сировина й матеріали» на загальну суму 2 500 583,36 грн. (без ПДВ);

- Дт 26 «Готова продукція»

Кт 231 «Виробництво» на загальну суму 2 500 583,36 грн. (без ПДВ);

- Дт 901 «Собівартість реалізованої готової продукції»

Кт 26 «Готова продукція» на загальну суму 2 500 583,36 грн. (без ПДВ);

- Дт 791 «Фінансовий результат»

Кт 901 «Собівартість реалізованої готової продукції» на загальну суму 2 500 583,36 грн. (без ПДВ);

- Дт 644 «Податковий кредит»

Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на суму 500 116,67 грн. (ПДВ)

Станом на 31.08.2020 по рах. 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» по контрагенту ТОВ «МП-ТОРГ» рахується кредиторська заборгованість у розмірі 1 438 362,99 грн., в т.ч. ПДВ.

Станом на 30.06.2021 по рах. 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» по контрагенту ТОВ «МП-ТОРГ» кредиторська заборгованість відсутня.

ТОВ «МПЮГ» в повному обсязі оплатило поставлений товар, про що зазначено в Акті перевірки.

Обґрунтовуючи нереальність господарських операцій з ТОВ «МПТОРГ», посадові особи ГУ ДПС в Акті перевірки посилаються на відсутність документів, які б підтверджували спосіб поставки товарів на адресу Покупця внаслідок чого на їх думку не виконана істотна умова Договору щодо транспортування товарів з пункту навантаження: Херсонська обл., Чаплинський р-н, с. Червоний Яр, вул. Партизанська, 18, до призначення: Одеська обл., м. Одеса, вул.19-й км Старокиївської дороги, 31, оф.1.

Суд критично оцінює даний висновок оскільки факт транспортування Товару підтверджується Товарно-транспортними накладними, які наявні в матеріалах справи, а транспортування Товару здійснювалось силами Покупця на підставі пункту 3.5. вищевказаного Договору.

Згідно Акту перевірки ТОВ «МПЮГ» занижено задекларовані показники у рядку 2120 фінансових звітів суб`єктів малого підприємництва (звіту про фінансовий результат) за формою №2-м "Інші операційні доходи" по Постачальнику ТОВ «АГРІЗЛАК», , на загальну суму 9 297 379 грн., у тому числі за:

- Рік 2020 у сумі 3 175 520 грн., у т.ч. 4 квартал 2020 - 3 175 52

- 1 квартал 2021 у сумі 6 121 859 грн.,

- Півріччя 2021 у сумі 6 121 859 грн., у т.ч. 2 квартал 2021 0 грн.

Також згідно Акту перевірки по господарським операціям з ТОВ «АГРІЗЛАК» завищено податковий кредит в розмірі 1 859 476 грн.

З приводу наведеного суд зазначає, що 20.11.2020 року між ТОВ «АГРІЗЛАК» (далі «Постачальник») та ТОВ «МПЮГ» (далі «Покупець») було укладено Договір №20/11/20 поставки, відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю, а Покупець прийняти й оплатити Товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 1.4. Договору поставка Товару здійснюється силами та засобами Покупця і за його рахунок. Інші способи доставки Товару оговорюються Сторонами окремо.

Згідно з п. 2.1. Договору асортимент, кількість та ціна на Товар, що поставляється, визначається у видатковій накладній Постачальника. В ціну Товару включені вартість тари та упаковки Товару (п.2.2. Договору).

Відповідно до п. 4.4. Договору моментом здійснення поставки Товарів Постачальником є їх отримання Покупцем з відповідною відміткою в товаросупроводжувальній первинній обліково-видатковій документації (товарно-транспортна накладна, видаткова накладна). Разом з Товаром Покупцю повинні передаватись належні Товару документи, що підтверджують його якість і безпеку, включаючи сертифікати, якісні посвідчення, ветеринарні довідки, свідоцтва (оригінали або копії завірені печаткою Постачальника).

Згідно з п. 4.5. Договору Право власності на Товар, а також ризик випадкової загибелі Товару, переходять до Покупця в момент підписання відповідальною особою Покупця видаткової (або товарно-транспортної) накладної.

