Справа № 500/426/19
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/426/19

25 серпня 2022 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю:

секретаря судового засідання Шостак Н.І.

представника позивача адвоката Фльорківа О.В.

представників відповідача Шпит І.П., Коваля Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 12.02.2019 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (правонаступником якого є Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), у якій просив:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 03.10.2018 №399/45 "Про проведення службового розслідування", із змінами до нього;

визнати протиправним та скасувати акт про результати службового розслідування стосовного головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Єрохіна О.В. від 06.12.2018;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 08.01.2019 №1/11 "Про ініціювання дисциплінарного провадження";

визнати протиправним та скасувати подання дисциплінарної комісії щодо накладення дисциплінарного стягнення від 15.01.2019;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 15.01.2019 №11/11 "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 ";

визнати протиправним та скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 15.01.2019 №36/8 "Про звільнення ОСОБА_1 ";

поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області з 16.01.2019;

стягнути з Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.01.2019 по день поновлення його на роботі;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по даній справі;

допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та виплати йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 з 16.03.2016 працював на посаді головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, в системі органів юстиції з 05.08.1994, стаж державної служби 25 років 10 місяців, що підтверджується відомостями, викладеними у акті службового розслідування від 06.12.2018. За результатами службового розслідування та дисциплінарного провадження, які, на думку позивача, призначені без належної на те правової підстави та проведені з порушенням процедури, необґрунтовано зроблено висновок, в тому числі у оспорюваному наказі від 15.01.2019 №11/11 "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 ", про наявність факту (складу) дисциплінарного проступку. Вказує на передчасність встановлення неправомірності дій та перевищення службових повноважень у межах виконавчого провадження №40307829 за відсутності постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження та до завершення судових розглядів та набрання законної сили чи вступу в дію судових рішень у справах за скаргами на такі дії.

За таких обставин, позивач вважає оскаржувані рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

05.03.2019 Головним територіальним управлінням юстиції у Тернопільській області подано до суду відзив на позовну заяву (том. 1 арк.спр.47-75), в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що в ході службового розслідування та дисциплінарного провадження встановлено, що ОСОБА_1 при виконанні виконавчого провадження №40307829 з примусового виконання виконавчого листа №2-5966/2011 від 23.04.2012, виданого Тернопільським міськрайонним судом, не дотримано вимог ст.19 Конституції України, ст. ст.4, 8, 62 Закону України "Про державну службу", ст. ст.18, 31, 39, 47 Закону України "Про виконавче провадження". Як наслідок, позивача об`єктивно обґрунтовано наказом від 15.01.2019 №11/11 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади державної служи згідно п.4 ч.1 ст.66 Закону України "Про державну службу" та наказом від 15.01.2019 №36/8 звільнено з роботи 16.01.2019 року у зв`язку з припиненням державної служби за ініціативою суб`єкта призначення відповідно до п.4 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу". Вважає, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

18.03.2019 представником позивача адвокатом Фльорків О.В. подано відповідь на відзив, (том. 2, арк.спр.61-65), в якій зазначає, зокрема, що службове розслідування відносно позивача призначено і проведено без належної на те правової підстави, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції" та Порядком проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України "Про запобігання корупції" прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, від 13.06.2000 №950, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.09.2017 №691. Зроблені за результатами службового розслідування та дисциплінарного провадження висновки про наявність факту (складу) дисциплінарного проступку головного державного виконавця ТРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області Єрохіна О.В. є передчасними і не відповідають закону, до завершення судових розглядів та набрання законної сили чи вступу в дію судових рішень у справах за скаргами на такі дії позивача у ВП №40307829.

22.03.2019 відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив (том. 2, арк.спр.70-93), в яких зазначено про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області з 16.01.2019, стягнення з Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 17.01.2019 по день поновлення його на роботі, оскільки накази Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 15.01.2019 №11/11 "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 " і №36/8 від 15.01.2019 "Про звільнення ОСОБА_1 " є об`єктивно обґрунтованими.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.05.2019, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2019, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 26.05.2022 рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2019 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції - Тернопільського окружного адміністративного суду.

Адміністративна справа №500/426/19 надійшла до Тернопільського окружного адміністративного суду 09.06.2022.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, відповідно до статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративну справу №500/426/19 передано на розгляд судді Мартиць О.І.

Ухвалою суду від 13.06.2022 прийнято до провадження адміністративну справу №500/426/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та призначено до судового розгляду на 27.06.2022.

В судовому засіданні 27.06.2022 ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, відкладено підготовче засідання на 19.07.2022.

12.07.2022 відповідачем на вимогу суду через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду подано клопотання про долучення додаткових документів до справи.

19.07.2022 за результатами підготовчого засідання судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті 10.08.2022, в подальшому оголошено перерву до 25.08.2022.

25.08.2022 в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просив задовольнити.

Представники відповідачів проти задоволення позову заперечили з мотивів, наведених у відзиві на позов і запереченнях на відповідь на відзив. В задоволенні позовних вимог просили відмовити повністю.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд, при прийнятті рішення, виходить з наступних підстав і мотивів.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами ОСОБА_1 працював на посаді головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області з 16.03.2016.

Відповідно до інформаційної довідки з автоматизованої системи виконавчого провадження від 19.11.2018 виконавче провадження №40307829 перебувало на виконанні у державного виконавця Єрохіна О.В., що підтверджується вчиненням виконавчих дій у автоматизованій системі виконавчого провадження. (том 1, арк. спр.209-226)

24.09.2018 на адресу Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області надійшов лист №11789/9/7-2018 слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про те, що здійснюється досудове розслідування за матеріалами, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000438 від 07.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, у зв`язку з чим доручено провести службову перевірку на предмет дотримання вимог чинного законодавства працівниками Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області під час здійснення виконавчого провадження №40307829 від 18.10.2013 з примусового виконання виконавчого листа №2-5966/2011, виданого 23.04.2012 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області. (том 1, арк.спр.79-81)

З метою належного розгляду вказаного вище листа слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 24.09.2018 про проведення службової перевірки начальником Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Тернопільській області 27.09.2018 за Вх.№629 подано начальнику ГТУЮ у Тернопільській області службову записку про затвердження складу комісії для проведення службового розслідування. (том 1 арк.спр.77-78)

