Справа № 953/17869/21
Суддя: Губська Я. В.
Дата ухвалення: 2022-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2022 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Губської Я.В., при секретарі Мордухович К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до інспектора взводу №1, роти №1, батальйону №1 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Лінд Олександра Володимировича, Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції (м. Харків, вул. Шевченка 315 А) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 , в якій просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №634607 від 18.08.2021 за ч.8 ст.121 КУпАП про накладення адміністративного стягнення, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Як на підставу позову посилається на те, що 18.08.2021 року інспектором взводу №1, роти №1, батальйону №1 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Лінд О.В. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.8 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 8500 грн. Вказав, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 13.07.2021 року о 11-20 год. в м.Харкові вул. Льва Ландау,2К водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Mondeo» н. НОМЕР_1 і перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 32 км на годину, вимірювання проводилося на пристрій Трукам ТС001133, при цьому ОСОБА_1 керував транспортним засобом щодо якого порушено обмеження, встановлені митним кодексом України, порушено строки його тимчасового ввезення на митну територію України строком до 1 року, згідно бази ІПНП транспортний засіб ввезено 26.01.2020 року гр.. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 1 рік, та транспортний засіб використовував ОСОБА_1 , чим порушено вимоги ст. 380, 381 та ст. 16,31 ЗУ «Про дорожній рух», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.8 ст. 121 КУпАП. Вказав, що постанову складено через місяць після того, як до нього зверталися працівники поліції з приводу начебто перевищення ним швидкості. Також вказав, що поліцейський повинен був впевнитися хто саме керував 13.07.2021 його автомобілем об 11:20 год. та скласти постанову на водія, а з коротко секундного відео поліцейського неможливо встановити особу водія. Крім того розгляд справи не відбувався, дана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки відповідачем невірно встановлені обставини справи, невірно зазначені анкетні дані особи, відносно якої складено постанову, в саме в його діях відсутній склад порушення ПДР України, оскаржувану постанову було винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Також, незважаючи на пояснення позивача, справа інспектором розглянута упереджено, несвоєчасно, не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення та інші обставини, що мають суттєве значення для вирішення справи.

10.02.2022 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказали, що 13.07.2021 року о 11-20 год. в м.Харкові вул. Льва Ландау,2К водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Mondeo» н. НОМЕР_1 і перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 32 км на годину, вимірювання проводилося на пристрій Трукам ТС001133, при цьому ОСОБА_1 керував транспортним засобом щодо якого порушено обмеження, встановлені митним кодексом України, порушено строки його тимчасового ввезення на митну територію України строком до 1 року, згідно бази ІПНП транспортний засіб ввезено 26.01.2020 року гр.. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 1 рік, та транспортний засіб використовував ОСОБА_1 , чим порушено вимоги ст. 380, 381 та ст. 16,31 ЗУ «Про дорожній рух», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.8 ст. 121 КУпАП. Зазначений автомобіль був зупинений працівниками патрульної поліції відповідно до вимог ст.35 ЗУ « Про Національну поліцію». Поліцейські підійшли до водія, ним виявився ОСОБА_1 , повідомили підстави зупинки, водій заявив клопотання про відкладення розгляду справи для забезпечення участі адвоката, яке було задоволено. Особу позивача було встановлено за посвідченням водія, таким чином позивач та особа, стосовно якої винесено оскаржувану постанову є однією людиною і працівники поліції не помилково внесли дані, як стверджує позивач. За результатами перевірки відомостей щодо транспортного засобу «Ford Mondeo» н.з. НОМЕР_2 за інформаційно-телекомунікаційної системи ІПНП поліцейським було встановлено, що цей автомобіль тимчасово ввезено на територію України 26.01.2020 року гр.. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 1 року і не поміщено в інший режим. Ці відомості свідчать про порушення позивачем ст. 380 МК України. Позивачу в повному обсязі роз`яснені і дотримані його права передбачені ст. 63 КУ, ст. 268 КУпАП,. За результатами розгляду справи відносно позивача винесена постанова ДПО18 №634607 від 18.08.2021. Зазначене правопорушення було виявлено поліцейським та винесено постанову, якою позивача притягнуто до відповідальності та застосовано штраф - 8500 грн. Вказали, що 13.07.2021 р. визначений законодавством порядок використання та експлуатації транспортних засобів на іноземній реєстрації був порушений позивачем, а саме автомобілем користується особа, яка не ввозила його на територію України і максимально дозволений термін до 1 року порушено. Вказали, що поліцейські зобов`язані відкрити адміністративне провадження у справі відносно водія ,який порушує ПДР України та експлуатує транспортний засіб щодо якого порушено обмеження, встановлені МК України. П.1 ч.2 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейського зобов`язує зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до МК України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування тощо. Ст.380 МК України визначено особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів для особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України. Так ч.1 ст.380 МК України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами за наявності підстав не більше як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом. Тимчасове ввезення громадянами- резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу. Ці строки можуть бути продовжені митними органами не більше як на 60 днів за наявності визначених законом обставин. Ч.8 ст.380 МК України зазначає, що транспортні засоби особистого користування, тимчасово ввезені на митну територію України громадянами більш як на 30 діб, підлягають державній реєстрації. Диспозицією ч.8 ст.121 КУпАП встановлена відповідальність водія у разі керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним Кодексом України, зокрема порушено строки його тимчасово ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту. Абзацом 6 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено аналогічні обмеження. Ст.222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, серед яких справи про правопорушення, передбачені ч.8 ст.121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції. Ст.27 Закону України «Про національну поліцію» надає поліцейському безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади з обов`язковим дотриманням норм Закону України «Про захист персональних даних», а тому інспектором взводу №1, роти №1, батальйону №1 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Лінд О.В. було правомірно отримано та досліджено відомості, які знаходяться в базах даних державних органів влади і які стосуються ввезення, митного оформлення та перебування та території України транспортних засобів. Відповідач стверджує, що порушення заборони керування транспортним засобом щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним Кодексом України та Закону України «Про дорожній рух», свідчить про посягання на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення, передбачене ч.8 ст.121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» до повноважень поліції відноситься регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірність експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, що вказує на відповідність дій інспектора патрульної поліції Лінд О.В. відповідно до своїх повноважень та у спосіб визначений законом.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07.12.2021 року було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду даної справи по суті.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся судовими повістками завчасно, представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений завчасно належним чином.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі, та з огляду на те, що сторони по справі були повідомлені про місце і час розгляду справи своєчасно та належним чином, клопотань від учасників справи матеріали справи не містять, суд дослідив матеріали та докази, які були своєчасно долучені сторонами, та встановив наступне.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що інспектором взводу №1, роти №1, батальйону №1 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Лінд О.В. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.8 ст.121 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.121 КпАП України застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. з зазначенням, що 13.07.2021 року о 11-20 год. в м.Харкові вул. Льва Ландау,2К водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Mondeo» н. НОМЕР_1 і перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 32 км на годину, вимірювання проводилося на пристрій Трукам ТС001133, при цьому ОСОБА_1 керував транспортним засобом щодо якого порушено обмеження, встановлені митним кодексом України, порушено строки його тимчасового ввезення на митну територію України строком до 1 року, згідно бази ІПНП транспортний засіб ввезено 26.01.2020 року гр.. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 1 рік, та транспортний засіб використовував ОСОБА_1 , чим порушено вимоги ст. 380, 381 та ст. 16,31 ЗУ «Про дорожній рух», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.8 ст. 121 КУпАП.

Позивач стверджує, що не вчиняв правопорушення, за яким його визнано винуватим, посилається, що 1307.2021 об 11:20 не керував «Ford Mondeo» н. НОМЕР_1 , та в матеріалах справи, на фото та відео з приладу Трукам не зафіксовано, що керував автомобілем саме він, таким чином відсутні докази порушення ним ч.8 ст. 121 КУпАП, оскільки нормою даною статті до відповідальності підлягає притягненню свме водій транспортного засобу.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.222 КУпАП органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення серед іншого за ч.8 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч.8 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Відповідно до ч.4 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Транспортні засоби, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД, та причепи до них, що класифікуються за товарною позицією 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які ввозяться громадянами-резидентами у зв`язку з виконанням своїх обов`язків за укладеними трудовими договорами з підприємствами-нерезидентами, що підтверджується документами відповідних компетентних органів країни реєстрації підприємства-нерезидента, для цілей цього Кодексу вважаються транспортними засобами особистого користування. Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України таких транспортних засобів дозволяється на строк до 10 діб за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.

Строки, передбачені абзацами першим, другим, третім та п`ятим цієї частини, можуть бути продовжені митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Ч.8 ст.380 МК України зазначає, що транспортні засоби особистого користування, тимчасово ввезені на митну територію України громадянами більш як на 30 діб, підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, їх складові частини і комплектуючі вироби, що ввозяться на територію України, підлягають перевірці на відповідність обов`язковим вимогам або повинні мати сертифікат, виданий уповноваженим на це Секретаріатом ЄЕК ООН Адміністративним органом по сертифікації дорожніх транспортних засобів.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

Щодо посилання позивача, що інспектор не зазначив базу даних якою користувався та не мав права нею користуватися суд зазначає наступне.

Відповідно до Положення про Єдину автоматизовану інформаційну систему Держмитслужби України Основними завданнями ЄАІС Держмитслужби є: зокрема забезпечення інформаційної взаємодії з центральними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та недержавними установами - суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, митними та правоохоронними органами інших країн.

Разом з тим ст. 25 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено, що Поліція здійснює інформаційно-аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених цим Законом. Поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності:

1) формує бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України;

2) користується базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ України та інших органів державної влади;

3) здійснює інформаційно-пошукову та інформаційно-аналітичну роботу;

4) здійснює інформаційну взаємодію з іншими органами державної влади України, органами правопорядку іноземних держав та міжнародними організаціями.

Частино 1 ст.27 ЗУ «Про Національну поліції» передбачено, що поліція має безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних".

Отже інспектор патрульної поліції Лінд О.В. мав законне право при розгляді справи користуватись відомостями в базах даних державних органі влади, які стосуються обставин ввезення, митного оформлення та перебування на території України транспортного засобу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо скасування постанови в частині притягнення позивача, як суб`єкта адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП через не доведення того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом 13.07.2021 об 11:20 год. у м.Харкові за адресою: м.Харків, пр..Льва Ландау, 2К, тобто був водієм автомобіля, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, суд, дослідивши матеріали справи та відеозапис, долучений до відзиву приходить до висновку, що відсутні докази на підтвердження керування ОСОБА_1 автомобілем засобу «Ford Mondeo» н.з. НОМЕР_2 .

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові, яка оскаржується, інспектором УПП в Х/о ДПП Лагутіним Є.В. не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення, винесене останнім про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КпАП України.

Відповідно до правової позиції Верховного суду, що викладена в постанові у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016) від 30.05.2019, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Оскільки відповідач не надав суду жодних належних доказів, які достовірно підтверджують обставини порушення саме ОСОБА_1 року Правил дорожнього руху України, а саме п. 12.4 ПДР України, постанова ДПО18 №634607 від 18.08.2021 підлягає скасуванню.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що посадовою особою не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за який його притягнуто до адміністративної відповідальності постановою серії ДПО18 №634607 від 18.08.2021 року, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст.2, 6-10,77, 205, 229, 241-246,255, 257, 263, 295, 382 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) - задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО18 №634607 від 18.08.2021 року, винесену інспектором взводу №1, роти №1, батальйону №1 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Лінд О.В. (м. Харків, вул. Шевченка 315 А), якою до ОСОБА_1 було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.121 КпАП України та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: Я. В. Губська