Відповідно до п.5.1. Покупець оплачує поставлені Товари за цінами, вказаними у замовленні та товаросупроводжувальній документації, на умовах даного Договору в порядку і формах, які не суперечать чинному законодавству України. Розрахунки за поставлений Постачальником Товар здійснюється протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту поставки Товару або у інший строк, попередньо домовлений між Сторонами (п. 5.2. Договору).

Згідно з п. 5.3. Договору Розрахунок здійснюється в безготівковій формі в національній грошовій одиниці України. Днем здійснення платежу вважається день, в який сума, що підлягає сплаті, поступає на розрахунковий рахунок Постачальника (п.5.4. Договору).

На виконання умов вказаного Договору ТОВ «АГРІЗЛАК» був поставлений на користь ТОВ «МПЮГ» товар на загальну суму 11 156 855,64 грн., в т.ч. 1 859 475,94 грн. ПДВ, що підтверджується наступними документами:

- Видатковою накладною №46 від 24.11.2020 року на загальну суму: 312 156,00 грн., в тому числі ПДВ: 52 026, 00 грн., Декларацією Виробника №33 від 24.11.2020 року, та Товарно-транспортною накладною №Р46 від 24.11.2020 року;

- Видатковою накладною №47 від 30.11.2020 року на загальну суму: 388 194,00 грн., в тому числі ПДВ: 64 699, 00 грн., Декларацією Виробника №34 від 30.11.2020 року, та Товарно-транспортною накладною №Р47 від 30.11.2020 року;

- Видатковою накладною №48 від 10.12.2020 року на загальну суму: 496 248,00 грн., в тому числі ПДВ: 82 708, 00 грн., Рахунком на оплату №41 від 07.12.2020 року на загальну суму: 1 500 029,64 грн., у тому числі ПДВ: 250 004,94 грн., Декларацією Виробника №37 від 10.12.2020 року, та Товарно-транспортною накладною №Р48 від 10.12.2020 року;

- Видатковою накладною №49 від 10.12.2020 року на загальну суму: 500 250,00 грн., в тому числі ПДВ: 83 375, 00 грн., та Товарно-транспортною накладною №Р49 від 10.12.2020 року;

- Видатковою накладною №50 від 11.12.2020 року на загальну суму: 503 531,64 грн., в тому числі ПДВ: 83 921, 94 грн., та Товарно-транспортною накладною №Р50 від 11.12.2020 року;

- Видатковою накладною №57 від 15.12.2020 року на загальну суму: 509 614,68 грн., в тому числі ПДВ: 84 935, 78 грн., Рахунком на оплату №45 від 15.12.2020 року на загальну суму: 1 610 244,72 грн., у тому числі ПДВ: 268 374,12 грн., Декларацією Виробника №38 від 15.12.2020 року, та Товарно-транспортною накладною №Р57 від 15.12.2020 року;

- Видатковою накладною №58 від 16.12.2020 року на загальну суму: 555 877,80 грн., в тому числі ПДВ: 92 646, 30 грн., та Товарно-транспортною накладною №Р58 від 16.12.2020 року;

- Видатковою накладною №59 від 17.12.2020 року на загальну суму: 544 752,24 грн., в тому числі ПДВ: 90 792, 04 грн., та Товарно-транспортною накладною №Р59 від 17.12.2020 року;

- Видатковою накладною №4 від 22.01.2021 року на загальну суму: 530 665, 20 грн., в тому числі ПДВ: 88 444, 20 грн., Рахунком на оплату №5 від 22.01.2021 року на загальну суму: 1 597 118,16 грн., у тому числі ПДВ: 266 186,36 грн., Декларацією Виробника №5 від 22.01.2021 року, та Товарно-транспортною накладною №Р4 від 22.01.2021 року;

- Видатковою накладною №5 від 25.01.2021 року на загальну суму: 569 884, 80 грн., в тому числі ПДВ: 94 980, 80 грн., та Товарно-транспортною накладною №Р5 від 25.01.2021 року;

- Видатковою накладною №6 від 25.01.2021 року на загальну суму: 496 568, 16 грн., в тому числі ПДВ: 82 761, 36 грн., та Товарно-транспортною накладною №Р6 від 25.01.2021 року;

- Видатковою накладною №10 від 15.02.2021 року на загальну суму: 419 409, 60 грн., в тому числі ПДВ: 69 901, 60 грн., Рахунком на оплату №8 від 15.02.2021 року на загальну суму: 813 206,40 грн., у тому числі ПДВ: 135 534, 40 грн., Декларацією Виробника №161 від 15.02.2021 року, та Товарно-транспортною накладною №Р10 від 15.02.2021 року;

- Видатковою накладною №11 від 15.02.2021 року на загальну суму: 393 796, 80 грн., в тому числі ПДВ: 65 632, 80 грн., та Товарно-транспортною накладною №Р11 від 15.02.2021 року;

- Видатковою накладною №12 від 16.02.2021 року на загальну суму: 363 381, 60 грн., в тому числі ПДВ: 60 563, 60 грн., Рахунком на оплату №10 від 16.02.2021 року на загальну суму: 789 994,80 грн., у тому числі ПДВ: 131 665, 80 грн., Декларацією Виробника №167 від 16.02.2021 року, та Товарно-транспортною накладною №Р12 від 16.02.2021 року;

- Видатковою накладною №13 від 16.02.2021 року на загальну суму: 426 613,20 грн., в тому числі ПДВ: 71 102,20 грн., та Товарно-транспортною накладною №Р13 від 16.02.2021 року;

- Видатковою накладною №15 від 16.03.2021 року на загальну суму: 500 250,00 грн., в тому числі ПДВ: 83 375,00 грн., Рахунком на оплату №13 від 16.03.2021 року на загальну суму: 999 859,68 грн., у тому числі ПДВ: 166 643,28 грн., Декларацією Виробника №323 від 16.03.2021 року, та Товарно-транспортною накладною №Р15 від 16.03.2021 року;

- Видатковою накладною №16 від 16.03.2021 року на загальну суму: 499 609, 68 грн., в тому числі ПДВ: 83 268, 28 грн., та Товарно-транспортною накладною №Р16 від 16.03.2021 року;

- Видатковою накладною №17 від 17.03.2021 року на загальну суму: 494 487, 12 грн., в тому числі ПДВ: 82 414, 52 грн., Рахунком на оплату №14 від 17.03.2021 року на загальну суму: 993 136,32 грн., у тому числі ПДВ: 165 522,72 грн., Декларацією Виробника №331 від 17.03.2021 року, та Товарно-транспортною накладною №Р17 від 17.03.2021 року;

- Видатковою накладною №18 від 17.03.2021 року на загальну суму: 498 649,20 грн., в тому числі ПДВ: 83 108,20 грн., та Товарно-транспортною накладною №Р18 від 17.03.2021 року;

- Видатковою накладною №20 від 25.03.2021 року на загальну суму: 612 306, 00 грн., в тому числі ПДВ: 102 051, 00 грн., Рахунком на оплату №16 від 25.03.2021 року на загальну суму: 612 306,00 грн., у тому числі ПДВ: 102 051,00 грн., Декларацією Виробника №375 від 25.03.2021 року, та Товарно-транспортною накладною №Р20 від 25.03.2021 року;

- Видатковою накладною №21 від 26.03.2021 року на загальну суму: 602 701, 20 грн., в тому числі ПДВ: 100 450, 20 грн., Рахунком на оплату №17 від 26.03.2021 року на загальну суму: 602 701, 20 грн., в тому числі ПДВ: 100 450, 20 грн., Декларацією Виробника №379/1 від 26.03.2021 року, та Товарно-транспортною накладною №Р21 від 26.03.2021 року;

- Видатковою накладною №23 від 30.03.2021 року на загальну суму: 462 631, 20 грн., в тому числі ПДВ: 77 105, 20 грн., Рахунком на оплату №19 від 30.03.2021 року на загальну суму: 937 908, 72 грн., в тому числі ПДВ: 156 318, 12 грн., Декларацією Виробника №389/1 від 29.03.2021 року, та Товарно-транспортною накладною №Р23 від 30.03.2021 року;

- Видатковою накладною №24 від 31.03.2021 року на загальну суму: 475 277, 52 грн., в тому числі ПДВ: 79 212, 92 грн., Рахунком на оплату №19 від 30.03.2021 року на загальну суму: 937 908, 72 грн., в тому числі ПДВ: 156 318, 12 грн., Декларацією Виробника №389/1 від 29.03.2021 року, та Товарно-транспортною накладною №Р24 від 31.03.2021 року.

Згідно Акту перевірки ТОВ «МПЮГ» занижено задекларовані показники у рядку 2120 фінансових звітів суб`єктів малого підприємництва (звіту про фінансовий результат) за формою №2-м "Інші операційні доходи " по постачальнику ТОВ «АГРОТРЕЙДУМ», , на загальну суму: 7 408 182 грн., у тому числі за:

- Півріччя 2021 у сумі 7 408 182 грн., у т.ч. 2 квартал 2021 7 408 182 грн.

Також згідно Акту перевірки по господарським операціям з ТОВ «АГРОТРЕЙДУМ» завищено податковий кредит в розмірі 1 481 636 грн.

З приводу наведеного суд зазначає, що 13.04.2021 року між ТОВ «АГРОТРЕЙДУМ» (далі «Постачальник») та ТОВ «МПЮГ» (далі «Покупець») було укладено Договір №13/04/21 поставки, відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю, а Покупець прийняти й оплатити Товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 1.4. Договору поставка Товару здійснюється силами та засобами Покупця і за його рахунок. Інші способи доставки Товару оговорюються Сторонами окремо.

Згідно з п. 2.1. Договору асортимент, кількість та ціна на Товар, що поставляється, визначається у видатковій накладній Постачальника. В ціну Товару включені вартість тари та упаковки Товару (п.2.2. Договору).

Відповідно до п. 4.4. Договору Моментом здійснення поставки Товарів Постачальником є їх отримання Покупцем з відповідною відміткою в товаросупроводжувальній первинній обліково-видатковій документації (товарно-транспортна накладна, видаткова накладна). Разом з Товаром Покупцю повинні передаватись належні Товару документи, що підтверджують його якість і безпеку, включаючи сертифікати, якісні посвідчення, ветеринарні довідки, свідоцтва (оригінали або копії завірені печаткою Постачальника).

Згідно з п. 4.5. Договору Право власності на Товар, а також ризик випадкової загибелі Товару, переходять до Покупця в момент підписання відповідальною особою Покупця видаткової (або товарно-транспортної) накладної.

Відповідно до п.5.1. Покупець оплачує поставлені Товари за цінами, вказаними у замовленні та товаросупроводжувальній документації, на умовах даного Договору в порядку і формах, які не суперечать чинному законодавству України. Розрахунки за поставлений Постачальником Товар здійснюється протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту поставки Товару або у інший строк, попередньо домовлений між Сторонами (п. 5.2. Договору).

Згідно з п. 5.3. Договору Розрахунок здійснюється в безготівковій формі в національній грошовій одиниці України. Днем здійснення платежу вважається день, в який сума, що підлягає сплаті, поступає на розрахунковий рахунок Постачальника (п.5.4. Договору).

На виконання умов вказаного Договору ТОВ «МПТОРГ» був поставлений на користь ТОВ «АГРОТРЕЙДУМ» товар на загальну суму: 8 889 818, 69 грн., в т.ч. 1 481 636,45 грн. ПДВ, що підтверджується наступними документами:

- Видатковою накладною №2 від 15.04.2021 року на загальну суму: 419 409, 60 грн., в тому числі ПДВ: 69 901, 60 грн., Декларацією Виробника №486 від 15.04.2021 року, та Товарно-транспортною накладною №Р2 від 15.04.2021 року;

- Видатковою накладною №3 від 16.04.2021 року на загальну суму: 389 794, 80 грн., в тому числі ПДВ: 64 965, 80 грн., та Товарно-транспортною накладною №Р3 від 16.04.2021 року;