Наказом ГТУЮ у Тернопільській області від 03.10.2018 №399/45 "Про проведення службового розслідування" створено комісію з проведення службового розслідування на предмет дотримання вимог чинного законодавства головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Єрохіним Олександром Вячеславовичем під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні №40307829. Згідно пункту 2 даного наказу висновки про проведення службового розслідування визначено подати до Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в строк до 29.10.2018. (том 1, арк.спр.24,82-83) При цьому позивач ОСОБА_1 ознайомлений 19.10.2018 з даним наказом, про що свідчить його особистий підпис. (том 1, арк.спр.83, зворот)

29.10.2018 заступником начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби-начальником управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області подано начальнику Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області службову записку про продовження терміну проведення службового розслідування до 14.12.2018, беручи до уваги об`єктивні причини, які вплинули на строки проведення службового розслідування , зокрема перебування ОСОБА_1 в період з 01.10.2018 по 16.10.2018 у відпустці, надходження матеріалів виконавчого провадження №40307829, щодо яких проводиться службове розслідування, до Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 22.10.2018. (том 1, арк.спр.84)

Наказом Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 29.10.2018 №416/45 "Про внесення змін у наказ від 03.10.2018 №399/45" внесено зміни у пункт 2 наказу Головного територіального управління юстиції №399/45 від 03.10.2018 "Про проведення службового розслідування", а саме термін проведення службового розслідування "29.10.2018" замінено на "14.12.2018". (том 1, арк.спр.25)

06.12.2018 складено акт за результатами службового розслідування стосовно головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 , з яким його ознайомлено 22.12.2018, що засвідчує його особистий підпис. (том 1, арк.спр.26-35)

В ході проведення службового розслідування встановлено, що на примусовому виконанні у Тернопільському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебувало виконавче провадження №40307829 з примусового виконання виконавчого листа №2-5966/11 від 23.04.2012, виданого Тернопільським міськрайонним судом, згідно якого в рахунок погашення заборгованості:

ОСОБА_2 за Договором відновлювальної кредитної лінії №4 від 10.04.2006р. у сумі 28974,54 Євро, що в гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу валют НБУ станом на 23.01.2012р. (100 Євро = 1030,8440 грн) становить 298682,30 грн, ОСОБА_3 за Договором відновлювальної кредитної лінії №5 від 10.04.2006р. у сумі 28974,61 Євро, що в гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу валюти НБУ станом на 23.01.2012р. (100 Євро = 1030,8440 грн) становить 298683,02 грн, ОСОБА_4 за Договором відновлювальної кредитної лінії №6 від 10.04.2006р. у сумі 28974,59 Євро, що в гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу валюти НБУ станом на 23.01.2012р. (100 Євро = 1030,8440 грн) становить 298682,82 грн, ОСОБА_5 за Договором відновлювальної кредитної лінії №7 від 10.04.2006р. у сумі 28974,61 Євро, що в гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу валюти НБУ станом на 23.01.2012р. (100 Євро = 1030,8440 грн) становить 298683,03 грн, ОСОБА_6 за Договором відновлювальної кредитної лінії №8 від 10.04.2006р. у сумі 28974,61 Євро, що в гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу валюти НБУ станом на 23.01.2012р. (100 Євро = 1030,8440 грн) становить 298683,02 грн, звернути стягнення на належне ОСОБА_7 та передане нею згідно іпотечного договору від 30 квітня 2009р. зареєстрованого в реєстрі за №620 нерухоме майно, а саме: житловий будинок з цокольним поверхом і терасою під літ. А, загальною площею 308,5 кв.м., житловою площею 106,6 кв.м. і складається з: господарської будівлі з підвалом під літ. Б; альтанки під літ. В; огорожі під 1-4; площадки під І; доріжки під II; криниці під К, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,18 га, кадастровий номер 020010956, що знаходиться в селі Байківці, Тернопільського району Тернопільської області. Реалізувати передане в іпотеку майно на прилюдних торгах з початковою вартістю 2560000,00 грн. (том 1, арк.спр.207-208)

Згідно з протоколом №310590 державного підприємства "СЕТАМ" про проведення електронних торгів від 25.01.2018 предмет іпотеки - житловий будинок загальною площею 308,5 кв.м., житловою площею 106,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 0,18 га, реалізовано за ціною 2088960,00 грн, з яких 1984512,00 грн підлягали перерахуванню на рахунок Відділу. (том 1, арк.спр.114-115)

В межах виконавчого провадження №40307829 винесені постанова від 25.10.2013 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 149341,42 грн (том 1, арк.спр.185-186) та постанова від 02.02.2018 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в розмірі 500,00 грн. (том 1, арк.спр.187-188)

01.02.2018 на адресу Відділу надійшла заява боржника ОСОБА_7 про перерахунок залишку коштів від реалізації заставного майна на належний їй картковий рахунок. (том 1, арк.спр.189)

В ході проведення службового розслідування встановлено, що державним виконавцем Відділу Єрохіним О.В. сформовано розпорядження №40307829 від 01.02.2018, затверджене начальником Відділу, відповідно до якого грошові кошти, що надійшли від реалізації предмета іпотеки при примусовому виконанні виконавчого листа №2-5966/11, виданого 23.04.2012, розподілено наступним чином: 742098,43 грн перерахувати на користь ОСОБА_7 ; 1092572,15 грн на користь Тернопільського обласного управління акціонерного товариства "Ощадбанк"; 149341,42 грн виконавчий збір; 500,00 грн витрати виконавчого провадження. (том 1, арк.спр.190)

У матеріалах виконавчого провадження містяться платіжне доручення №239 від 01.02.2018 про перерахунок коштів в сумі 1092572,15 грн на банківські реквізити Тернопільського обласного управління акціонерного товариства "Ощадбанк" (том 1, арк.спр.191) та платіжне доручення №237 від 01.02.2018 про перерахування коштів в сумі 742098,43 грн на банківські реквізити ОСОБА_7 (том 1, арк.спр.192)

При цьому комісія з проведення службового розслідування констатує відсутність у матеріалах виконавчого провадження розрахунків щодо залишку суми боргу згідно виконавчого документу.

