Справа № 380/2799/22
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2022-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2022 року

справа №380/2799/22

провадження № П/380/2808/22

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області (місцезнаходження: 78500, Івано-Франківська область, м. Яремче, вул. Свободи, 266, ), в якому просить:

- визнати бездіяльність Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано- Франківської області щодо ненадання ОСОБА_1 інформації на запит від 28 грудня 2021 року протиправною;

- зобов`язати Виконавчий комітет Яремчанської міської ради Івано-Франківської області (78500, Івано-Франківська обл., місто Яремче, вул. Свободи, буд. 266, ) надати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , офіційна електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) повну та достовірну інформацію на запит від 28.12.2021 про земельні ділянки (як сформовані, так і несформовані), які перебувають у комунальній власності Яремчанської міської ради Івано-Франківської області та можуть бути передані йому безоплатно у власність з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та/або для індивідуального дачного будівництва.

Обґрунтовуючи позові вимоги посилається на те, що позивач звертався до відповідача із запитом про надання публічної інформації щодо вільних земельних ділянок, які перебувають у комунальній власності відповідача та можуть бути передані безоплатно у приватну власність для індивідуального садівництва або для ведення особистого селянського господарства як учаснику бойових дій. Проте, у відповідь відповідач повідомив позивача про те, що надання запитуваної інформації є неможливим, оскільки не проведена інвентаризація земель, які увійшли до складу територіальної громади, а відтак, запитувана інформація ще не створена і є відсутня в розпорядженні відповідача. Позивач, вважаючи бездіяльність Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області протиправною та такою, що не відповідає Закону України «Про доступ по публічної інформації», звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 07.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач 18.02.2022 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований таким. Предметом оскарження позивач зазначає бездіяльність Виконавчого комітету Яремчанської міської ради. Проте, в позовній заяві сам позивач зазначає, що 05.01.2022 він отримав відповідь на свій запит у формі листа. Отже, позивач неправильно обрав предмет оскарження та не врахував, що бездіяльність може полягати у невчиненні суб`єктом владних повноважень дій, і оскільки відповідачем звернення позивача було розглянуто, бездіяльність в цьому випадку взагалі не може мати місце. Крім того зазначає, що оскільки в виконавчому комітеті Яремчанської міської ради інформація, запитувана позивачем, відсутня на будь-яких носіях, а її створення на даний момент є неможливим, оскільки таке створення потребує дотримання визначеної процедури щодо інвентаризації земель, відповідь, викладена в листі від 05.01.2022 №83/01-29/24 є такою, що не суперечить законодавству про доступ до публічної інформації.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач, ОСОБА_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Яворівської міської ради Львівської області про реєстрацію місяця проживання особи від 27.05.2022 №570, позивач зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 27.02.2020 позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Позивач 28.12.2021 із своєї офіційної електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації, у якому просив відповідача надати інформацію про земельні ділянки (як сформовані, так і несформовані), які перебувають у комунальній власності Яремчанської міської ради Івано-Франківської області та можуть бути передані йому безоплатно у власність з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та/або для індивідуального дачного будівництва.

Листом від 05.01.2022 №83/01-29/24 відповідач повідомив позивача про те, що надання запитуваної інформації є неможливим, оскільки на теперішній час на території Яремчанської міської ради інвентаризація земельних ділянок населеного пункту не проведена, а тому відповідно облік та інформація про вільні земельні ділянки відсутні. Крім того повідомлено, зо значна частина земель Яремчанської територіальної громади (м. Яремче та с. Микуличин) належить до природно-заповідного фонду Карпатського НПП, які не надаються громадянам.

Не погодившись із такою відповіддю відповідача та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом. При вирішенні спору суд керувався таким.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації врегульовані Законом України «Про інформацію» від 02.10.1992 року № 2657-ХІI.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року №2939-VI.