- Видатковою накладною №5 від 19.04.2021 року на загальну суму: 409 004, 40 грн., в тому числі ПДВ: 68 167, 40 грн., Декларацією Виробника №495 від 16.04.2021 року, та Товарно-транспортною накладною №Р5 від 19.04.2021 року;

- Видатковою накладною №6 від 20.04.2021 року на загальну суму: 414 607, 20 грн., в тому числі ПДВ: 69 101, 20 грн., та Товарно-транспортною накладною №Р6 від 20.04.2021 року;

- Видатковою накладною №8 від 22.04.2021 року на загальну суму: 380 190, 00 грн., в тому числі ПДВ: 63 365, 00 грн., Декларацією Виробника №673 від 22.04.2021 року, та Товарно-транспортною накладною №Р8 від 22.04.2021 року;

- Видатковою накладною №9 від 23.04.2021 року на загальну суму: 424 212, 00 грн., в тому числі ПДВ: 70 702, 00 грн., Декларацією Виробника №495 від 16.04.2021 року, та Товарно-транспортною накладною №Р9 від 23.04.2021 року;

- Видатковою накладною №11 від 29.04.2021 року на загальну суму: 396 198, 00 грн., в тому числі ПДВ: 66 033, 00 грн., Декларацією Виробника №727 від 29.04.2021 року, та Товарно-транспортною накладною №Р11 від 29.04.2021 року;

- Видатковою накладною №12 від 30.04.2021 року на загальну суму: 405 322, 56 грн., в тому числі ПДВ: 67 553, 76 грн., та Товарно-транспортною накладною №Р12 від 30.04.2021 року;

- Видатковою накладною №18 від 13.05.2021 року на загальну суму: 396 598,20 грн., в тому числі ПДВ: 66 099,70 грн., Декларацією Виробника №597 від 12.05.2021 року, та Товарно-транспортною накладною №Р18 від 13.05.2021 року;

- Видатковою накладною №19 від 14.05.2021 року на загальну суму: 405 882,84 грн., в тому числі ПДВ: 67 647,14 грн., та Товарно-транспортною накладною №Р19 від 14.05.2021 року;

- Видатковою накладною №29 від 21.05.2021 року на загальну суму: 409 804,80 грн., в тому числі ПДВ: 68 300,80 грн., Декларацією Виробника №636 від 21.05.2021 року, та Товарно-транспортною накладною №Р29 від 21.05.2021 року;

- Видатковою накладною №30 від 24.05.2021 року на загальну суму: 394 693,25 грн., в тому числі ПДВ: 65 782,21 грн., та Товарно-транспортною накладною №Р30 від 24.05.2021 року;

- Видатковою накладною №35 від 02.06.2021 року на загальну суму: 401 800,80 грн., в тому числі ПДВ: 66 966,80 грн., та Товарно-транспортною накладною №Р18 від 02.06.2021 року;

- Видатковою накладною №36 від 03.06.2021 року на загальну суму: 408 364,08 грн., в тому числі ПДВ: 68 060,68 грн., Декларацією Виробника №679 від 02.06.2021 року, та Товарно-транспортною накладною №Р36 від 03.06.2021 року;

- Видатковою накладною №38 від 09.06.2021 року на загальну суму: 404 202,00 грн., в тому числі ПДВ: 67 367,00 грн., Декларацією Виробника №711 від 09.06.2021 року, та Товарно-транспортною накладною №Р38 від 09.06.2021 року;

- Видатковою накладною №39 від 10.06.2021 року на загальну суму: 396 838,32 грн., в тому числі ПДВ: 66 139,72 грн., та Товарно-транспортною накладною №Р39 від 10.06.2021 року;

- Видатковою накладною №44 від 16.06.2021 року на загальну суму: 398 599,20 грн., в тому числі ПДВ: 66 433,20 грн., Декларацією Виробника №744 від 15.06.2021 року, та Товарно-транспортною накладною №Р44 від 16.06.2021 року;

- Видатковою накладною №45 від 17.06.2021 року на загальну суму: 407 723,76 грн., в тому числі ПДВ: 67 953,96 грн., та Товарно-транспортною накладною №Р45 від 17.06.2021 року;