В рамках виконавчого провадження №40307829 винесені постанова від 06.02.2018 про реалізацію предмета іпотеки (том 1, арк.спр.194-195) та постанова від 09.02.2018 про зняття арешту з майна (том 1, арк.спр.197-199), а також постанова від 22.02.2018 про закінчення виконавчого провадження (том 1, арк.спр.204-206), копію якої із виконавчим документом направлено до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області та сторонам виконавчого провадження. (том 1, арк.спр.203)

В ході проведення службового розслідування комісією встановлено, що у виконавчому провадженні №40307829 відсутні інші процесуальні документи, в тому числі судові рішення щодо оскарження рішень, дій (бездіяльності) державного виконавця в межах виконавчого провадження.

З метою об`єктивного і неупередженого з`ясування усіх обставин службового розслідування до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 12.11.2018 скеровано письмовий запит про отримання копій судових рішень щодо оскарження дій державного виконавця сторонами виконавчого провадження в межах цивільної справи №2-5966/11. (том 1, арк.спр.234)

Згідно отриманої комісією інформації встановлено, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.10.2016 у справі №2-5966/11, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 20.12.2016, роз`яснено, що грошовою одиницею стягнення грошових коштів в частині заборгованості ОСОБА_2 за Договором відновлювальної кредитної лінії №4 від 10.04.2006р., ОСОБА_3 за Договором відновлювальної кредитної лінії №5 від 10.04.2006р., ОСОБА_4 за Договором відновлювальної кредитної лінії №6 від 10.04.2006р., ОСОБА_5 за Договором відновлювальної кредитної лінії №7 від 10.04.2006р., ОСОБА_6 за Договором відновлювальної кредитної лінії №8 від 10.04.2006р., є грошова одиниця - Євро. (том 1, арк.спр.250-251)

Також, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.03.2018, (том 1, арк.спр.235-240), залишеною без змін постановою апеляційного суду Тернопільської області від 14.08.2018, (том 1, арк.спр.241-246), визнано неправомірними дії державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Єрохіна О.В. у виконавчому провадженні №40307829 з примусового виконання виконавчого листа №2-5966/11, виданого 23 квітня 2012 року Тернопільським міськрайонним судом, щодо неперерахування коштів у сумі 742098,43 грн на рахунок філії - Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк". В задоволенні вимог скарги про визнання неправомірними дій начальника Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо неперерахування коштів у сумі 742098,43 грн на рахунок філії Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" та про зобов`язання Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перерахувати кошти в сумі 742098,43 гривні на рахунок філії Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 24.09.2018 зупинено дію ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2018 року в частині визнання неправомірними дій державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Єрохіна О.В. у виконавчому провадженні №40307829 з примусового виконання виконавчого листа №2-5966/11, виданого 23 квітня 2012 року Тернопільським міськрайонним судом, щодо неперерахування коштів у сумі 742098,43 грн на рахунок філії - Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк", до закінчення касаційного провадження у справі. (том 1, арк.спр.248-249)

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2018 року, (том 2, арк.спр.1-8), залишеною без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 07.02.2019, (том 2, арк.спр.41-51) визнано неправомірними дії головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Єрохіна О.В., в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №40307829 від 22 лютого 2018 року з примусового виконання виконавчого листа №2-5966/11, виданого 23 квітня 2012 року Тернопільським міськрайонним судом на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження". Скасовано постанову головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про закінчення виконавчого провадження ВП №40307829 від 22 лютого 2018 року. Визнано неправомірними дії начальника Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, які полягають у відмові у задоволенні скарги публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" від 23 березня 2018 року в частині визнання неправомірними дій державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Єрохіна О.В. стосовно винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 22 лютого 2018 року, відкритого на підставі виконавчого листа №2-5966/2011, виданого 23 квітня 2012 року Тернопільським міськрайонним судом; скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 22 лютого 2018 року ВП №40307829 та зобов`язання державного виконавця винести постанову про відновлення виконавчого провадження. Постанову №7 про перевірку виконавчого провадження №40307829 від 16 квітня 2018 року скасовано в частині відмови визнання неправомірними дій державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Єрохіна О.В. стосовно винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 22 лютого 2018 року, відкритого на підставі виконавчого листа №2-5966/2011, виданого 23 квітня 2012 року Тернопільським міськрайонним судом; скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 22 лютого 2018 року ВП №40307829 та зобов`язання державного виконавця винести постанову про відновлення виконавчого провадження.

Відповідно до наданих позивачем пояснень від 18.10.2018 (том 1, арк.спр.230-233) останнім було винесено розпорядження про перерахунок коштів стягувачу в сумі 1092572,15 грн після проведення перерахунку суми боргу на підставі наданих боржниками платіжних документів. Крім того, 22.02.2018 ним було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у відповідності до п. 9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку із повним та фактичним виконанням виконавчого документа.

Щодо виплати коштів в національній валюті, ОСОБА_1 , посилаючись на положення Закону України "Про виконавче провадження", зазначив про відсутність можливості здійснювати конвертацію (перерахунок) грошових коштів в іноземну валюту, оскільки у державного виконавця відсутня можливість самостійно вибирати модель поведінки, зокрема змінювати резолютивну частину виконавчого документа. З врахуванням статті 19 Конституції України та положень Закону України "Про виконавче провадження", вважає свої дії такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, вчиненні у спосіб та порядок визначені виконавчим документом.

За результатами службового розслідування комісія дійшла висновку, що позивачем в ході виконання виконавчого провадження №40307829 з примусового виконання виконавчого листа №2-5966/2011, від 23.04.2012, виданого Тернопільським міськрайонним судом, не дотримано вимог ст.19 Конституції України, ст. ст. 4, 8, 62 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ (із змінами та доповненнями) та ст. ст. 18, 31, 39, 47 Закону України "Про виконавче провадження". Дії головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Єрохіна О.В. під час здійснення розподілу стягнутих з боржника коштів від реалізації арештованого майна та прийняття рішення про перерахунок стягувачу - ПАТ "Державний ощадний банк України" коштів в розмірі 1092572,15 грн, обчисливши борг в національній валюті, а не у валюті кредиту, без прив`язки до офіційного курсу валют НБУ станом на день зарахування коштів на рахунок стягувача, що підтверджується розпорядженням державного виконавця Єрохіна О.В від 01.02.2018 є неправомірними. Дії головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Єрохіна О.В. щодо зарахування платіжних документів про сплату ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 коштів на користь ТОУ АТ "Ощадбанк" без ідентифікації таких платежів, незвернення виконавця із запитом до ТОУ АТ "Ощадбанк" щодо залишку заборгованості за вказаним виконавчим провадженням, відсутність розрахунку щодо залишку боргу за вказаним виконавчим провадженням та без з`ясування вказаних обставин прийняття рішення щодо перерахунку 742098,43 грн на користь ОСОБА_7 є неправомірними та такими, що вчиненні з перевищенням службових повноважень. (том 1, арк.спр.34 зворот, 35)

Враховуючи вищенаведене рекомендовано відкрити дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_1 з метою встановлення наявності та ступеня вини у його діях.

