Справа № 640/24098/21
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2022 року м. Київ № 640/24098/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних

ситуацій у місті Києві

до Публічного акціонерного товариства «Фірми «Авіаінвест»

про застосування заходів реагування,

УСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства «Фірми «Авіаінвест» (далі по тексту - відповідач) в якому просить суд: застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень шляхом зобов`язання ПАТ «Фірма «Авіаінвест» (), відключити електроспоживання та накласти печатки на вхідні двері корпусів «А» та «Б», розташованих за адресою: вул. Волинська, 65 у Солом`янському районі міста Києва - до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки.

Позов обґрунтований тим, що встановлені порушення не є формальними, стосуються виключно відсутності у відповідача необхідної системи заходів для уникнення виникнення пожежі, надзвичайної ситуації та аварії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

21 жовтня 2021 року (відповідно до відмітки служби діловодства суду) надійшов відзив на позов, в якому відповідач наполягає на вжитті дій по усуненню встановлених порушень та на відсутності підстав для вжиття заходів реагування.

Також, відповідачем подано клопотання про надання часу для примирення.

Від позивача до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до скасування воєнного стану.

Суд наголошує, що специфіка адміністративних справ про застосування заходів реагування полягає у захисті безпеки та попередженні настанню умов, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, оскільки людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а тому враховуючи встановленні 33 порушення правил пожежної безпеки, відсутні підстави для надання часу для примирення, а відтак і для задоволення клопотання відповідача про надання часу для примирення та клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, затвердженого наказом ДСНС України від 04 лютого 2013 року № 3 та наказів Державної регуляторної служби України від 16 листопада 2020 року № 114 «Про затвердження Плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на 2021 рік», ДСНС України від 26 листопада 2020 року № 633 «Про затвердження плану перевірок» з урахуванням Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві було видано наказ від 03 червня 2021 року № 553 «Про проведення планових перевірок» (далі по тексту - Наказ № 553).

Згідно Наказу № 553 видано повідомлення від 17 червня 2021 року № 21/1204 та доручено провести планову перевірку приміщення Публічного акціонерного товариства «Фірма «Авіаінвест» (далі - ПАТ «Фірма «Авіаінвест»), , щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

На підставі наказу № 553, видано посвідчення від 13 липня 2021 року № 5441 на проведення перевірки ПАТ «Фірма «Авіаінвест», розташованого за адресою: вул. Волинська, 65 у Солом`янському районі м. Києва.

Перед початком здійснення перевірки державними інспекторами надано/пред`явлено посвідчення на проведення перевірки від 13 липня 2021 № 5441 та службові посвідчення, які засвідчують осіб перевіряючих.

Копію посвідчення вручено уповноваженій особі ПАТ «Фірма «Авіаінвест», про що зроблено відповідну відмітку в посвідченні № 5441.

Під час здійснення перевірки встановлено, що об`єкт перевірки - приміщення ПАТ «Фірма «Авіаінвест» експлуатуються з порушенням правил та норм пожежної і техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:

пункту 2 - 4, 7, 8, 10 розділу II ППБУ - відсутні розпорядчі документи та інформаційні покажчики з питань пожежної безпеки;

пункту 6 розділу II ППБУ - не відкориговано існуючі плани евакуації людей на випадок пожежі;

абзацу першого пункту 1.1 та пункт 1.4. глави 1 розділу III ППБУ - між існуючими будівлями та спорудами не забезпечено мінімальні протипожежні відстані;

абзацу другого пункту 1.1 та пункт 1.2 глави 1 розділу III ППБУ - територія об`єкту не очищається від відходів виробництва, сміття;

пункту 1.15 глави 1 розділу III ППБУ - на території об`єкта на в`їзді (виїзді) відсутні встановлені схеми території, в яких слід вказувати розміщення будівель, гідрантів, під`їздів пожежних автомобілів до них, стоянка автотранспорту;

абзацу першого пункту 2.5 глави 2 розділу III ППБУ - дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) будівель та антресолі не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності;

пунктів 2.23 та 2.37 розділу III ППБУ - двері сходових клітин корпусу «А» та корпусу «Б» не обладнані пристроями для самозачинення з ущільненням згідно з нормативною вимогою;

пункту 2.27 глави 2 розділу III ППБУ - двері евакуаційних виходів з поверхів корпусу «А» та корпусу «Б» замкнені на замки, які не відкриваються зсередини без ключа;

пункту 2.28 глави 2 розділу III пункт 9 розділу II ППБУ - не визначено показники пожежної безпеки килимового покриття підлоги у коридорі на 2-му поверсі корпусу «Б», щодо токсичності продуктів горіння, димоутворювальної здатності та групам поширення полум`я;

пункту 2.31 глави 2 розділу III ППБУ - сходові клітки, коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням;

пункту 2.37 глави 2 розділу III ППБУ - допускається зберігання меблів та інших матеріальних цінностей на шляхах евакуації (коридорах, сходових клітках та під сходовою кліткою);

пункту 2.37 глави 2 розділу III ППБУ - допускається влаштування перегородки (решітки) між поверхами на сходовій клітині будівлі корпусу «Б»;

пункту 1.6 глави 1 розділу IV ППБУ - з`єднання, відгалуження та окінцювання жил електричних проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;

пункту 1.8 глави 1 розділу IV ППБУ - допускається улаштування та експлуатація тимчасових електромереж;

абзацу другого пункту 1.12 глави 1 розділу IV ППБУ - допускається прокладання електричної проводки по горючим конструкціям;

пункту 1.20 глави 1 розділу IV ППБУ - не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;

пункту 2.12 та 2.14 глави 2 розділу IV ППБУ - допускається улаштування тимчасових печей у приміщеннях будівель;

пункту 2.12 глави 2 розділу IV ППБУ - допускається виведення металевої димової труби від опалювальної печі через вікно з порушенням нормативних вимог, а саме: встановлено лист покрівельного заліза, який замінює переділку, розміром менше трьох діаметрів димової труби; кінець труби виведено за стіну будинку менше ніж на 0,7 м; патрубок, який виводиться з вікна не піднято вище карниза на 1 м;

пункту 2.5 глави 2 розділу IV ППБУ - не здійснюється очищення димоходів та печей від сажі, а результати очищення не фіксуються у відповідному журналі;

пункту 1.2 глави 1 розділу V ППБУ - приміщення будівель не обладнані системами протипожежного захисту (автоматичною пожежною сигналізацією та системою оповіщення про пожежу) в порушенні ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

пункту 1.2 глави 1 розділу V ППБУ - приміщення станції технічного обслуговування автомобілів «OBVcarservice» не обладнані автоматичною системою пожежогасіння в порушенні ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

підпункту 4 пункту 2.1 глави 2 розділу V ППБУ - Не проведено випробування мережі систем зовнішнього протипожежного водопроводу на тиск та витрату води з оформленням акта;

підпункту 9 пункту 2.1 глави 2 розділу V ППБУ - не встановлені покажчики місць розташування пожежних гідрантів (об`ємні зі світильником або плоскі із застосуванням світловідбивних покриттів) з нанесеними на них: літерним індексом ПГ, цифровими значеннями відстані в метрах від покажчика до гідранта, внутрішнього діаметра трубопроводу в міліметрах, зазначенням виду водопровідної мережі (тупикова чи кільцева);

підпункту 2 пункту 2 глави 2 розділу V ППБУ - не всі пожежні кран-комплекти укомплектовані пожежним рукавом однакового з ним діаметра та стволом, а також важелем для полегшення відкривання вентиля;

підпункту 6 пункту 2.2 глави 2 розділу V ППБУ - не всі пожежні кран-комплекти розміщені у вбудованих або навісних шафках, які мають отвори для провітрювання і пристосовані для опломбування та візуального огляду їх без розкривання;

підпункту 6 пункту 2.2 глави 2 розділу V ППБУ - існуючі шафки пожежних кран-комплектів не мають отворів для провітрювання і пристосовань для опломбування та візуального огляду їх без розкривання;

підпункту 9 пункту 2.2 глави 2 розділу V ППБУ - пожежні кран-комплекти в корпусі «Б» знаходяться в не справному стані;

підпункту 9 пункту 2.2 глави 2 розділу V ППБУ - не проведено технічне обслуговування і перевірку на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування пожежних кран-комплектів;

пункту 3.9 глави 3 розділу V ППБУ - приміщення не забезпечені нормативною кількістю первинних засобів пожежогасіння (вогнегасниками);

пункту 3.11 глави 3 розділу V ППБУ - пожежні щити на території не укомплектовані необхідною кількістю засобів пожежогасіння (вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лопати - 2 шт., сокири - 2 шт);

статті 57 КЦЗУ - господарська діяльність об`єкта та орендованих приміщень здійснюється без зареєстрованих декларацій відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки;

пункту 8 частини першої, статті 20 КЦЗУ - не здійснено навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки;

статті 69 КЦЗУ - не проведено ідентифікацію потенційно небезпечного об`єкта в порушенні п. 7 Положення про паспортизацію потенційно небезпечних об`єктів, затвердженого наказом МНС України від 18.12.2000 №338 (у редакції наказу МНС України від 16.08.2005 №140), наказ МНС України від 23.02.2006 №98 «Про затвердження Методики ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів»;

статті 9 ЗУ № 2245-III - не проведено ідентифікацію об`єкту підвищеної небезпеки;

пунктів 3,4 розділу II Вимоги - відсутні таблички позначення та покажчики маршруту руху до захисної споруди цивільного захисту;

пункту 5 розділу II Вимог - захисна споруда цивільного захисту не забезпечена системами пожежної автоматики і сигналізацією, первинними засобами;

пункту 6 розділу II, глава 1 розділу III Вимог - стан входів та виходів захисної споруди цивільного захисту їх доступність для усіх категорій населення не відповідає вимогам з утримання;

пункту 7 розділу II Вимог - технічний стан захисної споруди цивільного захисту не відповідає вимогам з утримання;

пункту 7 та 10 розділу II Вимог - комунікації, інженерні мережі, інженерне та спеціальне обладнання, системи життєзабезпечення, водопостачання, каналізації і опалення захисної споруди утримуються в не справному стані;

пункту 15 глави 3 розділу VI Вимог - не забезпечено ведення документації захисної споруди, у якій відображаються відомості про терміни і результати проведених оглядів, обстежень та випробувань, проведених технічних обслуговувань, поточних та капітальних ремонтів тощо;

пункту 6 глави 1 розділу VII Вимог - захисна споруда не забезпечена необхідним майном та засобами на розрахункову чисельність населення, що підлягає укриттю, а також лікарськими засобами та медичними виробами;

абзацу 3 пункту 8 глави 2 розділу VI Вимог - не проводиться перевірка та обслуговування захисно-герметичних пристроїв сховища, захисно-герметичних та герметичних дверей (воріт), віконниць (ставень), герметичних клапанів та клапанів надмірного тиску;

глави 7 розділу III Вимог - захисна споруда не забезпечена телефонним зв`язком;

пункту 1 глави 3 розділу VI Вимог - на підставі попередніх результатів оцінки стану готовності захисної споруди, не надано план приведення захисної споруди у готовність за призначенням за формою згідно з додатком 14.

За результатами перевірки державним інспектором складено Акт від 19 липня 2021 року №713 (далі - Акт №713).

Відповідно до статті 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право одержувати та знайомитися з актами державного нагляду (контролю); надавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта органу державного нагляду (контролю).

Примірник Акту № 713 від 19 липня 2021 року направлено рекомендованим листом з повідомленням, про що зроблено відповідну відмітку в акті.

За порушення вимог статті 175 КУпАП відповідальну особу за пожежну безпеку ПАТ «Фірми «Авіаінвест» ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, про що складено протокол КИ № 127671 від 14 липня 2021 року та постанова КИ № 122628 від 14 липня 2021 року.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право одержувати та знайомитися з актами державного нагляду (контролю); надавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта органу державного нагляду (контролю).

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 квітня 2007 року № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон № 877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності.

Відповідно до частини сьомої статті 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

За статтею 47 Кодексу цивільного захисту України державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту здійснюється за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах техногенної та пожежної безпеки, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, а також у сфері промислової безпеки та гірничого нагляду, поводження з радіоактивними відходами відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до статті 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять, зокрема, органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду.

Згідно з пунктом 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до частини другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною першою статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:

1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;

2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;

3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;

4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;

5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;

6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;

7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами;

8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;

9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;

10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання;

11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Відповідно до частини другої статті 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що застосування таких заходів реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів можливе тільки на підставі судового рішення адміністративного суду.

Звернення суб`єкта владних повноважень до адміністративного суду можливе у випадках визначених законом. Наведені положення статті 70 Кодексу цивільного захисту України є одним з тих випадків, коли орган контролю може (якщо для цього є підстави) застосувати до підконтрольного суб`єкта заходи реагування тільки шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

З огляду на завдання адміністративного судочинства такий механізм реалізації владних повноважень покладає на адміністративний суд обов`язок, окрім іншого, запобігти неправомірному обмеженню прав та інтересів конкретних суб`єктів господарювання суб`єктами владних повноважень; з іншого боку суд повинен зважати на підстави, які змушують контролюючий орган звертатися з позовом про застосування заходів реагування, у даному випадку повне зупинення. З урахуванням наведених контролюючим органом обставин у зіставленні з наслідками застосування заходів реагування адміністративний суд і повинен ухвалити рішення по суті і в межах позовних вимог.

Матеріали справи свідчать, що Головним управлінням здійснено позапланову перевірку, за результатами якої встановлено, що Відповідач продовжує функціонувати з порушеннями правил пожежної безпеки, що створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей та складено Акт № 914 від 12 жовтня 2021 року, в якому зафіксовано 33 (тридцять три) порушення, а саме:

пункту 6 розділу II ППБУ - не відкориговано існуючі плани евакуації людей на випадок пожежі;

абзацу першого пункту 1.1 та пункт 1.4. глави 1 розділу III ППБУ - між існуючими будівлями та спорудами не забезпечено мінімальні протипожежні відстані;

абзацу другого пункту 1.1 та пункт 1.2 глави 1 розділу III ППБУ - територія об`єкту не очищається від відходів виробництва, сміття;

пункту 1.15 глави 1 розділу III ППБУ - на території об`єкта на в`їзді (виїзді) відсутні встановлені схеми території, в яких слід вказувати розміщення будівель, гідрантів, під`їздів пожежних автомобілів до них, стоянка автотранспорту;

абзацу першого пункту 2.5 глави 2 розділу III ППБУ - дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) будівель та антресолі не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності;

пункту 2.27 глави 2 розділу III ППБУ - двері евакуаційних виходів з поверхів корпусу «А» та корпусу «Б» замкнені на замки, які не відкриваються зсередини без ключа;

пункту 2.31 глави 2 розділу III ППБУ - сходові клітки, коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням;

пункту 2.37 глави 2 розділу III ППБУ - допускається зберігання меблів та інших матеріальних цінностей на шляхах евакуації (коридорах, сходових клітках та під сходовою кліткою);

пункту 2.37 глави 2 розділу III ППБУ - допускається влаштування перегородки (решітки) між поверхами на сходовій клітині будівлі корпусу «Б»;

пункту 1.8 глави 1 розділу IV ППБУ - допускається улаштування та експлуатація тимчасових електромереж;

абзацу другого пункту 1.12 глави 1 розділу IV ППБУ - допускається прокладання електричної проводки по горючим конструкціям;

пункту 2.12 та 2.14 глави 2 розділу IV ППБУ - допускається улаштування тимчасових печей у приміщеннях будівель;

пункту 2.12 глави 2 розділу IV ППБУ - допускається виведення металевої димової труби від опалювальної печі через вікно з порушенням нормативних вимог, а саме: встановлено лист покрівельного заліза, який замінює переділку, розміром менше трьох діаметрів димової труби; кінець труби виведено за стіну будинку менше ніж на 0,7 м; патрубок, який виводиться з вікна не піднято вище карниза на 1 м;

пункту 2.5 глави 2 розділу IV ППБУ - не здійснюється очищення димоходів та печей від сажі, а результати очищення не фіксуються у відповідному журналі;

пункту 1.2 глави 1 розділу V ППБУ - приміщення будівель не обладнані системами протипожежного захисту (автоматичною пожежною сигналізацією та системою оповіщення про пожежу) в порушенні ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

пункту 1.2 глави 1 розділу V ППБУ - приміщення станції технічного обслуговування автомобілів «OBVcarservice» не обладнані автоматичною системою пожежогасіння в порушенні ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

підпункту 9 пункту 2.1 глави 2 розділу V ППБУ - не встановлені покажчики місць розташування пожежних гідрантів (об`ємні зі світильником або плоскі із застосуванням світловідбивних покриттів) з нанесеними на них: літерним індексом ПГ, цифровими значеннями відстані в метрах від покажчика до гідранта, внутрішнього діаметра трубопроводу в міліметрах, зазначенням виду водопровідної мережі (тупикова чи кільцева);

підпункту 6 пункту 2.2 глави 2 розділу V ППБУ - не всі пожежні кран-комплекти розміщені у вбудованих або навісних шафках, які мають отвори для провітрювання і пристосовані для опломбування та візуального огляду їх без розкривання;

підпункту 6 пункту 2.2 глави 2 розділу V ППБУ - існуючі шафки пожежних кран-комплектів не мають отворів для провітрювання і пристосовань для опломбування та візуального огляду їх без розкривання;

статті 57 КЦЗУ - господарська діяльність об`єкта та орендованих приміщень здійснюється без зареєстрованих декларацій відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки;

пункті 8 частини першої, статті 20 КЦЗУ - не здійснено навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки;

статті 69 КЦЗУ - не проведено ідентифікацію потенційно небезпечного об`єкта в порушенні п. 7 Положення про паспортизацію потенційно небезпечних об`єктів, затвердженого наказом МНС України від 18.12.2000 №338 (у редакції наказу МНС України від 16.08.2005 №140), наказ МНС України від 23.02.2006 №98 «Про затвердження Методики ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів»;

статті 9 ЗУ № 2245-III - не проведено ідентифікацію об`єкту підвищеної небезпеки;

пунктів 3,4 розділу II Вимоги - відсутні таблички позначення та покажчики маршруту руху до захисної споруди цивільного захисту;

пункту 5 розділу II Вимог - захисна споруда цивільного захисту не забезпечена системами пожежної автоматики і сигналізацією, первинними засобами;

пункту 6 розділу II, глава 1 розділу III Вимог - стан входів та виходів захисної споруди цивільного захисту їх доступність для усіх категорій населення не відповідає вимогам з утримання;

пункту 7 розділу II Вимог - технічний стан захисної споруди цивільного захисту не відповідає вимогам з утримання;

пункту 7 та 10 розділу II Вимог - комунікації, інженерні мережі, інженерне та спеціальне обладнання, системи життєзабезпечення, водопостачання, каналізації і опалення захисної споруди утримуються в не справному стані;

пункту 15 глави 3 розділу VI Вимог - не забезпечено ведення документації захисної споруди, у якій відображаються відомості про терміни і результати проведених оглядів, обстежень та випробувань, проведених технічних обслуговувань, поточних та капітальних ремонтів тощо;

пункту 6 глави 1 розділу VII Вимог - захисна споруда не забезпечена необхідним майном та засобами на розрахункову чисельність населення, що підлягає укриттю, а також лікарськими засобами та медичними виробами;

абзацу 3 пункту 8 глави 2 розділу VI Вимог - не проводиться перевірка та обслуговування захисно-герметичних пристроїв сховища, захисно-герметичних та герметичних дверей (воріт), віконниць (ставень), герметичних клапанів та клапанів надмірного тиску;

глави 7 розділу III Вимог - захисна споруда не забезпечена телефонним зв`язком;

пункту 1 глави 3 розділу VI Вимог - на підставі попередніх результатів оцінки стану готовності захисної споруди, не надано план приведення захисної споруди у готовність за призначенням за формою згідно з додатком 14.

Суд звертає увагу, що законодавство не містить визначення поняття «порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей», а відтак, воно є оціночним. Разом з цим, за переконанням суду, зазначені в акті перевірки порушення вимог безпеки створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей, гарантованого рівня безпеки, оскільки такі порушення впливають на забезпечення безпеки роботи об`єкта та обслуговуючого персоналу.

Крім того, відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема: перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

Тобто аналіз вказаної норми свідчить про те, що факт виконання/невиконання суб`єктом господарювання порушень, встановлених, зокрема в Акті, за результатами проведення попереднього заходу (перевірки) органом державного нагляду (контролю), шляхом винесення припису, може бути встановлено лише за результатами проведення таким органом позапланових заходів (перевірки).

Поряд з цим, суд звертає увагу, що законодавством не визначено право адміністративного суду переймати на себе функції та повноваження інших органів державної влади, які реалізуються відповідними суб`єктами владних повноважень в межах закону на власний розсуд (дискреційні повноваження), без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами.

Суд звертає увагу відповідача, що останній не позбавлений права на звернення до суду із заявою про скасування заходів реагування, застосованих судом за результатом розгляду даної справи, якщо обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, перестали існувати або усунуті, що підтверджується відповідними доказами.

З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей, спричинену виявленими та не усунутими відповідачем порушеннями пожежної безпеки, а також з метою недопущення спричинення шкоди життю чи здоров`ю людей, суд дійшов висновку про існування підстав для вжиття заходів державного нагляду (контролю).

Також суд звертає увагу, що часткове усунення порушень чинного законодавства у сфері державного нагляду не може бути безумовною ознакою відсутності правових підстав для вжиття заходів реагування, оскільки згідно приписів частини першої статті 3 Конституції України, згідно якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

При цьому, суд зазначає, що існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, а в даному випадку не усунуто 33 порушення, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування у вигляді зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 823/589/16.

Щодо пунктів 35, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43 та 44 порушень Акту № 713 планової перевірки від 19 липня 2021 року, суд зазначає наступне.

Відповідач не заперечує, що захисна споруда знаходиться у незадовільному технічному стані, через відсутність фінансування.

Однак, відсутність фінансування не звільняє відповідача від виконання ним імперативних норм протипожежного законодавства. Чинне законодавство не ставить залежність в застосуванні заході реагування від наявності чи відсутності фінансової спроможності Відповідача. Сама по собі відсутність коштів на забезпечення протипожежної та техногенної безпеки, в тому числі й у зв`язку з відсутністю фінансування не може буті підставою для відкладення вжиття заходів щодо усунення факторів небезпеки життю здоров`ю громадян.

Щодо порушення пункту 31 Акту № 713 планової перевірки від 19 липня 2021 року, слід зазначити, що відповідач не заперечує, що є власником майнового комплексу за адресою вул. Волинська, буд. 65 у Солом`янському районі м. Києва.

Таким чином, Відповідач є відповідальною особою за забезпечення пожежної та техногенної безпеки на об`єкті.

Суд зазначає, що у відповідності до частин 2, 4, 5 статті 51 КЦЗ України початок роботи новоутворених підприємств, початок використання суб`єктом господарювання об`єктів нерухомості (будівель, споруд, приміщень або їх частині здійснюється суб`єктом господарювання на підставі поданої декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питані пожежної безпеки (далі - декларація), а для суб`єктів господарювання з високим ступенем ризику - також за наявності позитивного висновку за результатами оцінки (експертизи протипожежного стану підприємства, об`єкта чи приміщення (далі - оцінка протипожежного стану).

Декларація подається суб`єктом господарювання до державного адміністратора або центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенно та пожежної безпеки (дозвільного органу).

Декларація реєструється дозвільним органом на безоплатній основі протягом десять робочих днів з дня її надходження. Державний адміністратор протягом одного робочого дня після надходження декларації передає її дозвільному органу.

Якщо декларацію подано чи оформлено з порушенням установлених вимог, дозвільний орган відмовляє в реєстрації декларації та повертає її суб`єкту господарювання для доопрацювання.

У разі якщо дозвільним органом не зареєстровано декларацію і не відмовлено в її реєстрації в установлений абзацом другим цієї частини строк, право на вчинення дій щодо провадження господарської діяльності, передбачених частиною другою цієї статті, виникає наступного дня після завершення строку, встановленого для реєстрації декларації. У такому разі декларація вважається зареєстрованою.

Суб`єкт господарювання набуває право вчиняти дії щодо провадження господарської діяльності, передбачені частиною другою цієї статті, з дня реєстрації декларації відповідним дозвільним органом. Форма декларації, порядок її подання та реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Особи, які подали декларацію, несуть передбачену законом відповідальність за достовірність даних, зазначених у поданій декларації.

Таким чином, наявність декларації є обов`язковим документом, який надає дозвіл на проведення господарської діяльності.

Відповідно до пункту 8 «Порядку подання і реєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки», затвердженого постановою КМ України від 05 червня 2013 року № 440, посадова особа ДСНС або її територіальний орган перевіряють відповідність поданої декларації встановленій згідно з додатком формі та у разі відповідності встановленим до неї вимогам здійснюють її реєстрацію.

Крім того, Декларація не подається: 1) на використання торговельних місць, кіосків та контейнерів, якщо їх розміщено на ринку відповідно до схеми, погодженої з органом державного пожежного нагляду; 2) орендарем об`єкта нерухомості (особою, яка використовує об`єкт нерухомості за цивільно-правовим договором, що не передбачає перехід права власності на цей об`єкт) за умови, що декларацію на об`єкт нерухомості зареєстровано власником; 3) на використання об`єктів, що в установленому законодавством порядку приймаються в експлуатацію після завершення будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту.

Також, Відповідача повідомлено про те, що декларація на об`єкт подається після приведення його суб`єктом господарювання у відповідність вимогам законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Відсутність зареєстрованої декларації відповідності матеріально - технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства у сфері пожежної безпеки не носить формального характеру.

Суд наголошує, що специфіка адміністративних справ про застосування заходів реагування полягає у захисті безпеки та попередженні настанню умов, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, оскільки людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а тому докази на усунення порушень норм і правил у сфері пожежної, техногенної безпеки мають бути беззаперечні, яких в даному випадку відповідачем не надано.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що наявність порушення відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів у сферах охорони праці та промислової безпеки підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та не було спростовано відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Частиною першою статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

При цьому, суд звертає увагу, що опечатування вхідних дверей, приміщень або відімкнення від джерел електроживлення, є в свою чергу відповідним клопотанням про приведення вказаних вище заходів реагування у дію, тобто способом виконання вказаного рішення, у задоволені якого суд відмовляє.

Між іншим, вказаний спосіб виконання вказаного рішення був передбачений наказом МНС України від 21.10.2004 №130 "Про затвердження Інструкції про порядок та умови застосування органами державного пожежного нагляду запобіжних заходів", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08.11.2004 №1416/10015, який втратив чинність 21.05.2017.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень, є саме тим заходом, що направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Окрім цього, суд приходить до переконання про необхідність встановлення контролю за виконанням судового рішення щодо усунення відповідачем порушень вимог пожежної та техногенної безпеки та погодження термінів усунення порушень за письмовим зверненням суб`єкта господарювання, в тому числі право відтермінування зупинення експлуатації приміщень, виконання якого покласти на Головне управління ДСНС України у м. Києві.

Також суд вважає за необхідне покласти обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення на Головне управління ДСНС України у м. Києві.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 243, 245, 246, 255, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 13, ) до Публічного акціонерного товариства «Фірма «Авіаінвест» (03151, м. Київ, вул. Волинська, 65, ) - задовольнити частково.

2. Застосувати до Публічного акціонерного товариства «Фірма «Авіаінвест» () заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень Публічного акціонерного товариства «Фірма «Авіаінвест», яке здійснює господарську діяльність за адресою: вул. Волинська, 65 у Солом`янському районі міста Києва, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки.

3. Обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві.

4. Контроль за виконанням судового рішення щодо усунення Відповідачем порушень вимог пожежної та техногенної безпеки та погодження термінів усунення порушень за письмовим зверненням суб`єкта господарювання, в тому числі право відтермінування зупинення експлуатації приміщень, покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві.

5. В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду, відповідно до частин першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Аверкова