- Видатковою накладною №47 від 22.06.2021 року на загальну суму: 408 204,00 грн., в тому числі ПДВ: 68 034,00 грн., Декларацією Виробника №769 від 22.06.2021 року, та Товарно-транспортною накладною №Р47 від 22.06.2021 року;

- Видатковою накладною №48 від 23.06.2021 року на загальну суму: 409 164,48 грн., в тому числі ПДВ: 68 194,08 грн., та Товарно-транспортною накладною №Р48 від 23.06.2021 року;

- Видатковою накладною №51 від 29.06.2021 року на загальну суму: 403 401,60 грн., в тому числі ПДВ: 67 233,60 грн., Декларацією Виробника №793 від 29.06.2021 року, та Товарно-транспортною накладною №Р51 від 29.06.2021 року;

- Видатковою накладною №52 від 30.06.2021 року на загальну суму: 405 802,80 грн., в тому числі ПДВ: 67 633,80 грн., та Товарно-транспортною накладною №Р52 від 30.06.2021 року.

ТОВ «МПЮГ» в повному обсязі оплатило поставлений Товар, що підтверджується банківськими виписками, які наявні в матеріалах справи.

З огляду на вищенаведене суд зазначає, що відповідачем не наведено факти, які б безспірно підтверджували недобросовісність саме позивача, як платника податків та/або свідчили про його обізнаність щодо протиправного характеру діяльності свого контрагенту, якщо така мала місце.

Також, слід зазначити, що обставини, встановлені перевіркою, не є безумовною підставою для висновків про нереальність господарських операцій, за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

При цьому суд зазначає, що при вирішенні податкових спорів, суд виходить із презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Подання платником податку до контролюючого органу належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Суд зазначає, що недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, водночас такі докази податковим органом в акті перевірки не наведено, як і не зазначено жодних належних доказів на підтвердження того, що визначені умовами договорів не виконано.

При цьому суд зазначає, що платник податків не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи.

При цьому суд зазначає, що чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності основних фондів тощо. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже, поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме: платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій Позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні по справі «БУЛВЕС АД» проти Болгарії» (заява № 3991/03) зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

У рішенні по справі «Інтерсплав проти України» (заява № 803/02) Європейський Суд з прав людини зазначив, що у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

При цьому Європейський суд підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах Беєлер проти Італії [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, Онер`їлдіз проти Туреччини [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, Megadat.com S.r.l. проти Молдови (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і Москаль проти Польщі (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і Тошкуце та інші проти Румунії (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Суд зазначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована в основному на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу приймати деякі необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (див. рішення Броньовський проти Польщі [GC], N 31443/96, п. 143, CEDH 2004). У кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права, Суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (див. Рішення Спорронг та Лонрот п. Швеції , рішення від 23 вересня 1982, серія A N 52, стор. 26, п. 69).

Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить, що найчастіше втручання у право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Протоколу № 1 забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів. Втручання має бути законним, тобто здійснено на підставі закону. При цьому під законом Конвенція розуміє нормативний акт, що має бути доступним (accessible) та передбачуваним (forseable). Також, закон має відповідати всім вимогам нормативного акта. Доступність закону означає наявність доступу та знань щодо цього закону в суспільстві та у осіб. Передбачуваність означає можливість передбачити певні дії або наслідки, що можуть виникнути в зв`язку із застосуванням закону.

Суд у своїх рішеннях нагадує, що незважаючи на те, що держави мають широкі рамки розсуду при визначенні умов і порядку, за яких приватна особа може бути позбавлена своєї власності, позбавлення останньої, навіть, якщо воно переслідує законну мету в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення ст.1 Протоколу № 1, якщо не була дотримана розумна пропорційність між втручанням у права фізичної чи юридичної особи й інтересами суспільства. Також, буде мати місце порушення ст.1 Протоколу № 1 й у випадку, коли наявний істотний дисбаланс між тягарем, що довелося понести приватній особі, і переслідуваними цілями інтересів суспільства.

