Справа № 420/8018/22
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8018/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міської комісії з розгляду заяв членів сімей загиблих осіб з інвалідністю, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України або брали участь у бойових діях на території інших держав Одеської міської ради про визнання протиправним та скасуванні рішення №201 від 06.12.2021 року та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 08 червня 2022 надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міської комісії з розгляду заяв членів сімей загиблих осіб з інвалідністю, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України або брали участь у бойових діях на території інших держав Одеської міської ради, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міської комісії з розгляду заяв членів сімей загиблих осіб з інвалідністю, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України або брали участь у бойових діях на території інших держав Одеської міської ради № 201 від 06.12.2021 року про відмову у виплаті ОСОБА_2 грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення;

- зобов`язати Міську комісію з розгляду заяв членів сімей загиблих осіб з інвалідністю, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України або брали участь у бойових діях на території інших держав Одеської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову компенсацію відповідно до вимог Порядку та умов надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №719.

Позиція позивача обґрунтовується наступним

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що оскільки відповідачем не встановлено жодних порушень чинного законодавства щодо реєстрації місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 , то у Комісії відсутні підстави вважати, що позивачем для розгляду питання надання компенсації подано недостовірні відомості.

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

Міська комісія з розгляду заяв членів сімей загиблих осіб з інвалідністю, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України або брали участь у бойових діях на території інших держав Одеської міської ради не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що 20.08.2021 року на адресу міської Комісії надійшов лист ІНФОРМАЦІЯ_3 Міністерства оборони України від 11.08.2021 року №943/10614, яким повідомлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не уповноважені у здійсненні реєстрації місця проживання (перебування) громадян, та як наслідок реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 не здійснював.

Тому, на засіданні міської Комісії від 06.12.2021 року було прийнято рішення №201 про відмову в наданні грошової компенсації ОСОБА_1 , відповідно до пп. 10 п. 14 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №719, а саме: надання недостовірних відомостей в частині неправомірного місця реєстрації заявника, оскільки реєстрація заявника суперечила вимогам п.3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207, а саме - реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради, яка була чинна на день прийняття міською Комісією рішення.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 2022 року, адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху з підстав недотримання позивачем вимог ст.ст.160, 161 КАС України. Надано позивачу 5-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений строк позивач усунув недоліки позовної заяви, у зв`язку з чим, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України.

12 липня 2022 року від Міської комісії з розгляду заяв членів сімей загиблих осіб з інвалідністю, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України або брали участь у бойових діях на території інших держав Одеської міської ради надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №22442/22), який було направлено позивачу в порядку передбаченому ч.3 ст.162 КАС України.

Станом на 29 серпня 2022 року, будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиції позивача та відповідача, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом війни 2 групи, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 від 16.02.2021 року.

Позивач був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про виплату грошової компенсації за належністю для отримання жилі приміщення.

Рішенням Міської комісії з розгляду заяв членів сімей загиблих осіб з інвалідністю, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України або брали участь у бойових діях на території інших держав Одеської міської ради №201 від 06.12.2021 року відмовлено в наданні грошової компенсації відповідно до пп. 10 п. 14 Порядку та умов надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №719, а саме: надання недостовірних відомостей в частині неправомірного місця реєстрації заявника (реєстрація заявника суперечить вимогам п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207.

З метою встановлення правомірності реєстрації позивача за адресою: АДРЕСА_1 , Міською комісією з розгляду заяв членів сімей загиблих осіб з інвалідністю, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України або брали участь у бойових діях на території інших держав Одеської міської ради надано запити до ІНФОРМАЦІЯ_3 та Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_5 від 11.08.2021 року № 943/10614 повідомлено, що вищезазначений орган не уповноважений здійснювати реєстрацію місця проживання громадян.

Листом Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 29.07.2021 року №641/01-08 повідомлено, що за результатами перевірки підстав місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 не виявлено порушень вимог як Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» так і Правил.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Джерела права та висновки суду

Частиною 1 статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких громадянин має змогу побудувати житло, придбати його у власність, або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступною платою відповідно до закону.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них, визначено в Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-ХІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №3551-ХІІ).

Частиною першою статті 7 Закону №3551-ХІІ встановлено, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 Закону №3551-ХІІ до інвалідів війни належать також інваліди з числа: військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, до забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів; осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів; осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, але в подальшому такі добровольчі формування не були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, і виконували завдання антитерористичної операції у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національною гвардією України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами; осіб, які добровільно забезпечували (або добровільно залучалися до забезпечення) проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (у тому числі здійснювали волонтерську діяльність) та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей осіб, визначених абзацами п`ятим - восьмим пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», для осіб з інвалідністю I - II груп, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, визначених пунктами 11 - 14 частини другої статті 7 Закону №3551-ХІІ, які потребують поліпшення житлових умов (далі - грошова компенсація) і перебувають на обліку за місцем проживання відповідно до Житлового кодексу Української РСР (далі - квартирний облік) та на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр) встановлені Порядком №719.

Отже, пункт 1 порядку № 719 визначає критерії для визначення осіб які мають право на грошову компенсацію, зокрема особа не лише повинна мати певний статус та знаходитись на квартирному облік, але й обов`язково потребувати поліпшення житлових умов.

Відповідно до положень пунктів 3, 4 Порядку №719 право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають особи з інвалідністю I - II груп, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, визначених пунктами 11 - 14 частини другої статті 7 Закону №3551-ХІІ, які перебувають на квартирному обліку (далі - особи з інвалідністю).

Грошова компенсація виплачується у повному обсязі в порядку черговості взяття на квартирний облік та з урахуванням категорії отримувача грошової компенсації для членів сімей осіб, визначених пунктом 2 цього Порядку, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей осіб, визначених абзацами п`ятим - восьмим пункту 1 статті 10 Закону №3551-ХІІ, для осіб з інвалідністю I - II груп, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, визначених пунктами 11 - 14 частини другої статті 7 Закону №3551-ХІІ, які потребують поліпшення житлових умов.

Отже, зазначені норми визначають умови отримання компенсації, серед яких, перебування на квартирному обліку та потреба в поліпшенні житлових умов є обов`язковими.

Пунктом 5 Порядку №719 визначено, що за поданням структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (крім м. Києва) рад, за рішенням виконавчого комітету міської, районної в місті (у разі її створення) ради або за розпорядженням голови районної, районної в м. Києві держадміністрації утворюються комісії щодо розгляду заяв членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли, та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації (далі - комісія).

До повноважень комісії належить: перевірка наявності у особи статусу члена сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, та особи з інвалідністю; визначення категорії особи як члена сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла; перевірка складу сім`ї особи з інвалідністю; перевірка наявності документів про взяття на квартирний облік членів сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, та особи з інвалідністю; перевірка факту спільного або роздільного проживання членів сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, які мають право на грошову компенсацію; прийняття рішення про призначення або відмову в призначенні грошової компенсації; визначення розміру грошової компенсації; перевірка наявності майнових прав на нерухоме майно членів сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, та особи з інвалідністю, а також всіх членів родини, на яких розраховується грошова компенсація, або відчуження такого майна протягом п`яти років, що передують даті подання заяви про виплату грошової компенсації (пункт 6 Порядку №719).

За правилами, встановленими пунктом 7 цього Порядку, заяву про призначення грошової компенсації член сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, особа з інвалідністю (далі - заявник) або їх законний представник чи уповноважена особа особисто подають до органу соціального захисту населення за місцем перебування на квартирному обліку (далі - орган соціального захисту населення).

Перелік документів, які подаються разом із заявою про призначення грошової компенсації наведений у пункті 8 Порядку №719.

Відповідно до положень пунктів 10-12 Порядку №719 орган соціального захисту населення протягом п`яти робочих днів з дня прийняття заяви з усіма необхідними документами обстежує матеріально-побутові умови заявника, про що складає акт за формою, встановленою Мінсоцполітики.

Після складення акта обстеження матеріально-побутових умов заявника орган соціального захисту населення протягом трьох робочих днів, а у випадку, визначеному у пункті 22 цього Порядку, протягом десяти робочих днів вносить до комісії подання про виплату грошової компенсації.

Комісія протягом п`яти робочих днів з дня надходження подання розглядає його по суті і в присутності заявника або його законного представника чи уповноваженої особи приймає рішення щодо призначення або відмови в призначенні грошової компенсації.

Отже, цим нормативним документом унормовано алгоритм дій Комісії у разі надходження заяви про призначення грошової компенсації особі з інвалідністю, зокрема який включає в себе перевірку статусу особи, яка звернулася за призначенням грошової компенсації, факту взяття на квартирний облік особи з інвалідністю, а також майнового стану особи заявника.

Відповідно до пункту 15 Порядку №719, Комісія може відмовити заявнику в призначенні грошової допомоги з таких підстав:

1) особа, яка загинула (пропала безвісти), померла, або особа з інвалідністю не належали до одного з військових формувань, визначених в абзаці восьмому, формувань, визначених абзацами шостим і сьомим, або не залучалися до діяльності, визначеної абзацом п`ятим пункту 1 статті 10 Закону №3551-ХІІ;

2) особа, яка загинула (пропала безвісти), померла, або особа з інвалідністю не брав безпосередню участь в антитерористичній операції (відсутня довідка, визначена в підпункті 3 пункту 8 цього Порядку);

3) заявник не є членом сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, визначеним в абзацах шістнадцятому - двадцять другому пункту 1 статті 10 Закону №3551-ХІІ;

4) заявник не є особою, визначеною у пунктах 11 - 14 частини другої статті 7 Закону №3551-ХІІ;

5) заявник не перебуває на квартирному обліку з урахуванням норми, визначеної у пункті 9 цього Порядку;

6) заявник є членом сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, за категорією, нижчою, ніж категорія, до якої належить інший член цієї ж сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, в разі одночасного подання ними заяви на отримання грошової компенсації;

7) заявник є членом сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, за категорією, нижчою, ніж категорія, до якої належить інший член цієї ж сім`ї, який вже отримав житло або грошову компенсацію, - до виплати грошової компенсації всім членам сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли, які перебувають на обліку в Реєстрі і мають першочергове право на таку виплату;

8) заявнику вже надавалося житло або вже виплачувалася грошова компенсація як члену сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, або як особі з інвалідністю.

Водночас підстави для відмови, визначені пунктом 15 Порядку №719, мають застосовуватись у сукупності із пунктами 3, 4 цього Порядку, які в свою чергу визначають статус особи та умови надання компенсації.

Ключовим питанням у цій справі є законність та обґрунтованість рішення Комісії з відмови позивачу у призначенні грошової компенсації з підстав, що позивачем надано недостовірні відомості в частині неправомірного місця реєстрації заявника (реєстрація заявника суперечить вимогам п.3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207).

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_4 м. Одеси Міністерства оборони України, на посаді заступника військового комісара з територіальної оборони з 12.12.2020 року, де зареєстрував місце проживання/перебування за адресою АДРЕСА_1 30.12.2020 та згідно з витягом із наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 м. Одеси Міністерства оборони України від 11.02.2021 року №13, звільнений наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по особовому складу) від 29.01.2021 року № 21 у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Також, судом було встановлено, що з 11.02.2021 року позивач виключений із списків особового складу районного територіального центру та всіх видів забезпечення.

Відповідно до п. 6 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України 31.07.2018 року №380 «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», військовослужбовці та члени їх сімей до одержання ними жилого приміщення для постійного проживання мають право зареєструватися у військовій частині за її місцезнаходженням.

Відповідно до п. 6 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженого постановою, до повноважень міської Комісії належить перевірка документів, що надаються заявником разом із заявою про надання такої грошової компенсації.

Як вказує відповідач у відзиві на позовну заяву, з метою належної перевірки реєстрації ОСОБА_1 в ІНФОРМАЦІЯ_4 м. Одеси Міністерства оборони України, секретарем міської Комісії було здійснено виїзд до адреси розташування ІНФОРМАЦІЯ_5 стало відомо, що в домовій книзі відсутній запис з реєстрації та записи в домовій книзі не ведуться з початку 2000-х років.

У подальшому, у зв`язку з зазначеними обставинами, міською Комісією було направлено відповідний запит до ІНФОРМАЦІЯ_3 Міністерства оборони України з проханням повідомити міську Комісію про правомірність, підстави та умови реєстрації ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , де розташований ІНФОРМАЦІЯ_4 м. Одеси Міністерства оборони України.

20.08.2021 року на адресу міської Комісії надійшов лист ІНФОРМАЦІЯ_3 Міністерства оборони України від 11.08.2021 року №943/10614, яким повідомлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не уповноважені у здійсненні реєстрації місця проживання (перебування) громадян, та як наслідок реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 не здійснював.

Таки чином, суд приходить до висновку, що на засіданні міської Комісії від 06.12.2021 року відповідачем правомірно було прийнято рішення №201 про відмову в наданні грошової компенсації ОСОБА_1 , відповідно до пп. 10 п. 14 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №719, з підстав: надання недостовірних відомостей в частині неправомірного місця реєстрації заявника, оскільки реєстрація заявника суперечила вимогам п.3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207, а саме - реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради, яка була чинна на день прийняття міською Комісією рішення.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії, та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи відмову в задоволенні позову, а також те, що позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України, судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 9, 12, 77, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міської комісії з розгляду заяв членів сімей загиблих осіб з інвалідністю, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України або брали участь у бойових діях на території інших держав Одеської міської ради про визнання протиправним та скасуванні рішення №201 від 06.12.2021 року та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Міська комісія з розгляду заяв членів сімей загиблих осіб з інвалідністю, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України або брали участь у бойових діях на території інших держав Одеської міської ради (вул. Косовська, буд.2-Д, м. Одеса, 65022, ).

Суддя С.О. Cтефанов

.