Справа № 640/15925/21
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2022 року м. Київ № 640/15925/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДПС у м. Києві
до ОСОБА_1
простягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДР: 43141267) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (адрес у позові: АДРЕСА_1 ; адрес з 27.03.2019 та на час розгляду справи: АДРЕСА_2 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), в якому просить стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 284 757,12 грн., з яких: з податку на доходи фізичних осіб 262 905,03 грн., по військовому збору з фізичних осіб у сумі 21 852,09 грн. (оподаткування додаткового блага).

Позов направлений до суду 03.06.2021 та зареєстрований 08.06.2021.

Позиція позивача.

Позивач зазначає, що зазначена сума податкового боргу виникла на підставі донарахованих контролюючим органом сум податкових зобов`язань, згідно податкових повідомлень - рішень від 25.06.2018: № , № 2, № , № .

Оскільки вказані суми податкових зобов`язань не були сплачені та набули статусу податкового, відповідачу направлена податкова вимога № 161259-17 від 29.08.2018.

Відтак, враховуючи наявну суму податкового боргу, яка не погашена, позивач просить прийти рішення про стягнення цього боргу.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою судді від 14.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін. Копія ухвали вручена відповідачці 06.07.2021.

Ухвалою суду від 23.05.2022 виправлені описки в ухвалі судді від 14.06.2021, копії якої (ухвали від 23.05.2022) вручена відповідачці за адресом АДРЕСА_2 особисто 08.06.2022.

10.06.2022 адвокат відповідачки ознайомилась з матеріалами справи.

05.07.2022 відповідачкою поданий відзив на позовну заяву (надіслано 30.06.2022).

Крім іншого, у відзиві зазначається про кредитні відносини з банком та про отримання від банку довідки про анулювання боргу від 21.12.2016 № 31-5/454 і, таким чином, відповідачка вважає прийняті відповідачем рішення протиправними, зазначаючи, що у відповідача відсутнє додаткове благо, передбачене ПК України у вигляді прощеного боргу, оскільки борг було списано у зв`язку з реалізацією банком предмета іпотеки. Крім того, адвокат відтворює у відзиві норми ПК України щодо строків давності та норми а. 172.1. ПК України без формулювання висновку - чого це стосується.

Зазначається, що протягом тривалого часу відповідачці не було відомо про розгляд справи, хоча в матеріалах справи наявне поштове повідомлення про вручення 06.07.2021 поштового відправлення (копії ухвали про відкриття провадження у справі).

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, що стосується і юридичних осіб.

Згідно з положеннями ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з п.38.1 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

У свою чергу, відповідно до:

п/п. 14.1.156. ПК України «податкове зобов`язання» - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету;

п/п. 14.1.157. ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

У даному випадку, щодо історії питання, слід зазначити, що податкові зобов`язання за вищезгаданими ППР сформовані внаслідок проведення перевірки, результати якої оформлені актом від 29.05.2018 № 2470/26-15-42-02-30/.

Перевірка проведена з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплата податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податків, прощеного (анульованого) кредитором ПАТ «УКРСИББАНК» відповідачці.

Податкова адреса (місце проживання) на той час - АДРЕСА_1 , яка відповідала даним адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в м. Києві та зазначено у витязі з державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФУ України.

Крім іншого, під час перевірки використано лист банку від 06.09.2017 № 14-2-2/14175 щодо отримання відповідачкою доходу як додаткового блага у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором відповідачці.

Сума отриманого за 2016 доходу 1 038 441,73 грн. (ознака доходу 126).

В Акті перевірки зазначається про надіслання відповідачці листа ГУ ДПС від 29.05.2017 № 5538/К/26-15-13-04-14 щодо обов`язку подання декларації.

Додається, що відповідно до п/п. «б» п. 176.2 ПК України банком подано до контролюючого органу податковий розрахунок за формою 1-ДФ за 4 кв. 2016, в якому відображено нарахований та виплачений дохід у вигляді анулювання (прощення) боргу за ознакою доходу - 126 (дохід, отриманий як додаткове благо) відповідачкою у розмірі 1 038 441,73 грн.

Між тим, як надалі йдеться в Акті перевірки, відповідачкою не включено до загального оподатковуваного доходу за 2016 доходи у зазначеному розмірі.