Листом від 07.12.2018 №3-18/6021 зобов`язано начальника Відділу повідомити про необхідність ознайомлення 12.12.2018 ОСОБА_1 з актом про результати службового розслідування, (том 2, арк.спр.10), про що також проінформовано листом №3-18/6020 від 07.12.2018 особисто позивача. (том 2, арк.спр.9) У відповідності до акту від 12.12.2018 головний державний виконавець ОСОБА_1 12.12.2018 до Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. (том 2, арк.спр.13) До Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області надійшов лист Відділу від 12.12.2018 №50418, в якому повідомлено, що на даний час ОСОБА_1 знаходиться на листку тимчасової непрацездатності. (том 2, арк.спр.11-12) Позивач ознайомлений з даним актом 22.12.2018, про що свідчить його особистий підпис. (том 1, арк.спр.35)

13.12.2018 головою комісії начальнику ГТУЮ у Тернопільській області подано службову записку про направлення акту про результати службового розслідування від 06.12.2018 та матеріали, які були використані в ході проведення службового розслідування. (том 2, арк.спр.14) Також, начальнику ГТУЮ у Тернопільській області від заступника начальника управління з питань державної виконавчої служби - начальника управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Тернопільській області 28.12.2018 подано подання про застосування дисциплінарного стягнення до головного державного виконавця Відділу ОСОБА_1 разом з поясненням від 28.12.2018 щодо внесення вказаного подання. (том 2, арк.спр.17-19)

Наказом Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 08.01.2019 №1/11 "Про ініціювання дисциплінарного провадження" відкрито дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 , головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. (том 1, арк.спр.36)

Актом від 11.01.2019 засвідчено факт відмови позивача в наданні пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження на підставі вищевказаного наказу. (том 2, арк.спр.23)

У відповідності до витягу з протоколу №1 від 11.01.2019 на засіданні дисциплінарної комісії ГТУЮ у Тернопільській області вирішено надати начальнику ГТУЮ у Тернопільській області подання голови дисциплінарної комісії Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо застосування до ОСОБА_1 , головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області виду дисциплінарного стягнення, відповідно до частини 5 статті 66 Закону України "Про державну службу", звільнення з посади державної служби. (том 2, арк.спр.27-34)

На виконання листа від 14.01.2019 №5-18/202 (том 2, арк.спр.24) начальнику ГТУЮ у Тернопільській області від заступника начальника Відділу надійшло два пояснення від 15.01.2019 (том 2, арк.спр.25-26) щодо фактів, описаних в поданні про застосування дисциплінарного стягнення до головного державного виконавця Відділу ОСОБА_1 . Згідно даних пояснень, всі дії, вчинені головним державним виконавцем Відділу Єрохіним О.В. в межах ВП №40307829, є законними, разом з тим явку позивача забезпечити не вдалося, оскільки він згідно з журналом виходу державних виконавців на виконання відбув за місцем проведення виконавчих дій та на телефонні дзвінки не відповідає.

Головою дисциплінарної комісії Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 15.01.2019 складено висновок про наявність в діях головного державного виконавця Відділу ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку. (том 2, арк.спр.35)

15 січня 2019 року начальнику Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області подано подання щодо застосування виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 66 Закону України "Про державну службу". (том 2, арк.спр.94-95)

Наказами Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 15.01.2019 №11/11 "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 " застосовано вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби (том 1, арк.спр.38) та від 15.01.2019 №36/8 "Про звільнення ОСОБА_1 " позивача звільнено з роботи 16.01.2019 у зв`язку з припиненням державної служби за ініціативою суб`єкта призначення відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу". (том 1, арк.спр.39)

Зазначені накази направлені ОСОБА_1 для ознайомлення рекомендованим листом від 16.01.2019 №5-22/267 (том 2, арк.спр.37) та кур`єрською поштою, проте лист не був вручений та повернувся на адресу Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області із позначкою "за закінченням терміну зберігання". (том 2, арк.спр.38-39)

Позивач 07.02.2019 особисто ознайомився із змістом наказу Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 15.01.2019 №36/8 "Про звільнення ОСОБА_1 ", що засвідчено його особистим підписом на наказі. (том 1, арк.спр.39 зворот)

Не погоджуючись із застосуванням дисциплінарного стягнення на основі протоколу засідання дисциплінарної комісії Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області №1 від 11.01.2019 та подання дисциплінарної комісії щодо накладення дисциплінарного стягнення від 15.01.2019 у вигляді звільнення з посади державної служби та прийнятими наказами Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 03.10.2018 №399/45 "Про проведення службового розслідування", від 08.1.2019 №1/11 "Про ініціювання дисциплінарного провадження", від 15.01.2019 №11/11 "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 " та №36/8 "Про звільнення ОСОБА_1 " позивач звернувся до суду з цим позовом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийнятті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII в редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №889-VIII), Державна служба здійснюється з дотриманням таких принципів: 1) верховенства права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави; 2) законності - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) професіоналізму - компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону; 4) патріотизму - відданість та вірне служіння Українському народові; 5) доброчесності - спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень; 6) ефективності - раціональне і результативне використання ресурсів для досягнення цілей державної політики; 7) забезпечення рівного доступу до державної служби - заборона всіх форм та проявів дискримінації, відсутність необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг певним категоріям громадян під час вступу на державну службу та її проходження; 8) політичної неупередженості - недопущення впливу політичних поглядів на дії та рішення державного службовця, а також утримання від демонстрації свого ставлення до політичних партій, демонстрації власних політичних поглядів під час виконання посадових обов`язків; 9) прозорості - відкритість інформації про діяльність державного службовця, крім випадків, визначених Конституцією та законами України; 10) стабільності - призначення державних службовців безстроково, крім випадків, визначених законом, незалежність персонального складу державної служби від змін політичного керівництва держави та державних органів.

