Справа № 640/16826/20
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2022-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2022 року м. Київ № 640/16826/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Колодяжного В.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції у місті Києві

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) (далі - позивач або ОСОБА_1 ) подано на розгляд Окружному адміністративному суду міста Києва позов до Головного управління Національної поліції у місті Києві (адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, ідентифікаційний код - 40108578) (надалі - відповідач або ГУ НП у м. Києві), у якому позивач просить суд:

- визнати ненадання Головним управлінням Національної поліції у місті Києві обґрунтованої відповіді на звернення позивача по «Спецлінії 102» 20.03.2020 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про протиправну бездіяльність працівників поліції у встановлений законом строк - протиправним;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у місті Києві розглянути звернення позивача по «Спецлінії 102» 20.03.2020 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про протиправну бездіяльність працівників поліції та надати обґрунтовану відповідь.

В якості підстав позову позивачем зазначено, що останній звернувся 20.03.2020 о 11:00 по спецлінії « 102» зі скаргою на дії працівників поліції, однак відповіді у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян» не отримав.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2020 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження у адміністративній справі № 640/16826/20, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без виклику учасників справи та проведення судового засідання.

До канцелярії Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов відзив, у якому зазначено, що повідомлення позивача зареєстровано в ОЄ Оболонського УП ГУНП у м. Києві за № 15861 від 20.03.2020 та вжито заходів реагування в межах компетенції, що підтверджується копіями матеріалів складеними за результатами перевірки наданої інформації. Відповідач вказав, що позивач у порядку для усних звернень громадян на гарячу лінію не звертався, отже вимог, передбачених Законом України «Про звернення громадян» порушено не було.

Позивачем подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що відсутність належного реагування Головним управлінням Національної поліції України у м. Києві на повідомлення від 20.03.2020 про протиправну бездіяльність працівників поліції та ненадання обґрунтованої відповіді у встановлений законом строк порушує конституційне право позивача, передбачене ст. 40 Конституції України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

З пояснень позивача та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 20.03.2020 об 11:02 год. звернувся з повідомленням до служби « 102» зі скаргою на бездіяльність працівників поліції з приводу вжиття заходів щодо осіб, які ведуть стихійну торгівлю продуктами харчування на тротуарі за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказане повідомлення зафіксовано як подію « 102» № 52236873 та зареєстровано ЄО № 15861 від 20.03.2020 як «інші адміністративні правопорушення».

З матеріалів за результатами перевірки по рапорту ЄО № 15861 від 20.03.2020 щодо стихійної торгівлі по пр. Мінський, 4, вбачається, що на повідомлення заявника нарядом поліції здійснено виїзд на місце, однак інформація не підтвердилась, заявник страждає психічними розладами. В ході проведеної бесіди з мешканцями дільниці з даного приводу нічого повідомити не змогли, про факти викладені у повідомленні їм нічого невідомо, громадський порядок не порушувався. За результатами здійснення перевірки Оболонським УП ГУ НП у м. Києві прийнято рішення про списання матеріалів ЄО № 15861 від 20.03.2020 до справи управління поліції.

Довідки та рапорти, що містяться у матеріалах за результатами перевірки, підписано ст. ДОП ВП № 1 Оболонського УП ГУ НП у місті Києві капітаном поліції Дячишиним А.І., а також погоджено начальником ВП № 1 Оболонського УП ГУ НП Кирилюком В.М.

Позивач зазначає, що не отримав відповіді на заяву через спецлінію « 102» у встановлений Законом України «Про звернення громадян» місячний термін, що на думку позивача, є порушенням його конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до статті 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань (частина 1 статті 5 Закону № 393/96-ВР).

Частинами 4 та 5 1 статті 5 Закону № 393/96-ВР передбачено, що звернення може бути усним чи письмовим.

Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні «гарячі лінії» та записується (реєструється) посадовою особою.

Частиною 1 статті 7 Закону № 393/96-ВР передбачено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

При цьому, забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення (частина 2 статті 7 Закону № 393/96-ВР).

Приписами статті 18 Закону № 393/96-ВР передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, на одержання письмової відповіді про результати розгляду заяви чи скарги, що кореспондує встановленому у статті 19 даного Закону обов`язку державного органу письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Статтею 20 Закону № 393/96-ВР встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що кожен з громадян має гарантоване право звернутись до уповноваженого органу із проханням сприяти реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством його прав та інтересів, а орган, до якого він звернувся зобов`язаний об`єктивно, всебічно і вчасно перевірити доводи скарги, невідкладно вжити заходів щодо відновлення порушених прав, виявити та усунути причини та умови, які сприяли порушенням, надати мотивовану відповідь у строки встановленні статтею 20 Закону № 393/96-ВР та повідомити особу про наслідки розгляду.

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 30 вересня 2019 року у справі К/9901/55029/18.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16 лютого 2018 року № 111, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28 березня 2018 року за № 371/31823 затверджено Інструкцію з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України (далі- Інструкція № 111).

Інструкція № 111 встановлює порядок реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події (далі - правопорушення або події), а також оперативного інформування в центральному органі управління поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції України, територіальних органах поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях, м. Києві (далі - ГУНП), їх територіальних (відокремлених) підрозділах (далі - ТВП).

У відповідності до підпункту 1 пункту 1 розділу ІІ Інструкції № 111 органи (підрозділи) поліції та їх посадові особи під час реагування на правопорушення або події повинні здійснювати реагування на всі повідомлення про правопорушення або події, інформація про які отримана в будь-який спосіб, направлення на місця подій сил і засобів поліції, необхідних для захисту прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяння їх реалізації.