Відтак, сформовані висновки акту перевірки та встановлено порушення:

п. 179.1. ПК України з урахуванням вимог п/п. 49.18.4 ПК України - не подано до контролюючого органу податкову декларацію про майновий стан і доходи з відповідними додатками за 2016 рік;

п/п. «а» п. 176.1, п. 44.1, п. 44.3 ПК України - не надано до перевірки Книгу обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу;

п/п. 168.2.1 з урахуванням вимог п/п. «д» п/п. 164.2.17 ПК України - не задекларовано річний оподатковуваний дохід за 2016 у сумі 1 038 441,73 грн. та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб в сумі 186 919,51 гривень;

- п/п. 1.2, п/п. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних Положень Кодексу, не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету військовий збір за 2016 рік у сумі 15 576,63 грн.

Копія акту перевірки отримана відповідачкою 14.06.2018, що підтверджується штампом пошти на поштовому повідомленні про вручення.

На підставі висновків Акту перевірки прийнято вищезгадані ППР від 25.06.2018:

№ , відповідно до якого відповідачці збільшено грошове зобов`язання за платежем «військовий збір» на 15 576,63 грн. за основним платежем та на 3894,16 грн. за штрафними санкціями, а сього на 19470,79 грн.;

№ 2, відповідно до якого відповідачці збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб» у розмірі 233 649,39 грн., з яких: 186 919,51 грн. за основним платежем та 46729,88 грн. за штрафними санкціями;

№ , відповідно до якого відповідачці нараховано штраф у розмірі 510 грн. за порушення п/п. «а» п. 176.1., п. 44.1., п. 44.3. ПК України;

№ , відповідно до якого відповідачці нараховано штраф у розмірі 170 грн. за порушення п. 179.1. ПК України з урахуванням положень п/п. 49.18.4. ПК України (неподання звітності).

Вказані ППР надіслані 25.06.2018 на податкову адресу відповідачки - АДРЕСА_1 .

Слід зазначити в контексті останнього, що виходячи з інформації Департаменту з питань реєстрації КМДА та реєстру платників податків зазначена адреса з 27.03.2019 змінена на адресу АДРЕСА_2 , а відтак, направлення ППР за адресою АДРЕСА_1 відповідає фактичним відомостям щодо податкової адреси відповідачки та, відповідно, правилам надіслання ППР.

Однак, ППР не вручені адресату з незалежних від контролюючого органу причин та повернуті поштою 26.07.2018, а відтак, в силу п. 58.3., п. 42.2., п. 42.5. ПК України ППР вважаються врученими відповідачу в силу закону.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20 жовтня 2020 року у справі № 140/30/20 жодна норма податкового законодавства не зобов`язує податковий орган здійснювати заходи для з`ясування причин невручення податкової вимоги, чи для вжиття додаткових заходів (як-то електронні засоби зв`язку, кур`єрська доставка і т.д.) щодо вручення податкової вимоги, що у даному випадку застосовне і до ППР, оскільки їх направлення здійснюється за єдиними правилами. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що податковим органом надіслано податкову вимогу в порядку встановленому законом, платник податків має спростовувати ці доводи, що також застосовно і до обставин надіслання ППР.

Верховний Суд також зазначив, що відповідно до норм ПК України ППР надсилається з повідомленням про вручення, формування опису вкладення до таких відправлень не передбачено Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, та ними ж не передбачено зазначення реквізитів документа, що надсилається. Між тим, у даному випадку контролюючим органом зазначені скорочені найменування документів, які надсилалися «Акт», «ППР», що дозволяє ідентифікувати відповідні відправлення.

В контексті доводів відповідачки та відносно незгоди з ППР, слід зазначити, що вказані ППР не є предметом оскарження та перегляду у даній справі, як і власне обставини взаємовідносин з банком, про що зазначається у відзиві на позов. Оцінка правомірності ППР знаходиться поза межами компетенції суду у даній справі.

Зустрічний позов відносно них до суду не заявлявся.

У взаємозв`язку з наведеним та щодо подальшої трансформації податкових зобов`язань у податковий борг, слід зазначити, що відповідно до п. 57.3. ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

У свою чергу, відповідно до п. 56.17. ПК України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків. При цьому, відповідно до п/п. 56.17.1. ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

При цьому, відповідно до п/п. 14.1.175. ПК України «податковий борг» - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи положення та строки, визначені у п. 57.3. ПК України, а також те, що податкові зобов`язання не були сплачені, як і не були оскаржені, вказані податкові зобов`язання набули статус узгоджених та, відповідно, набули статусу податкового боргу.