Згідно частини першої статті 8 Закону №889-VIII, державний службовець зобов`язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки.

Частиною першою статті 62 Закону №889-VIII встановлено, що державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також: 1) не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця; 2) виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців; 3) дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів.

Державний службовець особисто виконує покладені на нього посадові обов`язки (частини перша статті 62 Закону №889-VIII).

Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 №1707/5 затверджено Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 23.06.2011 за №759/19497 (далі - Положення №1707/5).

Головне територіальне управління юстиції відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує через структурний підрозділ, що забезпечує реалізацію повноважень з питань державної виконавчої служби, виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) відповідно до законів України; контролює через структурний підрозділ, що забезпечує реалізацію повноважень з питань державної виконавчої служби, здійснення примусового виконання рішень у випадках, передбачених законом, відповідним відділом примусового виконання рішень та районними, районними у місті, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (п.п.4.32, 4.34 Положення №1707/5).

Згідно п.п.5.9, 5.10 Положення №1707/5 Головне територіальне управління юстиції з метою організації своєї діяльності: здійснює контроль у Головному територіальному управлінні юстиції та підвідомчих органах і установах юстиції за дотриманням актів законодавства з питань боротьби з корупцією і злочинністю та забезпечує їх неухильне виконання; забезпечує в межах повноважень проведення заходів щодо запобігання корупції та здійснення аналізу стану дотримання антикорупційного законодавства.

Головне територіальне управління юстиції у межах своєї компетенції видає накази, які є обов`язковими для виконання підвідомчими органами та установами юстиції та посадовими особами (абзац перший п.8 Положення №1707/5).

Відповідно до п.п.10.13, 10.17 Положення №1707/5, начальник Головного територіального управління юстиції, зокрема, приймає у межах наданих повноважень рішення про заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності державних службовців Головного територіального управління юстиції; здійснює контроль за дотриманням виконавської та службової дисципліни в Головному територіальному управлінні юстиції та установах нотаріату.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 №950, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 вересня 2017 №691, затверджено Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України "Про запобігання корупції" прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Порядок).

Відповідно до абз.5 п.1 Порядку передбачено, що відповідно до цього Порядку стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України "Про запобігання корупції" (далі - Закон) прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути проведено службове розслідування з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) за рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, в якому працює особа, стосовно якої пропонується проведення службового розслідування, а у разі його відсутності - особи, яка виконує його обов`язки (далі - керівник органу).

Згідно п.2 Порядку, рішення щодо проведення службового розслідування приймається керівником органу, в якому працює особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або особа, яка для цілей Закону прирівнюється до особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої планується проведення службового розслідування (далі - особа, стосовно якої проводиться службове розслідування).

Відповідно до п.3 Порядку, рішенням щодо проведення службового розслідування визначаються голова комісії з проведення службового розслідування, інші члени комісії, предмет і дата початку та закінчення службового розслідування. Строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.

Період проведення службового розслідування не включає час тимчасової втрати працездатності особою, стосовно якої проводиться службове розслідування, час її перебування у відпустці або службовому відрядженні чи відсутності з інших причин, час отримання інформації, що стосується предмета службового розслідування, від установ, підприємств, організацій іноземних держав, а також час ознайомлення такої особи з актом службового розслідування.

За положеннями п.6 Порядку члени комісії з проведення службового розслідування несуть персональну відповідальність згідно із законодавством за повноту, всебічність і об`єктивність висновків службового розслідування та нерозголошення інформації, що стосується такого розслідування.

Згідно п.8 Порядку за результатами службового розслідування члени комісії складають акт, у якому зазначаються: факти, які стали підставою для проведення службового розслідування, посада, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, строк перебування на займаній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування; заяви, клопотання, пояснення та зауваження особи, стосовно якої проведено службове розслідування; висновки службового розслідування, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, причини та умови, що призвели до порушення, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, що знімають з особи, стосовно якої проведено службове розслідування, безпідставні звинувачення або підозру; обґрунтовані пропозиції щодо усунення виявлених порушень та притягнення у разі потреби винних осіб до відповідальності згідно із законодавством.

У разі прийняття рішення щодо притягнення особи, стосовно якої проведено службове розслідування, до відповідальності комісія пропонує вид дисциплінарного стягнення, передбаченого законодавством.

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення члени комісії повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу особи, стосовно якої проведено службове розслідування.

За приписами п.9 Порядку, акт службового розслідування підписується членами комісії та подається на розгляд керівника органу в одному примірнику.

Перед поданням на розгляд керівника органу, з актом службового розслідування ознайомлюється особа, стосовно якої проведено службове розслідування.

Про дату і місце ознайомлення з актом службового розслідування особа, стосовно якої проведено службове розслідування, повідомляється за день до ознайомлення із зазначеним актом.

Особа, стосовно якої проведено службове розслідування, повинна підписати акт службового розслідування, а у разі відмови особи підписати такий акт члени комісії складають відповідний акт, який додається до акта службового розслідування.

Відповідно до п.10 Порядку, акт службового розслідування на вимогу особи, стосовно якої проведено службове розслідування, повинен розглядатися в її присутності.

За результатами розгляду акта службового розслідування керівник органу приймає у десятиденний строк з дати його надходження відповідне рішення, з яким ознайомлюється особа, стосовно якої проводилося службове розслідування.

За результатами службового розслідування особа, стосовно якої проведено службове розслідування, може бути притягнута до відповідальності згідно із законодавством.

Пунктом 11 Порядку встановлено, що рішення за результатами службового розслідування може бути оскаржено особою, стосовно якої проведено службове розслідування, згідно із законодавством.

Згідно матеріалів справи, з метою належного розгляду листа Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 24.09.2018 №11789/9/7-2018, начальником управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, 27.09.2018 подано начальнику Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області службову записку про затвердження складу комісії для проведення службового розслідування.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 03.10.2018 №399/45 "Про проведення службового розслідування" створено комісію з проведення службового розслідування на предмет дотримання вимог чинного законодавства головним державним виконавцем Відділу Єрохіним О.В. під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні №40307829. Позивач 19.10.2018 ознайомився з цим наказом, про що свідчить його особистий підпис.

Щодо покликання представника позивача на те, що Порядок не може застосовується у вказаних правовідносинах та не було підстав для проведення службового розслідування, то суд вважає такі безпідставними.