Відповідно до статті 1 Закону «Про доступ до публічної інформації» - публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 Закону «Про доступ до публічної інформації» визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до статті 5 Закону «Про доступ до публічної інформації» одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Згідно зі статтею 12 цього Закону, суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Таким чином, визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона має бути заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.

Дослідивши інформаційний запит позивача, беручи до уваги характер запитуваної інформації, її походження та зміст, судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із проханням надати йому саме публічну інформацію.

Одночасно, встановивши приналежність запитуваної інформації до публічної, важливим є також ідентифікація відповідача як розпорядника цієї публічної інформації.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; 4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Підстави для відмови у наданні інформації на відповідний запит є вичерпними.

Відповідно до вимог частини 1 статті 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Частиною 2 статті 22 Закону № 2939-VI передбачено, що відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою у наданні інформації.

Згідно з вимогами частини 3 статті 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

Згідно із частиною 5 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» уповноважені органи з питань містобудування та архітектури і центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, забезпечують відкритість, доступність та повноту інформації про наявність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці земель державної та комунальної власності, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, про наявність обмежень і обтяжень земельних ділянок, містобудівні умови та обмеження в містобудівному і державному земельному кадастрах. До моменту внесення відповідної інформації до містобудівного та державного земельного кадастрів виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації або відповідний місцевий орган виконавчої влади зобов`язані надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.

З огляду на вищезазначене, передусім саме вказані органи згідно з їхньою компетенцією зобов`язані володіти інформацією про земельні ділянки комунальної або державної форми власності не надані у користування, що можуть бути використані під забудову для реалізації права на безоплатне отримання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вони також залишаються розпорядниками цієї інформації після її внесення до містобудівного та державного земельного кадастрів, якщо вона є у їхньому фактичному володінні.

Правова позиція з цього питання була висловлена у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 10 від 29 вересня 2016 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації».

Отже, доводи відповідача про те, що в Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області відсутня інформація на паперових чи інших носіях про вільні земельні ділянки, що можуть бути використані під забудову є протиправною, оскільки орган місцевого самоврядування або ж його виконавчий орган є, в силу закону, розпорядником такої інформації.

Відповідно до статті 12 Земельного Кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Таким чином, виходячи з вимог статті 12 Земельного Кодексу України, фактично до повноваження міської ради відносяться земельні питання.

Разом з тим, ведення реєстру земельних ділянок не можна ототожнювати з обов`язком володіння інформацією про земельні ділянки комунальної і державної форм власності, які не надані у користування та можуть бути використані під забудову і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відтак, запитувана позивачем інформація у запиті від 29.12.2021, віднесена до публічної інформації, розпорядником якої є Яремчанська міська рада Івано-Франківської області, а тому, на відповідача поширюються вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідачем не надано жодних доказів наявності підстав для відмови у наданні інформації на відповідний запит, що передбачений положеннями частини першої статті 22 Закону № 2939-VI, зокрема, що інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Крім того, суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що ним не проведена інвентаризація земель, як доказ на підтвердження правомірності дій останнього, оскільки вказана обставина свідчить лише про бездіяльність відповідного органу місцевого самоврядування. Також, як вже зазначалось раніше, у випадку, якщо відповідач вважає, що запитувана позивачем інформація знаходиться у розпорядженні іншого суб`єкта, то він зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Згідно із частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання вчинити певні дії, відтак, позовні вимоги є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат, то відповідно до вимог ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір позивачу не відшкодовується, оскільки позивач звільнений від сплати такого.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю..

Визнати протиправними дії Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області щодо ненадання відповіді ОСОБА_1 на запит про доступ до публічної інформації від 29.12.2021.

Зобов`язати Виконавчий комітет Яремчанської міської ради Івано-Франківської області (місцезнаходження: 78500, Івано-Франківська область, м. Яремче, вул. Свободи, 266, ) надати достовірну та повну інформацію на запит ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від 29.12.2021 про наявність земельних ділянок, які перебувають у комунальній власності Яремчанської міської ради Івано-Франківської області з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд для індивідуального дачного будівництва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан