Справа № 560/7109/22
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7109/22
РІШЕННЯ

іменем України

29 серпня 2022 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом від 06.07.2022, в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення № 70 від 09 червня 2022 року Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком; 2) зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди: з 01.09.1979 року по 23.07.1980 року навчання в Кам`янець-Подільському технічному училищі №4; періоди роботи в російській федерації з 20.03.2007 року по 31.07.2007 року в ТзОВ «Галс-сервіс», з 01.08.2007 року по 14.02.2008 року у ТзОВ «Галс-Ссвер», з 11.03.2008 року по 01.08.2008 року у ТзОВ «Галс-Севєр», з 04.08.2008 року по 30.01.2009 року у ТзОВ «Галс-сервіс», з 02.02.2009 року по 05.03.2009 року у ТзОВ « Галс-Преміум», з 02.04.2009 року по 18.02.2010 року у ТзОВ «Галс-Севєр», з 16.03.2010 року по 21.02.2011 року у ТзОВ «Галс-Сєвєр», з 10.03.2011 року по 19.08.2011 року у ТзОВ «Галс-Сєвєр», з 24.08.2011 року по 20.12.2011 року у ТзОВ «Парус-С», з 19.01.2012 року по 19.09.2012 року у ТзОВ «Галс-євросервіс», з 13.12.2012 року по 28.08.2013 року у ТзОВ «Парус-С»; період роботи з 01.03.2020 року по 31.05.2022 року на підприємстві Торгівельно-виробниче «Товариство з обмеженою відповідальністю «Сантекс». Призначити ОСОБА_1 пенсію за віком починаючи з дня звернення із заявою про призначення пенсії.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що пенсійний орган протиправно відмовив у призначенні пенсії. Щодо невідповідності прізвища та по батькові позивача у атестаті №3885, наданого на підтвердження періоду навчання з 01.09.1979 по 23 липня 1980 року у технічному училищі №4 м. Кам`янець-Подільський, паспортним даним, що полягає у невірному зазначенні однієї букви, не може бути підставою для виключення такого періоду навчання з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки особа не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та, у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Щодо посилань відповідача на відсутність доказів сплати позивачем страхових внесків за спірні періоди роботи в російській федерації зазначаю, що чинними міжнародними угодами визначено взаємне зарахування стажу роботи набутого у країні учасниці угоди відповідно до законодавства країни-роботодавця. Сам факт офіційного працевлаштування позивача підтверджується записами в трудовій книжці, крім того було видано страхове свідоцтво обов`язкового пенсійного страхування 171-443-044-39, дата реєстрації 18.04.2012.

Ухвалою суду від 11.07.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

26.07.2022 до суду поступив відзив на позовну заяву, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, не зараховано: -період навчання в училищі № 4 з 01.09.1979 по 23.07.1980, оскільки прізвище та по-батькові в атестаті не відповідає паспортним даним; з 20.03.2007 по 31.07.2007, з 01.08.52007 по 14.02.2008, з 11.03.2008 по 01.08.2008, з 04.08.2008 по 30.01.2009, з 02.02.2009 по 05.03.2009, з 02.02.2009 по 05.03.2009, з 02.04.2009 по 18.02.2010, з 16.03.2010 по 21.02.2011, з 10.03.2011 по 19.08.2011, з 24.08.2011 по 20.12.2011, з 19.01.2012 по 19.09.2012, з 13.12.2012 по 28.08.2013 згідно трудової книжки БК-1 від 20.03.2007 робота на території Російської Федерації, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду РФ; - з 01.03.2020 по 31.05.2022 по підприємству Торговільно-виробниче "Товариство з обмеженою відповідальністю "Сантекс", оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Вважає, що у позивача відсутнє право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІУ (арк. спр. 82-83).

29.07.2022 до суду поступив відзив на позовну заяву, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що до страхового стажу не враховано наступні періоди: з 01.09.1979 по 23.07.1980 навчання у училищі №4, оскільки прізвище та по батькові не відповідає паспортним даним; з 20.03.2007 по 31.07.2007 в ТзОВ «Галс-сервіс», з 01.08.2007 по 14.02.2008 у ТзОВ «Галс-Сєвер», з 11.03.2008 по 01.08.2008 у ТзОВ «Галс-Сєвєр», з 04.08.2008 по 30.01.2009 у ТзОВ «Галс-сервіс», з 02.02.2009 по 05.03.2009 у ТзОВ «Галс-Переміум» з 02.04.2009 по 18.02.2010 у ТзОВ «Галс-Сєвєр», з 16.03.2010 по 21.02.2011 у ТзОВ "Галс-Сєвєр», з 10.03.2011 по 19.08.2011 у ТзОВ "Галс-Сєвєр", з 24.08.2011 по 2012.2011 у ТзОВ «Парус-С», з 19.01.2012 по 19.09.2012 у ТзОВ «Галс-євросервіс», з 13.12.2012 по 28.08.2013 у ТзОВ «Парус-С» згідно трудової книжки ТК-1 від 20.03.2007 робота на території російської федерації, оскільки відсутні дані про сплату страхових внесків; з 01.03.2020 по 31.05.2022 на підприємстві Торговельно-виробниче «Товариство з обмеженою відповідальністю «Сантекс», оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Також, просить провести розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін та повідомити про час та місце розгляду справи з метою участі в судовому засіданні представника управління.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 262 КАС України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу.

З урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України, характеру спірних правовідносин та предмету доказування у цій справі суд приходить до висновку про відсутність підстав для проведення судового засідання з повідомленням сторін, а тому в задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити.

З`ясувавши обставини на які сторони покликаються, як на підставу своїх вимог так і заперечень, оцінивши надані учасниками справи докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.06.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 70 від 09.06.2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно заяви від 28.03.2022 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи 29 років, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-IV, про що позивача повідомлено листом головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 13.06.2022 №2200-0208-8/38210. Зазначено, що страховий стаж позивача - 24 роки 02 місяці 19 днів (арк. спр. 39).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно з ст. 26 Закону № 1058-IV, право на призначення пенсії за віком мають особи, які досягли 60-річного віку у період з 01.01.2022 по 31.12.2022, за наявності страхового стажу не менше 29 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

У пункті 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Таким чином, лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

До страхового стажу позивача не враховано період з 01.09.1979 по 23.07.1980 навчання у училищі №4, оскільки прізвище та по батькові не відповідає паспортним даним.

Згідно з Трудовою книжкою позивача серії НОМЕР_1 , яка заповнена 29.07.1980 на прізвище ОСОБА_2 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ), позивач з 01.09.1979 по 24.07.1980 навчався у Кам`янець-Подільському училищі №4 (арк. спр. 42), що також стверджено Атестатом №3885 від 23.07.1980 (арк. спр. 58).

Суд дає критичну оцінку твердженню відповідачів, що прізвище та по батькові позивача не відповідає паспортним даним, адже формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а (адміністративне провадження № К/9901/17572/18).

Також, до страхового стажу позивача не враховано періоди з 20.03.2007 по 31.07.2007 в ТзОВ «Галс-сервіс», з 01.08.2007 по 14.02.2008 у ТзОВ «Галс-Сєвер», з 11.03.2008 по 01.08.2008 у ТзОВ «Галс-Сєвєр», з 04.08.2008 по 30.01.2009 у ТзОВ «Галс-сервіс», з 02.02.2009 по 05.03.2009 у ТзОВ «Галс-Переміум» з 02.04.2009 по 18.02.2010 у ТзОВ «Галс-Сєвєр», з 16.03.2010 по 21.02.2011 у ТзОВ "Галс-Сєвєр», з 10.03.2011 по 19.08.2011 у ТзОВ "Галс-Сєвєр", з 24.08.2011 по 2012.2011 у ТзОВ «Парус-С», з 19.01.2012 по 19.09.2012 у ТзОВ «Галс-євросервіс», з 13.12.2012 по 28.08.2013 у ТзОВ «Парус-С» згідно трудової книжки БК-1 від 20.03.2007 робота на території російської федерації, оскільки відсутні дані про сплату страхових внесків.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Таким чином, призначення і виплата пенсій в Україні здійснюється також на підставі міжнародних договорів (угод), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.

