Справа № 200/14270/21
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 року Справа№200/14270/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Стойки В.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області в якому просив:

визнати протиправним рішення відповідача № 95 від 28.09.2021 про відмову в призначенні пенсії та скасувати його;

зобов`язати відповідача з урахуванням висновків суду у справі повторно розглянути заяву від 21.09.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зарахуванням: періоду з 17.08.1993 по 21.02.1995 до загального та пільгового стажу за Списком № 1, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; періоду з 01.01.2006 по 30.09.2012 до пільгового стажу за Списком № 1, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 21.09.2021 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте в призначенні пенсії було відмовлено з огляду на недостатність стажу, до страхового та пільгового стажу не було зараховано період з 17.08.1993 по 21.02.1995 через не чіткий відтиск печатки на записі про звільнення та період з 01.01.2006 по 30.09.2012.

Позивач вважає, що відповідач порушує гарантоване право на пенсію в належному розмірі та просить суд задовольнити позов.

Ухвалою суду від 01.11.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Призначено засідання по справі на 29.11.2021 року.

Ухвалою суду від 04.01.2022 року залучено Головне управління Пенсійного фонду України у Київський області (04080, м. Київ, вул. Терьохіна, 8а, ) до участі у справі в якості співвідповідача. Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Київський області відзив по справі.

У відзиві на адміністративний позов відповідач 1 вказав, що не приймав спірне рішення про відмову в призначенні пенсії, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідач 2 правом на надання відзиву не скористався.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України № 2500-IX від 15.08.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

21.09.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З трудової книжки позивача НОМЕР_1 вбачається, що з 01.01.2006 по 30.09.2012 ОСОБА_1 працював: механіком дільниці з повним робочім днем в шахті (з 01.08.2004 по 17.12.2007), механіком дільниці з повним робочім днем в шахті (з 18.12.2007 по 01.12.2008), переведений заступником механіка дільниці з повним робочім днем в шахті (з 01.12.2008 по 31.07.2013).

Відповідно довідки «ОП «Шахта О.Ф. Засядька» з 22.07.2011 року перетворена на Публічне акціонерне товариство «Шахта імені О.Ф. Засядька» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 233 о/к від 14.05.2014 року, ОСОБА_1 в період з 01.08.2004 по 31.08.2004, з 01.09.2004 по 17.12.2007, з 18.12.2007 по 30.11.2008, з 01.12.2008 по 31.07.2013 працював на посадах, що відносяться до Списку № 1 з повним робочім днем в шахті.

Рішенням № 95 від 28.09.2021 (далі - спірне рішення) відповідач відмовив в призначені пенсії через відсутність необхідного стажу, до страхового та пільгового стажу не було зараховано період з 17.08.1993 по 21.02.1995 через не чіткий відтиск печатки на записі про звільнення.

Період роботи позивача з 01.01.2006 по 30.09.2012 також не був зарахований до пільгового стажу, що вбачається з роздруківки до електронної пенсійної справи «Стаж для розрахунку права». Вказаний період зарахований лише до страхового стажу.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення пенсійного віку та за наявності страхового стажу не менше 27 років.

Згідно із частинами першою, другою статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 р. №58 (далі Інструкція №58) записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Згідно із п.2.4. зазначеної Інструкції, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Як встановлено, п. 2.14 Інструкції, у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу.

У графі 3 пишеться: "Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій". Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийняття на роботу.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а наявність відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням такого стажу.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового та пільгового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року по справі № 754/14898/15-а.

Окрім цього суд наголошує, що робітник не може нести відповідальність за неналежне оформлення трудової книжки.

Як передбачено ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи те, що трудова книжка є основним документом, який підтверджує стаж роботи, суд приходить висновку, що відповідачем 2 безпідставно не зараховано до страхового та пільгового стажу період роботи з 17.08.1993 по 21.02.1995.

Щодо періоду роботи позивача з 01.01.2006 по 30.09.2012.

Як вже було зазначено вище, відповідно довідки «ОП «Шахта О.Ф. Засядька» з 22.07.2011 року перетворена на Публічне акціонерне товариство «Шахта імені О.Ф. Засядька» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 233 о/к від 14.05.2014 року, ОСОБА_1 в період з 01.08.2004 по 31.08.2004, з 01.09.2004 по 17.12.2007, з 18.12.2007 по 30.11.2008, з 01.12.2008 по 31.07.2013 працював на посадах, що відносяться до Списку № 1 з повним робочім днем в шахті.

Згідно трудової книжки позивача НОМЕР_1 , з 01.01.2006 по 30.09.2012 ОСОБА_1 працював: механіком дільниці з повним робочім днем в шахті (з 01.08.2004 по 17.12.2007), механіком дільниці з повним робочім днем в шахті (з 18.12.2007 по 01.12.2008), переведений заступником механіка дільниці з повним робочім днем в шахті (з 01.12.2008 по 31.07.2013).

Відповідно до статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Згідно ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно п.20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

На підставі викладених обставин на положень законодавства суд вважає, що пільговий характер роботи позивача з 01.01.2006 по 30.09.2012 в достатній мірі вбачається з трудової книжки позивача та підтверджується довідкою № 233 о/к від 14.05.2014 року.

Таким чином суд приходить до висновку про визнання протиправним рішення відповідача 2 № 95 від 28.09.2021 про відмову в призначенні пенсії та скасуваня його; зобов`язання відповідача 1 з урахуванням висновків суду у справі повторно розглянути заяву від 21.09.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, із зарахуванням: періоду з 17.08.1993 по 21.02.1995 до загального та пільгового стажу за Списком № 1, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; періоду з 01.01.2006 по 30.09.2012 до пільгового стажу за Списком № 1, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд наголошує, що зазначений спосіб захисту прав позивача є достатнім та належним в розумінні КАС України, а тому задовольняє позовні вимоги саме в зазначений спосіб.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодування або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись положеннями КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області (, пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ), Головного управління Пенсійного фонду України у Київський області (04080, м. Київ, вул. Терьохіна, 8а, ) про визнання дій протиправними, зобов*язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київський області № 95 від 28.09.2021 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області з урахуванням висновків суду у справі повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) від 21.09.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, із зарахуванням: періоду з 17.08.1993 по 21.02.1995 до загального та пільгового стажу за Списком № 1, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; періоду з 01.01.2006 по 30.09.2012 до пільгового стажу за Списком № 1, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області (, пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім), 00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Стойка