Так, згідно Порядку службове розслідування може бути проведено з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства з питань запобігання корупції.

Слід зазначити, що згідно статті 1 Закону України "Про запобігання корупції", правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Крім цього, згідно цієї статті вказаного Закону, спеціально уповноваженими суб`єкти у сфері протидії корупції є, зокрема, органи Національної поліції.

З огляду на наведені вище обставини, суд вважає, що лист Слідчого управління Національної поліції в Тернопільській області від 24.09.2018 №11789/9/7-2018, як спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції, в розумінні статті 1 Закону України "Про запобігання корупції", є достатньою правовою підставою призначення службового розслідування на предмет дотримання вимог чинного законодавства головним державним виконавцем Єрохіним О.В. під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні №40307829.

При цьому службове розслідування було проведено в межах двох місячного терміну, оскільки з 01.10.2018 по 16.10.2018 позивач перебував у відпустці, а у відповідності до п.3 Порядку, період проведення службового розслідування не включає перебування у відпустці особи, стосовно якої проводиться службове розслідування.

Крім того, наказом Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 29.10.2018 №416/45 "Про внесення змін у наказ від 03.10.2018 №399/45" внесено зміни у пункт 2 наказу Головного територіального управління юстиції №399/45 від 03.10.2018 "Про проведення службового розслідування", а саме термін проведення службового розслідування "29.10.2018" замінено на "14.12.2018".

Також не заслуговують на увагу твердження представника позивача про те, що відповідачем при прийнятті наказу від 08.01.2019 №1/11 "Про ініціювання дисциплінарного провадження" пропущено десятиденний строк з дати надходження акту службового розслідування від 13.12.2018, оскільки за матеріалами справи подання про застосування до позивача дисциплінарного стягнення подано - 28.12.2018.

Крім цього, у постановах Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №640/21594/18 (ЄДРСР 91353822), від 26.06.2019 у справі №1640/3394/18 (ЄДРСР 82759443) зазначено: порушення процедури не повинно породжувати правових наслідків, крім випадків, прямо передбачених законом. Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури вчинення певної дії необхідно розуміти не як вимоги до самої дії, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх вчинення. Дефектні процедури, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект робить дії неправомірною. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки під час прийняття певного рішення, що мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то залежно від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а у певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність. Не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, Верховний Суд вважає, що порушення такої процедури може бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правомірність такого рішення.

Метод "оцінки справедливості процесу в цілому" не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. Скасування акта органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості (рішення ЄСПЛ у справі Olsson проти Швеції від 24.03.1988, № 10465/83).

Так, комісією з проведення службового розслідування встановлено, що у відповідності до змісту виконавчого листа №2-5966/11, виданого 23.04.2012 Тернопільським міськрайонним судом на виконання рішення суду від 21.03.2012, судом вирішено в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на належне ОСОБА_7 та передане нею згідно іпотечного договору від 30.04.2009, зареєстрованого в реєстрі за №620, нерухоме майно, а саме: - житловий будинок з цокольним поверхом і терасою під літ. А, загальною площею 308,5 кв. м., житловою площею - 106,6 кв. м. і складається з: господарської будівлі з підвалом під літ. Б; альтанки під літ. В; огорожі під 1-4; площадки під І; доріжки під II; криниці під К, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,18 га, кадастровий номер 020010956, що знаходиться в селі Байківці, Тернопільського району, Тернопільської області та реалізувати передане в іпотеку майно на прилюдних торгах з початковою вартістю 2560000,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 45 Закону №1404-VIII розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

За приписами статті 47 Закону №1404-VIII грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Стягувачу - фізичній особі стягнуті з боржника кошти перераховуються виконавцем на зазначений у заяві про примусове виконання рішення рахунок у банку або іншій фінансовій установі (заяві про зміну реквізитів рахунку у банку або іншій фінансовій установі) чи надсилаються на адресу стягувача поштовим переказом не пізніше наступного робочого дня з дня надходження таких коштів на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки.

Не допускається виплата стягувачу стягнутих сум готівкою або виплата стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами (крім виплати грошових сум заставодержателю, який не є стягувачем, згідно із статтею 51 цього Закону).

Забороняється використовувати стягнуті з боржників грошові суми, що підлягають виплаті стягувачам, на цілі, не передбачені цією статтею, а також звертати на них стягнення для виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких такі суми стягнуто (крім випадків, коли стягувач є одночасно боржником в іншому виконавчому провадженні).

Стягнуті з боржника кошти, що залишилися після задоволення всіх вимог за виконавчими документами, перераховуються боржнику (крім випадків повернення коштів іншим особам).

Згідно з частиною п`ятою статті 51 Закону №1404-VIII за рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються відрахування, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої статті 45 цього Закону, після чого кошти перераховуються заставодержателю та стягується виконавчий збір. Якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку". (частина сьома статті 51 Закону №1404-VIII).

Відповідно до статті 41 Закону України "Про іпотеку" від 05.06.2003 №898-IV, реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

В ході виконання виконавчого листа №2-5966/11, виданого 23.04.2012 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, державним виконавцем Єрохіним О.В. на електронних торгах реалізовано предмет іпотеки, та отримано кошти в сумі 1984512,00 грн, які перераховано на рахунок Тернопільського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Комісією із проведення службового розслідування встановлено, що позивачем під час здійснення розподілу стягнутих з боржника коштів від реалізації арештованого майна прийнято рішення про перерахунок стягувачу Тернопільському обласному управлінні акціонерного товариства "Ощадбанк" коштів в розмірі 1092572,15 грн, обчисливши борг у національній валюті, а не у валюті кредиту, без прив`язки до офіційного курсу валют НБУ станом на день зарахування коштів на рахунок стягувача, що підтверджується розпорядженням державного виконавця Відділу Єрохіним О.В. №40307829 від 01.02.2018.

Таким чином обчислення позивачем боргу у національній валюті не відповідає вимогам вище наведеним нормам законодавства та не узгоджується з позицією Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, викладеною в ухвалі від 20.10.2016 у справі №2-5966/11, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 20.12.2016, відповідно до якої грошовою одиницею стягнення грошових коштів є грошова одиниця - Євро.

Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

У разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення.

