Справа № 640/6242/22
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/83
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2022 року м. Київ № 640/6242/22

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "МАРКАСОН"
до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у (м. Київ)
провизнання незаконною та скасування постанови
Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МАРКАСОН" звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить:

визнати дії головного державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору ВП №57315006 від 17.01.2022 р. незаконними;

скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП №57315006 від 17.01.2022 р.;

зобов`язання Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) згідно з Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 р. №787, подати до Головного управління в м. Києві Державної казначейської служби подання про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "МАРКАСОН" з Державного бюджету України в сумі 24 000 грн., сплачених на виконання постанови про стягнення виконавчого збору ВП №57315006 від 17.01.2022 р. як виконавчий збір.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.05.2022 р. відкрито провадження з розгляду справи та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без виклику сторін.

17.06.2022 р. надано відзив на позов.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 31.01.2018 р. у справі №465/6343/17 -

визнано неправомірними дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркасон" щодо ненадання українською мовою інформації про товари, які ним реалізовуються;

зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркасон" (м.Київ, Харківське Шосе, 20-203, ) надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) інформацію про товари, які ним реалізовуються, українською мовою на запити, що надіслані 25.09.17р.та 25.10.2017р;

зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркасон" надати ОСОБА_1 всю необхідну інформацію про товари, які ним реалізовуються, в тому числі, і на інформаційному порталі https://modnakasta.ua/, українською мовою.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 17.07.2018 р. у вказаній справі судове рішення залишене без змін.

Постановою старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 28.09.2018 р. відкрито виконавче провадження ВП №57315006 з примусового виконання виконавчого листа від 28.03.2018 р. у справі №465/6343/17 про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркасон" надати ОСОБА_1 всю необхідну інформацію про товари, які ним реалізовуються, в тому числі, і на інформаційному порталі https://modnakasta.ua/, українською мовою.

Постановою старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 12.12.2018 р. у ВП №57315006 закінчено виконавче провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з виконанням виконавчого документа в повному обсязі.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 21.05.2020 р. у справі №465/6343/17 визнано протиправною та скасовано постанову Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про закінчення виконавчого провадження №57315006.

Постановою головного державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 08.02.2021 р. скасовано постанову Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про закінчення виконавчого провадження №57315006.

Постановою головного державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17.01.2022 р. у ВП №57315006 стягнено з боржника виконавчий збір у розмірі 24 000 грн.

Вказані кошти сплачено ТОВ "МАРКАСОН" 10.02.2022 р.

Постановою головного державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11.02.2022 р. у ВП №57315006 закінчено виконавче провадження підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з виконанням виконавчого документа в повному обсязі.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "МАРКАСОН" - вважає постанову про стягнення виконавчого збору ВП №57315006 від 17.01.2022 р. протиправною та просить її скасувати з таких підстав.

Позивач зазначає, що виконавчий збір не підлягає стягненню, оскільки позивачем як боржником у виконавчому провадженні виконано виконавчий документ до відкриття виконавчого провадження.

Сума виконавчого збору розрахована некоректно, оскільки у розрахунку застосовано показник мінімального розміру заробітної плати, що не відповідає даті відкриття виконавчого провадження, і суму збору завищено на 9 108 грн.

Зокрема, позивач посилається на положення ч. 9 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з яким виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Позивач зазначає, що ним виконано виконавчий документ 20.08.2018 р. (дата направлення на адресу виконавчого органу відповідного повідомлення), тоді як постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 28.09.2018 р.

Щодо посилки у розрахунку виконавчого збору позивач зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір розраховано у розмірі чотирьох розмірів мінімальної заробітної плати 6000 грн., що діяв у період з 01.01.2021 р. по 30.11.2021 р., а не розмір мінімальної заробітної плати станом на 28.09.2018 р., коли виконавче провадження було відкрито.

Відповідач - Дарницький районний відділ Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Відповідач зазначає, що фактично виконавчий документи не виконано в повному обсязі у 2018 р., оскільки 17.01.2022 р. стягувач у виконавчому провадженні звернувся до органу стягнення з заявою про невиконання останньої частини судового рішення про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркасон" надати ОСОБА_1 всю необхідну інформацію про товари, які ним реалізовуються, в тому числі, і на інформаційному порталі https://modnakasta.ua/, українською мовою.

Таким чином, після скасування постанови про закінчення виконавчого провадження було винесено оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору. І його розмір визначався згідно законодавства, чинного станом на час винесення постанови.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

В даному випадку позивач зазначає, що оскаржувана постанова від 17.01.2022 р. №57315006 про стягнення виконавчого збору ним не отримана, тоді як він дізнався про неї при ознайомленні з сайтом АСВП 10.02.2022 р.; позов подано до суду 18.02.2022 р.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування вказаної інформації, зокрема, щодо отримання позивачем оскаржуваної постанови раніше.

За таких обставин у суду відсутні підстави для висновку про порушення позивачем строку звернення до суду, і позов підлягає розгляду по суті.

Щодо позовних вимог по суті суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, 3, 4, 9 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VIII (в редакції станом на 17.01.2022 р.) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону.

Позивач посилається на фактичне виконання ним рішення до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження постановою старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 28.09.2018 р. ВП №57315006.

З вказаного приводу суд зазначає наступне.

Згідно з матеріалами справи позивач 03.08.2018 р. скерував на адресу стягувача у виконавчому провадженні ОСОБА_1 відповідь на пропозицію про добровільне виконання рішення суду та запити, що надіслані 25.09.2017 р. та 25.10.2017 р. (опис вкладенні від 03.08.2018 р.).

Також позивачем на адресу стягувача направлено лист від 20.08.2018 р. вих. №355/09 від 20.08.2018 р. щодо виконання рішення Франківського районного суду м.Львова від 31.01.2018 р. у справі №465/6343/17, у якому надано інформацію про виконання судового рішення, у якому, зокрема, повідомлено про те, що товариство вважає рішення суду виконаним, оскільки на веб-сайті доступ до отримання подальшої інформації або роз`яснень про основні характеристики (в тому числі, українською мовою) можливий з будь-якої сторінки, пов`язаної з пропозицією товарів.

Крім того, товариством продовжується робота з забезпечення доступності кожному інформації українською/російською мовою.

Лише після отримання вказаної відповіді стягувач звернувся з заявою про примусове виконання виконавчого документа, і виконавче провадження ВП №57315006 відкрито постановою від 28.09.2018 р.

Після отримання вказаної постанови позивача листом від 06.11.2018 р. за №365/09 надіслав на адресу органу стягнення повідомлення про виконання рішення суду, у якому повідомив про повне виконання рішення з посиланням на надання відповідної інформації стягувачу, а також з наведенням детального опису виконання рішення суду.

За наслідками розгляду вказаного листа було складено акт державного виконавця від 06.11.2018 р., а також постановою старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 12.12.2018 р. у ВП №57315006 закінчено виконавче провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з виконанням виконавчого документа в повному обсязі.

З вказаного суд робить висновок, що наданої позивачем інформації було для органу стягнення достатньо для висновку про повне виконання судового рішення.

Крім того, у період з 28.09.2018 р. по 12.12.2018 р. органом стягнення не виносилася постанова про стягнення виконавчого збору, з чого суд робить висновку про те, що для цього не було підстав з огляду на положення ч. 9 ст. 27 Закону №1404-VIII.

Згідно з матеріалами справи в подальшому постанова від 12.12.2018 р. у ВП №57315006 була скасована як наслідок виконання ухвали Франківського районного суду м.Львова від 21.05.2020 р. у справі №465/6343/17.

При ознайомленні зі змістом вказаної ухвали судом з`ясовано, що висновку про задоволення позовних вимог скаржника щодо визнання дій Дарницьким РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві щодо ненадання інформації заявнику про відкриття та закриття виконавчого провадження, зокрема на заяву від 02.11.2018 року - неправомірними та визнання протиправною та скасування постанови Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про закінчення виконавчого провадження №57315006. суд дійшов з огляду на те, що Дарницьким РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві не було надіслано жодного документу (постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про закриття виконавчого провадження) стягувачу, а також не було вжито жодних заходів на скаргу подану стягувачем на ім`я начальника Дарницького РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві, що, в свою чергу, вплинуло на права стягувача у виконавчому провадженні визначені ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" та порушило його право на участь у виконавчому провадженні.

Питання обґрунтованості висновку органу стягнення про наявність підстав для закінчення виконавчого провадження предметом судового розгляду не була.

Відповідно, сам по собі факт скасування постанови від 12.12.2018 р. у ВП №57315006 та фактичне поновлення виконавчого провадження не свідчать про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження, наведених у вказаній постанові.

В подальшому 09.12.2021 р. органом стягнення скеровано на адресу позивача вимогу-зобов`язання щодо виконання судового рішення №1425, і листом від 10.01.2022 р. за №1425 позивачем повторно повідомлено про виконання судового рішення з посиланням на надану боржнику інформацію листами від 03.08.2018 р. та 20.08.2018 р.

Також боржником повідомлено про створення веб-сайту українською мовою.

Повідомленням про виконання судового рішення в порядку ч. 9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" від 10.01.2022 р. №1426 позивачем повідомлено орган стягнення про те, що резолютивна частина рішення, що підлягала виконанню у ВП №57315006, не передбачає викласти весь сайт українською мовою, як про це зазначає стягувач, і така вимога не підлягає виконанню.

Крім того, у матеріалах виконавчого провадження міститься заява стягувача від 17.01.2022 р., у якій він посилається на ту обставину, що на момент звернення до Франківського районного суду 15.05.2019 р. рішення не було виконано в повному обсязі, що встановлено судом.

Також стягував зазначає, що станом на час звернення до суду зі скаргою сайт перекладено українською мовою, тому він не заперечує проти закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, принциповим питанням, що підлягає вирішенню, є встановлення події виконання судового рішення і її часу.

Суд зазначає, що згідно з постановою старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 28.09.2018 р. відкрито виконавче провадження ВП №57315006 з примусового виконання виконавчого листа від 28.03.2018 р. у справі №465/6343/17 про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркасон" надати ОСОБА_1 всю необхідну інформацію про товари, які ним реалізовуються, в тому числі, і на інформаційному порталі https://modnakasta.ua/, українською мовою.

Тобто, належним виконанням судового рішення у виконуваній частині є надання стягувачу всієї необхідної інформації про товари, які ним реалізовуються, в тому числі, і на інформаційному порталі https://modnakasta.ua/, українською мовою.

Вказане зобов`язання не містить інформації про визначення змісту і оформлення сайта позивача, і висновки стягувача з цього приводу не відповідають змісту виконавчого листа.

Між тим, згідно з матеріалами справи, після поновлення виконавчого провадження позивач лише повторно повідомив про виконання судового рішення з посиланням на надану боржнику інформацію листами від 03.08.2018 р. та 20.08.2018 р., тоді як роботи з забезпечення доступності кожному інформації на сайті українською/російською мовою таким виконанням не є, і завершення цих робіт не можуть вважатися повним виконанням судового рішення, незалежно від думки стягувача з цього приводу.

Таким чином, відповідач повторно постановою головного державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11.02.2022 р. у ВП №57315006 закінчив виконавче провадження підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з виконанням виконавчого документа в повному обсязі, на підставі тих самих документів, які йому були надані перед попереднім закінченням виконавчого провадження.

Оскільки при винесенні постанови старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 12.12.2018 р. у ВП №57315006 про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" питання про стягнення виконавчого збору не вирішувалося, так як рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у серпні 2018 р., а нових обставин на підтвердження виконання судового рішення після його відкриття не встановлено, підстави для незастосування положення ч. 9 ст. 27 Закону №1404-VIII при повторному закінченні виконавчого провадження відсутні також.

Вказане є підставою для висновку про протиправність оскаржуваної постанови та наявність підстав для її скасування.

З огляду на вищевикладене суд не вважає за необхідне надавати оцінку правильності розрахунку виконавчого збору.

Окремо суд зазначає, що позовна вимога про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП №57315006 від 17.01.2022 р. охоплює вимогу про визнання дій з її винесення протиправними і окремого відображення у резолютивній частині рішення не потребує.

Кошти на виконання оскарженої постанови сплачено ТОВ "МАРКАСОН" 10.02.2022 р., що підтверджується розпорядженням державного виконавця від 11.02.2022р.

Згідно з п. 1 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845, він визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Згідно з п. 5 Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 р. №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Таким чином, належним способом захисту є зобов`язання направити до органу Державного казначейства України відповідне подання.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 287, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення виконавчого збору ВП №57315006 від 17.01.2022 р.

3. Зобов`язати Дарницький районний відділ Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (02099, м. Київ, вул. Костянтина Заслонова, 16, код 34968768) згідно з Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 р. №787, подати до Головного управління в м. Києві Державної казначейської служби подання про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "МАРКАСОН" з Державного бюджету України в сумі 24 000 грн., сплачених на виконання постанови про стягнення виконавчого збору ВП №57315006 від 17.01.2022 р. як виконавчий збір.

4. Присудити до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (02099, м. Київ, вул. Костянтина Заслонова, 16, код 34968768) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРКАСОН" (02121, м. Київ, Харківське шосе, 201-203, код 37118680) 2 481 грн. судового збору.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 11.07.2022 р.