Справа № 620/3982/22
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2022 року Чернігів Справа № 620/3982/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області
провизнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУ ПФУ, відповідач) про визнання протиправними дії відповідача щодо перерахунку з 01.02.2021 пенсії позивача; зобов`язання зарахувати в страховий стаж позивача період роботи у Бахмацькому молочноконсервному комбінаті з 20.02.1984 року по 27.12.1992 року, відновити виплату пенсії з урахуванням страхового стажу за період роботи у Бахмацькому молочноконсервному комбінаті з 20.02.1984 року по 27.12.1992 року та здійснити виплату недорахованих коштів з 15.02.2021 року.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач з 15.02.2021 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком. До 17.12.2021 розмір призначеної пенсії складав 3327,05 грн, а з цієї дати зменшився до 2530,41 грн. На звернення позивача, ГУ ПФУ в Чернігівській області повідомило, що відділом застосування пенсійного законодавства перевірено документи пенсійної справи ОСОБА_1 та встановлено, що деякі записи в трудовій книжці проведені з порушенням, а саме періоди роботи з 20.02.1984 року по 27.12.1992 року (відсутнє повне перейменування підприємства Бахмацького молочно-консервного комбінату). З урахуванням вищевказаного пенсійну справу переглянуто та приведено у відповідність з 15.02.2021. Проте позивач із такими діями відповідача не погоджується та зазначає, що в його трудовій книжці наявні записи про прийняття та звільнення з комбінату, додатково надані довідки про перейменування комбінату, а відсутність деяких записів щодо повного перейменування Бахмацького молочно-консервного комбінату не є його виною і працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства. Така підстава не може бути покладена в основу для позбавлення пенсіонера конституційного права на належне пенсійне забезпечення. Окрім того, під час надання документів на початку 2021 року у пенсійного органу не виникло жодних сумнівів.

Ухвалою суду від 27.06.2022 провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому позов не визнає та вказує, що під час перевірки електронної справи позивача встановлено, що деякі записи в трудовій книжці проведені з порушенням Інструкції, а саме: за період роботи з 20.02.1984 по 27.12.1992 (відсутнє повне перейменування підприємства Бахмацького молочно-консервного комбінату). Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637), за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори, угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Такі документи позивачем не надавались. Враховуючи наведене, відсутні підстави для зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 20.02.1984 по 27.12.1992.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 15.02.2021 отримує пенсію за віком.

Як зазначає позивач, з 15.02.2021 відповідачем призначено та до 17.12.2021 виплачувалась пенсія в розмірі 3321,05 грн, однак із цієї дати пенсійні виплати зменшено до 2530,41 грн, що не заперечується відповідачем та підтверджується випискою з карткового рахунку (а.с. 12-13).

Звернувшись до відповідача із запитом стосовно зменшення розміру пенсійних виплат, ОСОБА_1 отримав відповідь від ГУ ПФУ в Чернігівській області, викладену в листі від 05.05.2022, відповідно до якої відповідачем перевіривши електронну справу позивача встановлено, що деякі записи в трудовій книжці проведені з порушенням Інструкції, а саме: за період роботи з 20.02.1984 по 27.12.1992 відсутнє повне перейменування підприємства Бахмацького молочно-консервного комбінату, а тому вказаний період не було включено до розрахунку пенсії та страхового стажу позивача (а.с. 16-17).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся за їх захистом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV(далі - Закон №1058-IV).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058-IV).

Згідно з частинами першою, другою та четвертою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» набрав чинності 01.01.2004. До вказаної дати питання зарахування стажу для призначення пенсії, зокрема, регулювалося нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Отже, законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.

Подібна правова позиція зазначена Верховним Судом у постановах від 04.02.2021 у справі № 439/905/17, від 09.06.2021 у справі № 488/3973/13-а.

Таким чином, суд зауважує, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжна. Відсутність інших документів на підтвердження трудового стажу не може нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

У спірний період порядок ведення трудових книжок був передбачений положеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.1985 № 252 із змінами, внесеними постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань від 19.10.1990) (далі Інструкція № 162).

Відповідно до пункту 2.2 вказаної Інструкції у трудову книжку, зокрема, вносяться відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Згідно з пунктом 2.3 Інструкції № 162 всі записи у трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виробляються арабськими цифрами (число та місяць двозначними). Наприклад, якщо робітника або службовця прийнято на роботу 5 січня 1984 р., у графі 2 трудової книжки раніше встановленого зразка (1938 р.) записується: «1984.05.01», у трудових книжках, виданих після 1 січня 1975 р.; «05.01.1984».

Записи виконуються акуратно, пір`яною або кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору.

Пунктами 2.5 та 2.7 Інструкції № 162 передбачено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та ін. виправлення проводиться адміністрацією того підприємства, де було внесено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівникові у цьому необхідну допомогу.

Якщо підприємство, яке внесло неправильний або неточний запис, ліквідовано, виправлення вносяться правонаступником, а за його відсутності - організацією, що стоїть вище, якій було підпорядковане ліквідоване підприємство.

Відповідно до пункту 2.9 Інструкції № 162 у розділах «Відомості про роботу», «Відомості про нагородження», «Відомості про заохочення» трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається.

При необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після вказівки відповідного порядкового номера, дати внесення запису в графі 3 пишеться: «Запис за № таким недійсний. Прийнятий за такою професією (посадою)» і в графі 4 повторюється дата номер наказу (розпорядження) адміністрації, запис з якого неправильно внесено до трудової книжки.

Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з дотриманням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 дата звільнення; у графі 3 причина звільнення; у графі 4 вказується, на підставі чого внесено запис, - наказ (розпорядження), його дату та номер (пункт 2.26 Інструкції № 162).

Спірним питанням в даній справі є період роботи позивача в період з 20.02.1984 по 27.12.1992 в Бахмацькому молочноконсервному комбінаті, сумніви щодо цього виникли у відповідача наприкінці 2021 року під час перевірки електронної справи пенсіонера.

З даних, які містяться в трудовій книжці, наявна можливість встановити факт роботи позивача у період з 20.02.1984 по 27.12.1992 в Бахмацькому молочноконсервному комбінаті. При цьому, суд зауважує, що записи у розділах «№ запису», «Дата (число, місяць, рік)», «Відомості про прийом на роботу, про переведення на іншу роботу, про звільнення» не містять дефектів.

В трудовій книжці є записи про прийняття на роботу в Бахмацький молочно-консервний комбінат 20.02.1984, його перейменування в Орендне підприємство «Бахмацький молочно-консервний комбінат», перетворення в ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» та звільнення ОСОБА_1 з 08.03.2007.

Окрім того, на підтвердження перейменування Бахмацького молочно-консервного комбінату в Організацію орендарів Бахмацького молочноконсервного комбінату та в ЗАТ Бахмачконсервмолоко» позивачем було надано архівну довідку архівного відділу Ніжинської районної державної адміністрації від 16.12.2021 (а.с. 14).

Також позивачем були надані архівні довідки Об`єднаного трудового архіву Бахмацької міської ради від 26.04.2022 про нарахування заробітної плати в ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» за період з лютого 1984 року по грудень 1992 року (а.с. 15).

Суд погоджується із твердженням позивача про те, що особа не може нести відповідальність за наявні неточності в трудовій книжці, допущені з вини роботодавця.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Враховуючи вказане вище та з огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що період роботи позивача з 20.02.1984 по 27.12.1992 в Бахмацькому молочноконсервному комбінаті підлягає зарахуванню до його страхового стажу. А тому, відповідач, діяв всупереч законодавству в сфері пенсійного забезпечення не зарахувавши спірний період роботи позивача до страхового стажу.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, як: здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15.11.96 у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьев проти України від 05.04.2005.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог шляхом: визнання протиправними дій відповідача щодо виключення зі страхового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи в Бахмацькому молочноконсервному комбінаті з 20.02.1984 по 27.12.1992 та проведення в зв`язку з таким виключенням перерахунку пенсії у меншому розмірі; зобов`язання відповідача зарахувати в страховий стаж позивача період роботи у Бахмацькому молочноконсервному комбінаті з 20.02.1984 по 27.12.1992, відновивши виплату пенсії з урахуванням спірного періоду та здійснити виплату недорахованих коштів з 15.02.2021.

Квитанцією від 07.06.2022 (а.с. 5) підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 992,40 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 5, 72-74, 77, 241-246, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо виключення зі страхового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи в Бахмацькому молочноконсервному комбінаті з 20.02.1984 по 27.12.1992 та проведення в зв`язку з таким виключенням перерахунку пенсії у меншому розмірі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати в страховий стаж ОСОБА_1 період роботи у Бахмацькому молочноконсервному комбінаті з 20.02.1984 по 27.12.1992, відновивши виплату пенсії з урахуванням спірного періоду та здійснити виплату недорахованих коштів з 15.02.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, .

Дата складення повного рішення суду - 30.08.2022.

Суддя Ю. О. Скалозуб