У разі якщо зміст виконавчого документа незрозумілий, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення його змісту. (частини перша, друга статті 31 Закону №1404-VIII).

Тобто, нормами Закону №1404-VIII, надано право виконавцю під час здійснення виконавчого провадження, звертатися до суду із заявою про роз`яснення рішення або змісту виконавчого документа, які є незрозумілим виконавцю.

Таким чином, на думку суду, державним виконавцем Єрохіним О.В. не вжито достатніх заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства під час перерахунку коштів, які підлягали стягненню. Дії позивача під час здійснення розподілу стягнутих з боржника коштів від реалізації арештованого майна та прийняття рішення про перерахунок стягувачу - публічному акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" коштів в розмірі 1092572,15 грн, обчисливши борг у національній валюті, а не у валюті кредиту (євро), без прив`язки до офіційного курсу валют НБУ станом на день зарахування коштів на рахунок стягувача, є неправомірними.

Такий же висновок зроблено Верховним Судом в постанові від 13.05.2020 у справі №2-5966/11 (провадження №61-44081св18), де, зокрема, зазначено, що державним виконавцем всупереч вимогам діючого законодавства стягувачу перерахована сума не в іноземній валюті, а її еквівалент у гривні. Перерахування стягувачу суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачу має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

При цьому суд критично оцінює надані позивачем письмові пояснення про відсутність можливості здійснювати конвертацію (перерахунок) грошових коштів в іноземну валюту, оскільки у державного виконавця відсутня можливість самостійно вибирати модель поведінки, зокрема змінювати резолютивну частину виконавчого документа.

Згідно посадової інструкції Головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, затвердженої начальником 23.03.2016 (том 1, арк.спр.227-228) головний державний виконавець відділу у своїй роботі керується Конституцією України, Законами України "Про державну службу", "Про запобігання корупції", Законами України, що стосуються діяльності органів державної виконавчої служби (у тому числі Законами України "Про державну виконавчу службу", "Про виконавче провадження", "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом") Цивільним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, міжнародними договорами у сфері виконання рішень судів та інших органів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, постановами Верховної Ради України, наказами Міністерства юстиції та Головного територіального управління юстиції Тернопільській області, іншими підзаконними нормативно-правовими актами, конвенціями, стандартами та рекомендаціями міжнародних організацій.

За приписами частини першої статті 64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 65 Закону №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

У відповідності до пункту 7 частини другої статті 65 Закону №889-VIII дисциплінарними проступками, серед іншого, є перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення.

Приписами частини першої статті 66 Закону №889-VIII встановлено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Відповідно до частини п`ятої статті 66 Закону №889-VIII звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9 - 11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 67 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Статтею 71 Закону №889-VIII визначено, що з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування.

У разі невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків державним службовцем, перевищення повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичній чи юридичній особі, державі або територіальній громаді, службове розслідування проводиться обов`язково.

Службове розслідування стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А", проводиться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, а стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", - дисциплінарною комісією у державному органі.

За результатами службового розслідування складається висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до частини третьої статті 75 Закону №889-VIII відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Пунктом 4 частини першої статті 87 Закону №889-VIII передбачено, що вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення, є зокрема підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення.

Так, за результатами службового розслідування комісія дійшла висновку, що позивачем в ході виконання виконавчого провадження №40307829 з примусового виконання виконавчого листа №2-5966/2011, від 23.04.2012, виданого Тернопільським міськрайонним судом, не дотримано вимог ст.19 Конституції України, ст. ст. 4, 8, 62 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ (із змінами та доповненнями) та ст. ст. 18, 31, 39, 47 Закону України "Про виконавче провадження". Дії головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Єрохіна О.В. під час здійснення розподілу стягнутих з боржника коштів від реалізації арештованого майна та прийняття рішення про перерахунок стягувачу - ПАТ "Державний ощадний банк України" коштів в розмірі 1092572,15 грн, обчисливши борг в національній валюті, а не у валюті кредиту, без прив`язки до офіційного курсу валют НБУ станом на день зарахування коштів на рахунок стягувача, що підтверджується розпорядженням державного виконавця Єрохіна О.В від 01.02.2018 є неправомірними. Дії головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Єрохіна О.В. щодо зарахування платіжних документів про сплату ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 коштів на користь ТОУ АТ "Ощадбанк" без ідентифікації таких платежів, незвернення виконавця із запитом до ТОУ АТ "Ощадбанк" щодо залишку заборгованості за вказаним виконавчим провадженням, відсутність розрахунку щодо залишку боргу за вказаним виконавчим провадженням та без з`ясування вказаних обставин прийняття рішення щодо перерахунку 742098,43 грн на користь ОСОБА_7 є неправомірними та такими, що вчиненні з перевищенням службових повноважень.

Відповідачем перевищенням службових повноважень визнано дії позивача щодо зарахування платіжних документів без ідентифікації таких платежів та без розрахунку залишку боргу за виконавчим провадженням№40307829.

При цьому враховано, що державним виконавцем не з`ясовувалася інформація про залишок боргу, оскільки відповідні запити до Тернопільського обласного управлінні акціонерного товариства "Ощадбанк", ним не направлялися, що свідчить про недотримання позивачем положень статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" в частині невжиття заходів щодо з`ясування залишку боргу згідно виконавчого документу.

Крім того, слід звернути увагу, що рішенням Господарського суду міста Києва від 28.02.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 та постановою Верховного Суду від 10.10.2019, позов у справі №921/346/18 задоволено повністю та стягнуто з Держави України на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" 742098 грн 43 коп. шкоди, завданої неправомірними діями Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Судом встановлено факт неправомірності дій державного виконавця, оскільки останнім не було дотримано права стягувача на належне виконання рішення суду та отримання задоволення своїх вимог за результатом виконавчого провадження у встановленому порядку, у т.ч. з урахуванням валюти договірних відносин.

Згідно положень частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Аналізуючи матеріали службового розслідування щодо позивача, суд зазначає, що складеним за його результатами висновком обґрунтовано встановлено не дотримання головним державним виконавцем Відділу Єрохіном О.В., в ході виконання виконавчого провадження №40307829 з примусового виконання виконавчого листа №2-5966/11, виданого 23.04.2012 Тернопільським міськрайонним судом, вимог ст. 19 Конституції України, ст. ст. 4, 8, 62 Закону України "Про державну службу" та ст. 18, 31, 39, 47 Закону України "Про виконавче провадження" та, як наслідок, рекомендовано відкрити дисциплінарне провадження з метою встановлення наявності та ступеня вини у його діях.

Щодо ознайомлення позивача з актом за результатами службового розслідування стосовно головного державного виконавця Відділу Єрохіна О.В. від 06.12.2018, слід зауважити, що листом від 07.12.2018 №3-18/6021 (том 2, арк.спр.10) зобов`язано начальника Відділу повідомити про необхідність ознайомлення 12.12.2018 ОСОБА_1 із зазначеним актом про результати службового розслідування, та направлено позивачу лист від 07.12.2018 №3-18/6020. (том 2, арк.спр.9).

Проте, у відповідності до акту від 12.12.2018, головний державний виконавець Єрохін О.В. 12.12.2018 до Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. (том 2, арк.спр.13).

Встановлені судом обставини свідчать, що про дату і місце ознайомлення з актом службового розслідування особа, стосовно якої проведено службове розслідування, повідомлена належним чином, а за змістом п.9 Порядку не прибуття у визначений для ознайомлення час без поважних причин та не повідомлення про причини своєї відсутності у день ознайомлення, акт службового розслідування вважається таким, що не має зауважень, відтак доводи позивача в цій частині є безпідставними.

Більше того, на заяву від 03.01.2019 про надання інформації та матеріалів службового розслідування (том 2, арк.спр.15), листом від 01.02.2019 №108/5-05-35 Головним територіальним управлінням юстиції у Тернопільській області надано ОСОБА_1 запитувану інформацію та документи (том 2, арк.спр.16).

Доводи позивача щодо недотримання процедури службового розслідування в частині права особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 18.10.2018. (том 1, арк.спр.230-233).

Водночас, щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування акту про результати службового розслідування стосовного головного державного виконавця Відділу Єрохіна О.В. від 06.12.2018, слід зазначити, що такий є структурно-невід`ємною складовою частиною процедури винесення (складання) правового акту індивідуальної дії у вигляді рішення, і окремо від рішення сам по собі ніяк не впливає на наявні у позивача права, не створює для нього додаткових обов`язків, не визначає правову поведінку позивача, а тому, не може бути самостійним предметом судового розгляду.

Факт відмови позивача в наданні пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження на підставі наказу Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області №1/11 від 08.01.2019 "Про ініціювання дисциплінарного провадження" засвідчено актом від 11.01.2019. (том 2, арк.спр.23).

З огляду на викладене, суд доходить висновку про правомірність прийняття наказу Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 08.01.2019 №1/11 "Про ініціювання дисциплінарного провадження".

Матеріалами справи підтверджено, що у діях головного державного виконавця Відділу ОСОБА_1 наявний склад дисциплінарного проступку, (том 2, арк.спр.35), тому дисциплінарна комісія обґрунтовано дійшла висновку про наявність підстав винесення подання про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення його з посади державної служби, відповідно до пункту 4 частини першої статті 66 Закону №889-VIII. (том 2, арк.спр.94-95)

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування подання дисциплінарної комісії щодо накладення дисциплінарного стягнення від 15.01.2019, то суд вважає, що такі не підлягають задоволенню, оскільки вказане подання є невід`ємною складовою частиною процедури винесення (складання) правового акту індивідуальної дії у вигляді рішення (наказ), і не може бути самостійним предметом оскарження в судовому порядку, так як, не впливає на наявні у позивача права, не створює для нього додаткових обов`язків, не визначає правову поведінку позивача.

Суд зазначає, що в подальшому, враховуючи перевищення службових повноважень, а також системність в порушені позивачем законодавства про державну службу, Головним територіальним управлінням юстиції у Тернопільській області, прийнято накази від 15.01.2019 №11/11 "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 " (том 1, арк.спр.38) та №36/8 "Про звільнення ОСОБА_1 ", (том 1, арк.спр.39), яким застосовано до позивача, крайній захід дисциплінарного впливу - звільнення з посади державної служби, та звільнено з роботи з 16.01.2019 у зв`язку з припиненням державної служби за ініціативою суб`єкта призначення відповідно до пункту 4 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу".

Зазначені накази направлялися відповідачем ОСОБА_1 для ознайомлення рекомендованим листом від 16.01.2019 №5-22/267, (том 2, арк.спр.37), проте не вручені та повернулись на адресу Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області із позначкою "за закінченням терміну зберігання". (том 2, арк.спр.38-39), що спростовує твердження не дотримання вимог частини сьомої статті 77 Закону №889-VIII.

Також, суд вважає безпідставними покликання позивача на частину четверту статті 74 Закону №889-VIII Закону щодо неможливості його звільнення у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю в періоди з 16.01.2019 по 25.01.2019 та з 28.01.2019 по 06.02.2019, оскільки, наказ №36/8 "Про звільнення ОСОБА_1 " прийнятий 15.01.2019, тобто у день перебування позивача на роботі. Крім цього, на момент винесення оскаржуваного наказу, у відповідача не було даних про відсутність позивача на роботі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. (том 1, арк.спр.41)

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що дисциплінарне стягнення вказане в оскарженому наказі від 15.01.2019 №36/8 відповідає характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця, під час визначення виду дисциплінарного стягнення відповідачем враховано характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання наслідків, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків, а тому суд доходить висновку що відповідачем правомірно застосовано дисциплінарне стягнення, на основі протоколу засідання дисциплінарної комісії Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області №1 від 11.01.2019 та подання дисциплінарної комісії щодо накладення дисциплінарного стягнення від 15.01.2019, у вигляді звільнення з посади державної служби. Відтак накази Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 15.01.2019 №11/11 "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 " та №36/8 "Про звільнення ОСОБА_1 " є законними, прийняті в межах повноважень, в порядку, у спосіб та строки, що передбачені чинним законодавством України.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування наказів від 15.01.2019 №11/11 та №36/8, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді головного державного виконавця Відділу з 16.01.2019, стягнення з Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 17.01.2019 по день поновлення його на роботі, оскільки такі є похідними від позовних вимог, щодо правомірного винесення оскаржуваних наказів, у задоволенні яких відмовлено.

Суд також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах "Салов проти України" (заява №65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява №63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено і підписано 29 серпня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (місцезнаходження: вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 76018, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.