Враховуючи викладене, в ІКП вказані зобов`язання проведені (як борг) 09.08.2018.

При цьому, на цю дату нарахована пеня (ПДФО) 28575.64 грн., 2381,30 грн. з військового збору, яка (пеня), відповідно до п/п. 14.1.162 та. п/п. 14.1.175 ПК України є складовою податкового боргу.

Слід зазначити, що стягнення податкового боргу у судовому порядку передбачає, що податковим органом виконано законодавчі приписи щодо порядку формування та направлення вимоги про стягнення податкового боргу (постанова Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 140/30/20).

Пунктом п. 59.1. ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.3. ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

При цьому, відповідно до п. 59.4. ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5. ПК України).

У даному випадку, податковим органом сформована податкова вимога № 161259-17 від 29.08.2018 на загальну суму 284 757,12 грн., з яких за платежем ПДФО (КБК 11010500) 262905,03 грн. та 21852,09 грн. «військовий збір» (КБК 11011000). Складові податкового боргу (структура боргу): 202496,14 грн. - за основним платежем, 51304,04 грн. - за штрафними санкціями, пеня - 30956,94 грн.

Податкова вимога 11.01.2019 направлена на податкову адресу відповідачки АДРЕСА_1 . Як вже зазначалося, зазначена адреса змінена з 27.03.2019 на адресу - АДРЕСА_2 . Однак, податкова вимога була не була вручена відповідачу з незалежних від контролюючого органу причин та з урахуванням нормативів поштового обігу повернута з відміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання», а відтак, в силу приписів п. 59.1, абзаців 2 - 3 п. п. 58.3., п. 42.2., абз. 6 п. 42.4. ПК України податкова вимога вважається врученою в силу закону.

Доказів оскарження чи скасування зазначеної вимоги суду не надано.

Слід зазначити, що з урахуванням строку розгляду справи в суді ППР та податкова вимога не оскаржені. Між тим, протягом достатнього строку, тобто вже після отримання Акту перевірки, відповідачка у повній мірі володіє та має володіти інформацією щодо податкових зобов`язань та, відповідно, податкового боргу. Тобто, протягом тривалого строку відповідачка не була позбавлена можливості оскаржити відповідні нарахування, однак, не скористалась такою можливістю.

Відповідно до п/п. ПК України 20.1.34. контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 87.11. ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Слід додати, що відповідно до п. 95.1 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

В контексті наведеного слід додати, що згідно із п. 41.2 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

У свою чергу, згідно з п. 95.2 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

У даному випадку, строк між формуванням податкової вимоги та її зверненням до суду перевищує зазначений строк, а відтак відсутні перешкоди для звернення ГУ ДПС щодо стягнення податкового боргу.

Відповідачем не надано суду доказів сплати податкового боргу. Наявність боргу підтверджується згаданими наданими ГУ ДПС до справи обліковими та довідковими матеріалами.

При цьому, суд знову звертає увагу, що законність вищезгаданих ППР не є предметом розгляду у даній справі.

Враховуючи викладене, а також відсутність даних щодо сплати станом на день прийняття рішення у справі боргу, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Слід додати щодо строків давності, що відповідно до п/п. 102.2.2. ПК України грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано, що має місце у даному випадку.

Крім того, відповідно до п. 102.4. ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, що має місце у даному випадку, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Більш того, відповідно до абз. 10 п. 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України (в редакції Закону № 533-IX від 17.03.2020 та на час звернення до суду) на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу, чим і керується суд у даній справі.

Відтак, доводи відповідачки не підтверджуються нормативно, не спростовують висновків суду у даній справі.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; код ЄДР ВП 44116011) задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (адрес з 27.03.2019 та на час розгляду справи: АДРЕСА_2 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1) податковий борг у розмірі 284 757,12 грн., з яких:

податок на доходи фізичних осіб - 262 905,03 грн. (КБК 11010500),

військовий збір - 21 852,09 грн. (КБК 11011001).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Днем вручення процесуальних документів в електронній формі є день отримання судом повідомлення про доставлення документів на офіційну електронну адресу особи (п. 2 ч. 6 ст. 251 КАСУ), якою є (п. 5.8. Положення про ЄСІТС від 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21): сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів або адреса електронної пошти, з якої надійшли до суду документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом (п. 59 «Перехідні положення»).

Зважаючи на Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затверджене рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21, в електронній формі апеляційні скарги подаються безпосередньо до апеляційного суду.

Суддя О.А. Кармазін