Порядок ведення в центральному органі управління поліцією, міжрегіональних територіальних органах поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділах, головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві, територіальних (відокремлених) підрозділах (управліннях, відділах, відділеннях) поліції (далі - органи (підрозділи) поліції) єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (далі - заяви (повідомлення)) з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» врегульовано Порядком ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, що затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2019 № 100 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05.03.2019 № 223/33194.

Пунктом 5 Розділу ІІ Порядку № 100 вказано, що заява (повідомлення), що надходить телефоном за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102», реєструється в ІТС ІПНП з автоматичним присвоєнням порядкових номерів ЄО.

Відповідно до п. 9 Розділу ІІ Порядку № 100, інформацію, яка надійшла до органу (підрозділу) поліції, про кримінальне правопорушення та іншу подію, вчинені на території обслуговування іншого органу (підрозділу) поліції, уповноважена службова особа невідкладно реєструє в ІТС ІПНП (журналі ЄО) та невідкладно інформує про це той орган (підрозділ) поліції, на території обслуговування якого сталася така подія.

Орган (підрозділ) поліції, на території обслуговування якого сталася така подія, реєструє невідкладно указане повідомлення до ІТС ІПНП (журналі ЄО).

Реєстраційний номер ІТС ІПНП (журналу ЄО) поінформованого органу (підрозділу) поліції уповноважена службова особа також уносить в ІТС ІПНП (журнал ЄО).

Згідно з п. 1 3 Розділу ІІІ Порядку № 100, Заяви (повідомлення), що надійшли до чергових служб центрального органу управління поліцією, головних управлінь Національної поліції телефоном чи під час особистого звернення громадян, уповноважені службові особи реєструють в ІТС ІПНП (журналі ЄО) та невідкладно передають до органів (підрозділів) поліції нижчого рівня, на території обслуговування яких сталася подія, із зазначенням в ІТС ІПНП (журналі ЄО) номера реєстрації в ЄО відповідного органу (підрозділу) поліції.

Про зареєстровані в ІТС ІПНП (журналі ЄО) центрального органу управління поліцією, головних управлінь Національної поліції заяви (повідомлення) уповноважена службова особа невідкладно з моменту реєстрації інформує керівництво відповідного органу поліції.

Відповідно до п. 3 Розділу ІІІ Порядку № 100, заяви і повідомлення про інші події, що надійшли до чергової служби центрального органу управління поліцією, головних управлінь Національної поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділів (управлінь, відділів, відділень) поліції, у яких немає відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, уповноважена службова особа після реєстрації в ІТС ІПНП (журналі ЄО) невідкладно, але не пізніше 24 годин передає керівнику відповідного органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями статті 160 вказаного Кодексу передбачена відповідальність за торгівлю в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях.

Відповідно до ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, щодо ст. 160 вказаного Кодексу, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до статті 246 вказаного Кодексу порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Судом встановлено, що позивач звернувся 20.03.2020 телефоном до підрозділу « 102» зі скаргою на бездіяльність працівників поліції та з вимогою вжиття заходів щодо осіб, що ведуть стихійну торгівлю продуктами харчування на тротуарі, що зареєстрована диспетчером ЄО 15861 від 20.03.2020. Відповідальним щодо розгляду заяви визначено Оболонське УП.

Таким чином, звернення ОСОБА_1 містило одночасно скаргу на дії органу поліції та повідомлення про вчинення певними особами адміністративного правопорушення, що відображено у рапорті, а саме: подія - «порушення правил торгівлі», зміст - «на тротуарі стихійна торгівля. Заявник обурений. Просить надати відповідь щодо звернення».

Як вбачається з матеріалів, наданих відповідачем, при перевірці звернення ОСОБА_1 , зареєстрованого ЄО 15861 від 20.03.2020, Оболонським УП ГУ НП у м. Києві встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення, прийнято рішення про писання матеріалів до справи управління поліції.

Таким чином, суд відмічає, що Оболонським УП ГУ НП у м. Києві здійснено перевірку обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, однак не здійснено розгляд заяви ОСОБА_1 у спосіб, визначений Законом України «Про звернення громадян» та Порядком № 100, щодо питання бездіяльності працівників поліції у зв`язку з чим не складено та не правлено позивачу за наслідками розгляду скарги письмової відповіді.

Отже, враховуючи вищевказані правові норми та обставини справи, суд приходить до висновку, що повідомлення позивача в частині, що стосується скарги на бездіяльність працівників поліції, мало б бути розглянуто ГУ НП у м. Києві за правилами, визначеними Законом України «Про звернення громадян», як це прямо передбачено абз. 1 п. 3 розд. IІІ Порядку №100.

Таким чином, враховуючи незабезпечення розгляду звернення ОСОБА_1 , яке надійшло до органів поліції по «Спецлінії 102» у визначеному порядку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Частинами 1 та 2 ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При розгляді цієї справи суд бере до уваги наступні позиції Європейського суду з прав людини.

Так, рішенням ЄСПЛ від 19.04.1993 у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути почуті, тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа № 802/2236/17-а).

З огляду на все викладене вище та виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат у цій частині у відповідності до вимог статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати ненадання Головним управлінням Національної поліції у місті Києві обґрунтованої відповіді на звернення ОСОБА_1 по «Спецлінії 102» 20.03.2020 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про протиправну бездіяльність працівників поліції у встановлений законом строк - протиправним.

3. Зобов`язати Головне управління Національної поліції у місті Києві (адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, ідентифікаційний код - 40108578) розглянути звернення ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) по «Спецлінії 102» 20.03.2020 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про протиправну бездіяльність працівників поліції та надати обґрунтовану відповідь.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного ухвали.

Суддя К.С. Пащенко