Справа № 380/10115/22
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (79000, м. Львів, пл. Шашкевича, 1, ) про скасування постанови про арешт коштів боржника,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), у якій просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан О. О. від 08.07.2022 у ЗВП №66012341 про арешт коштів боржника.

Позивач просить суд скасувати постанову від 08.07.2022 ВП №66012341 про арешт коштів боржника старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Відповідно до доводів позовної заяви, позивач (боржник у виконавчому провадженні) вважає постанову старшого державного виконавця про арешт коштів боржника протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Позивач з покликанням на норми статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 вважає, що всі судові рішення про стягнення грошових коштів з державного органу підлягають примусовому виконанню органами Державної казначейської служби України. Позивач вважає, що вчинення дій щодо виконання оскаржуваної постанови, яка прийнята з порушенням вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV спричинить порушення чинного законодавства, заподіяння значної шкоди правам позивача, правам, свободам та інтересам пенсіонерів, які отримують пенсії відповідно до інших законів за рахунок страхових внесків підприємств, які обліковуються на рахунках органів Пенсійного фонду, відкритих в Ощадному банку України. Позивач вказує, що списання коштів з рахунків Управління призведе до ряду негативних наслідків, серед яких: невиплата пенсій пенсіонерам; невиплата працівникам Управління заробітної плати, несплату податків до бюджету, у фонди соціального страхування. Позивач зазначає, що по 20 судових рішеннях, по яких було відкрито виконавчі провадження, Головним управлінням на сьогодні здійснено виплату суми заборгованості, по решті судових рішень - сума боргу перебуває на обліку в Реєстрі судових рішень, яка буде виплачена після виділення коштів з Державного бюджету України.

Ухвалою суду від 09 серпня 2022 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач, відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі ВПВР УЗПВР у Львівській області, відповідач), позов не визнає, надіслав відзив на позовну заяву, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до положень статті 56 Закону, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. У ВПВР УЗПВР у Львівській області відсутні будь-які відомості щодо виконання виконавчих проваджень про стягнення заборгованості (за постановами про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів). 08 липня 2022 року ВПВР УЗПВР у Львівській області, керуючись статтями 18, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 59, 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» винесено постанову про арешт коштів боржника ВП № 66013341 в межах зведеного виконавчого провадження № 66055308, яку скероване боржнику до відома, та в банківські установи - до виконання. Вважає правомірним винесення цієї постанови, оскільки відсутні документально підтверджені докази того, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення на такі кошти заборонено законом.

Від позивача 24 серпня 2022 року надійшла відповідь на відзив, в якому позивач просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 08 липня 2022 року прийняв постанову ВП №66012341 про арешт коштів боржника в розмірі 1 124 498,55 грн та 11 липня 2022 року вказана постанова надійшла на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Не погоджуючись з вказаною постановою про накладення арешту на кошти, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулось до суду з вказаним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

На виконані У ВПВР УЗПВР у Львівській області перебуває зведене виконавче провадження АСВП №66055308 до складу якого входять виконавчі провадження №№ 69255962; 69255900; 69123962; 69123934; 69123872; 69123834; 69123331; 69123302; 69122963; 69122936; 69122919: 69117040; 69116959; 086313; 69086214; 69086186; 69086164; 69086142; 69077642; 69070701; 69070642; 69070574; 69070549; 69041160; 69041116; 69040612; 69040551; 69040489; 69040441; 69040396; 69040334; 69033096; 69033033; 68868214; 68868203; 68868193; 68868180; 68868164; 68868154; 68868138; 68868032; 68868019; 68867994; 68862812; 68862761; 68385784; 68385620; 68385440; 68385283; 68364190; 68364053; 68363848; 68363705; 68363448; 68341846; 68341574; 68341381; 68341181; 68340999; 68340827; 68340627; 68340436; 68339923; 68297134; 68297039; 67760958; 67760851; 67760722; 67760630; 67760498; 67760269; 67573354; 67572978; 67506181; 67505825; 67384589; 67384278; 320466; 67011026; 67010829; 66361039; 66360934; 66134247; 66134095; 66133945; 66133620; 66012341; 66012176; 66012033; 66011671; 66011505; 66011355; 66011170; 66011029; 66010860; 66010681; 66010521; 66010332; 66010191; 66010054; 66009637; 66009407; 66009168 про стягнення заборгованості (за постановами про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів) з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на загальну суму 1124498,55 грн.

Докази щодо виконання зазначених виконавчих проваджень в матеріалах справи відсутні.

Оцінюючи доводи позивача про те, що судові рішення про стягнення грошових коштів з державного органу підлягають примусовому виконанню органами Державної казначейської служби України суд виходить з того, що в порядку примусового списання коштів з рахунків боржника Державною казначейською службою України може проводитися лише у тому випадку, якщо такий боржник обслуговується в органах Казначейства та має там відповідні рахунки, з яких можна було б здійснити безспірне списання грошових коштів. Суд враховує, що така правова позиція висловлена касаційним судом при розгляді аналогічного спору у справі №823/1069/15. Оскільки облік надходжень і витрат коштів Пенсійного фонду здійснюють виконавчі органи Пенсійного фонду, а не орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суд вважає доводи позивача з цього приводу хибними.

Щодо доводів позивача про виконання судових рішень до винесення постанов про відкриття виконавчого провадження, такі є безпідставними та не стосуються предмету спору у цій справі. Позивач не надав суду рішень в цивільних, адміністративних справах, які б вказували на скасування цих постанов в судовому порядку.

Твердження позивача, що по 20-ти судових рішеннях, по яких було відкрито виконавче провадження Головним управлінням здійснено виплату заборгованості, судом до уваги не береться, оскільки відсутні в матеріалах справи підтвердження вказаної обставини.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст.1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейська обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до статті 52 Закону №1404-VIII:

1. Виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

2. Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

3. Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до статті 56 Закону №1404-VIII:

- арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (частина перша);

- арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (частина друга);

- арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі (частина третя);

- копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (частина четверта).Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, у провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Такий арешт знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

Як встановлено судом, оскаржуваною постановою накладено арешт на кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржникові.

Дослідивши письмові докази суд приходить до висновку про їх невідповідність дійсним обставинам, на які посилається позивач.

Так судом встановлено, що відповідно до постанови ВП № 66012341 від 08.07.2022 про арешт коштів боржника, яка міститься в матеріалах справи, накладено арешт на всі кошти, які належать боржникові та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржникові.

Тобто, в даній постанові чітко зазначено про заборону накладення арешту на кошти, звернення стягнення на які заборонено законом, а отже державним виконавцем було враховано ч. 3 ст. 52 Закону №1404-VIII.

Між тим, позивачем, до суду, не надано жодного доказу про накладення арешту на рахунки із спеціальним режимом використання.

При цьому, дії державного виконавця ВПВР УЗПВР у Львівській області по винесенню постанови ВП №66012341 від 08.07.2022 року про арешт коштів боржника вчинені у повній відповідності до вимог законодавства та є правомірними, а тому відсутні підстави для скасування такого рішення.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (79000, м. Львів, пл. Шашкевича, 1, ) про скасування постанови про арешт коштів боржника - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його підписання. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.М. Брильовський