Закріплюючи право кожного на мирне володіння своїм майном, стаття 1 за своєю суттю є гарантією права власності (рішення від 13.06.1979 року у справі Маркс проти Бельгії, п.69). Поняття майно має автономне значення, яке, не обмежується правом власності на речі матеріального світу: у розумінні цього положення певні інші права та інтереси, які є активами, можуть також розглядатися як майнові права, а отже - майно (рішення від 23.02.1995 року у справі Гасус Дозір унд Фьордертехнік Гмбг проти Нідерландів, п.53). Під дію статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції підпадає право вимоги, якщо воно достатньою мірою встановлене, щоб являти собою актив. Коли основою вимоги є майновий інтерес, то особа, яка її має, вважатиметься такою, що має легітимне сподівання (Федоренко проти України, Едуард Петрович Мельник проти України) на отримання майна, за наявності однієї з умов: - якщо наявне остаточне судове рішення, що підтверджує це право (Бурдов проти Росії, Юрій Миколайович Іванов проти України, Агрокомплекс проти України); - якщо є достатнє правове підґрунтування у національному законодавстві, що підтверджує вимогу (Брезовец проти Хорватії, Рисовський проти України, Кечко проти України, Стреч проти Великобританії, Москаль проти Польщі, Сук проти України, Федоренко проти України, Україна-Тюмень проти України).

Відповідно до п.50 Рішення Європейського суду з прав людини у справі ЩОКІН ПРОТИ УКРАЇНИ (CASE OF SHCHOKIN v.UKRAINE) (Заяви №№ 23759/03 та 37943/06) судом констатовано, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Салах Шейх проти Нідерландів, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17.07.2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

З огляду на зазначене, враховуючи помилковість та недоведеність висновків акта перевірки суд зазначає, що податкові повідомлення-рішення №№29999/15-32-07-01-22/41075659, 30000/15-32-07-01-22/41075659, 30001/15-32-07-01-22/41075659 від 09 грудня 2021 рокує протиправними та належать до скасування.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем, за звернення до суду з даним адміністративним позовом, було сплачено судовий збір у розмірі 24810 грн.

У зв`язку з задоволенням даного адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору пропорційно задоволених позовних вимог в розмірі 24810 грн.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь 60 000,00 грн. витрат на правничу допомогу, на підтвердження яких надає суду: договір про надання правової допомоги № 108 від 26 травня 2022 року, замовлення на надання правової допомоги від 26 травня 2022 року, розрахунок гонорару за надання правової допомоги від 26 травня 2022 року, згідно з якими загальна сума гонорару складає 60 000,00 грн.

Суд зазначає, що Відповідач надав заперечення на стягнення витрат на правничу допомогу, згідно з якими Відповідач вважає, що сума коштів за складання та подання заяв, клопотань з боку Позивача є надмірно завищеною.

У постанові від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Проте, суд зазначає, що при наданні адвокатом правничої допомоги Позивачу на суму 60 000,00 грн. враховано, у тому числі, послуги щодо представництва інтересів позивача у П`ятому апеляційному адміністративному суді та у Верховному Суді, що не входить до складу витрат, пов`язаних з розглядом вказаної справи в Одеському окружному адміністративному суді.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 60 000,00 грн. є необґрунтованим та непропорційним до предмета спору та складності справи.

Таким чином, суд вважає за можливе присудити на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу по цій справі у сумі 10 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МП-ЮГ» (вул. Чорновола, 51А, м. Вишневе, Бучанський район, Київська область, 08132, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові-повідомлення рішення від 09 грудня 2021 року №№29999/15-32-07-01-22/41075659, 30000/15-32-07-01-22/41075659, 30001/15-32-07-01-22/41075659.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МП-ЮГ» (вул. Чорновола, 51А, м. Вишневе, Бучанський район, Київська область, 08132, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 24810 (двадцять чотири тисячі вісімсот десять) грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МП-ЮГ» (вул. Чорновола, 51А, м. Вишневе, Бучанський район, Київська область, 08132, ) судові витрати на правничу допомогу у сумі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук