Справа № 560/6934/22
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6934/22
РІШЕННЯ

іменем України

30 серпня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А.

за участі:секретаря судового засідання Коваль Д.Л. представника позивача Кундиловської М.М.,
розглянувши адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватне акціонерне товариство "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН" про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати:

- постанову ВП № 69221551 від 13.06.2022 про відкриття виконавчого провадження,

- постанову ВП № 69221551 від 13.06.2022 про стягнення виконавчого збору,

- постанову ВП №69221551 від 13.06.2022 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП №69221551 від 13.06.2022, -

які винесено Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в межах виконавчого провадження ВП № 69221551 в порядку примусового виконання виконавчого листа №560/3705/18, виданого 15.09.2021.

Позовні вимоги мотивовані тим, що виконання рішення суду в повному обсязі та у строки, встановлені у постанові ВП №69221551 від 13.06.2022 про відкриття виконавчого провадження, неможливе з незалежних від ГУ ДПС у Хмельницькій області причин. На сьогодні жодним нормативно-правовим актом не передбачено механізму відшкодування сум ПДВ, включених до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, та структуру такого реєстру. Вчинення ГУ ДПС у Хмельницькій області таких дій є неможливим.

Крім цього, положеннями ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. В межах відповідного строку виконавчий документ не був пред`явлений до виконання.

Також, враховуючи, що у виконавчому провадженні фактично не відбулося вчинення будь-якої дії зі сторони виконавця щодо виконання рішення суду за виконавчим листом, відсутні підстави для стягнення виконавчого збору.

Ухвалою суду від 10.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 18.08.2022 залучено ПрАТ "Геберіт Керамік Продакшн" як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Відповідачем подано відзив на позов, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що виконавчий лист відповідав вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та згідно відмітки у виконавчому листі рішення набрало законної сили 19 березня 2021 року. Будь-яких рішень суду про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, чи скасування самого рішення суду або надання відстрочки його виконання, на адресу відділу не надходило.

При цьому державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, клопотань від нього до суду не надходило.

Згідно із ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

На примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває виконавче провадження №69221551 з виконання виконавчого листа, виданого 15.09.2021 Хмельницьким окружним адміністративним судом у справі №560/3705/18.

Змістом цього виконавчого документу є зобов`язання Головного управління ДПС у Хмельницькій області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми 66413 грн. бюджетного відшкодування податку на додану вартість за листопад 2015 року на користь ПрАТ "Геберіт Керамік Продакшн".

У виконавчому листі, виданому 15.09.2021 Хмельницьким окружним адміністративним судом у справі №560/3705/18, вказано, що рішення набрало законної сили 19.03.2021, строк пред`явлення до виконання - до 19.03.2024.

Заява ПрАТ "Геберіт Керамік Продакшн" від 07.06.2022 про відкриття виконавчого провадження отримана відповідачем 13.06.2022.

Державний виконавець постановами від 13.06.2022:

- відкрив виконавче провадження;

- стягнув з боржника виконавчий збір у розмірі 26000 грн.;

- стягнув з боржника витрати, пов`язані з організацією та проведення виконавчих дій, у сумі 241 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із вимогами пункту 1 частини першої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VІІІ (далі - Закон) виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Пунктом 1 статті 3 Закону визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно частини 1 статті 12 Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У спірному випадку виконавчий документ пред`явлено до виконання в межах вказаного у ньому строку (до 19.03.2024).

При цьому, зі змісту Закону слідує, що державний виконавець не наділений повноваженнями щодо самостійного визначення строку набрання рішенням (виконавчим документом) законної сили. Таке право є виключно в особи, яка видає відповідний виконавчий документ.

Відповідно до статті 26 Закону обов`язок державного виконавця винести постанову про відкриття виконавчого провадження кореспондує лише з обов`язком отримання виконавчого документа від стягувача, а не перевірки цього документу на предмет правильності та достовірності його складових.

Тобто, встановивши відповідність виконавчого документа вимогам статті 4 Закону, у тому числі в частині настання строку набрання ним законної сили, державний виконавець не мав правових підстав для його повернення та згідно вимог закону був зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

При цьому вирішення питання належності способу захисту порушеного права у межах даної адміністративної справи є неможливим, оскільки предметом оскарження є не питання механізму бюджетного відшкодування, а постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Суд звертає увагу на те, що ч.3 ст.33 Закону передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Отже, доводи позивача про неможливість виконання рішення суду суперечать вимогам Закону України "Про виконавче провадження", в якому чітко зазначено, що в разі неможливості виконання рішення має право звернутися із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Таким чином, державним виконавцем було правомірно відкрито виконавче провадження, підстави для скасування такої постанови відсутні.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.27 Закону виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Згідно з ч.3 ст.27 Закону за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" установлено у 2022 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 6500 гривень.

Отже, на час прийняття оскаржуваного рішення виконавчий збір у розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати становив 26000 грн.

Відповідно до ч.4 ст.27 Закону державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору.

З вказаного слідує, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення з боржника виконавчого збору в постанові про відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 квітня 2020 року по справі №480/3452/19.

Чинною редакцією Закону стягнення виконавчого збору зумовлюється лише фактом початку примусового виконання (відкриттям виконавчого провадження) та не ставиться у залежність від фактично вчинених дій щодо примусового виконання.

Отже, державний виконавець, отримавши виконавчий документ на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, та яке не було виконано добровільно, діяв на підставі повноважень та у спосіб, передбачений Законом України "Про виконавче провадження". Оскаржувана постанова прийнята правомірно, що вказує на безпідставність заявлених позовних вимог у цій частині.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, суд звертає увагу на таке.

Згідно із частиною першою статті 42 Закону кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

За приписами частин другої, третьої статті 42 Закону витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Тобто, державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження у відповідності до вказаних норм правомірно було винесено постанову про стягнення витрат виконавчого провадження.

При цьому позивачем не вказується, що виконавцем при винесенні такої постанови були порушені норми законодавства. Фактично вказана вимога зазначена позивачем похідною, правомірність якої залежить від постанови про відкриття виконавчого провадження. Отже, підстави для скасування такої відсутні.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову Головного управління ДПС у Хмельницькій області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складене 30 серпня 2022 року

Позивач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 44070171)
Відповідач:Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (вул. Тернопільська, 13/2,Хмельницький,Хмельницька область,29018 , код ЄДРПОУ - 43316784)
Третя особа:Приватне акціонерне товариство "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН" (30002, м. Славута, вул.Козацька, буд.136 , код ЄДРПОУ - 32285199)

Головуючий суддя Д.А. Божук