Метою Угоди є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.

Статтею 5 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, яка підписана Україною 13.03.1992 року, передбачається, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Частинами 2-3 ст. 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності Незалежних Держав в області пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року передбачено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якої з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Таким чином, на громадян України, які працювали на територіях інших держав учасниць Співдружності Незалежних Держав, які приєднались до вказаної Угоди, розповсюджувалась дія нормативних актів приймаючої Держави в галузі пенсійного забезпечення, у тому числі тих, які визначали порядок зарахування трудового стажу, його пільгового обчислення.

Статтею 3 Угоди також передбачено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

З огляду на викладене, цією Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при визначенні розміру пенсії.

Згідно з Трудовою книжкою позивача серії НОМЕР_2 , яка заповнена 20.03.2007 на прізвище ОСОБА_2 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ), позивач працював на території російської федерації з 20.03.2007 по 31.07.2007 в ТзОВ «Галс-сервіс», з 01.08.2007 по 14.02.2008 у ТзОВ «Галс-Сєвер», з 11.03.2008 по 01.08.2008 у ТзОВ «Галс-Сєвєр», з 04.08.2008 по 30.01.2009 у ТзОВ «Галс-сервіс», з 02.02.2009 по 05.03.2009 у ТзОВ «Галс-Переміум» з 02.04.2009 по 18.02.2010 у ТзОВ «Галс-Сєвєр», з 16.03.2010 по 21.02.2011 у ТзОВ "Галс-Сєвєр», з 10.03.2011 по 19.08.2011 у ТзОВ "Галс-Сєвєр", з 24.08.2011 по 20.12.2011 у ТзОВ «Парус-С», з 19.01.2012 по 19.09.2012 у ТзОВ «Галс-євросервіс», з 13.12.2012 по 28.08.2013 у ТзОВ «Парус-С» (арк. спр. 68-80).

Суд враховує, що до 01.01.2010 громадяни України, які мали статус тимчасово перебуваючих на території російської федерації не були застрахованими особами по обов`язковому пенсійному страхуванні. Таким чином, страхові внески на обов`язкове пенсійне страхування з виплат на користь позивача не нараховувалися, у зв`язку із відсутністю такої вимоги в законодавстві російської федерації.

При цьому, згідно з копією страхового свідоцтва обов`язкового пенсійного страхування №171-443-044-39, дата реєстрації 18.04.2012, виданого російською федерацією, ОСОБА_2 є застрахованою особою, що також спростовує висновки відповідачів про відсутність підстав для врахування вказаних періодів роботи позивача до його стажу.

Крім цього, до страхового стажу позивача не враховано період роботи з 01.03.2020 по 31.05.2022 на підприємстві Торговельно-виробниче «Товариство з обмеженою відповідальністю «Сантекс», оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до абз. 2 п. 1.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 (далі - Інструкція № 21-1), застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 1 ст. 21 Закону №1058-ІV визначено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; податкових органів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством. Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Згідно з абз. 37, 39 ст. 1 Закону №1058-IV, страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 20 Закону №1058-IV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Страхові внески обчислюються територіальним органом Пенсійного фонду в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, за непрямим методом виходячи з оцінки валового доходу та витрат страхувальника, кількості осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, обсягу виробленої (реалізованої) продукції (послуг), суми сплачених ним податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законодавством, у разі: ухилення страхувальника чи його посадових осіб від надання територіальному органу Пенсійного фонду звітності чи інших документів про сплату страхових внесків; неведення страхувальником бухгалтерського обліку чи відсутності в нього відповідних первинних документів; якщо сума страхових внесків, нарахована страхувальником, не підтверджується документами. Обчислення територіальними органами Пенсійного фонду сум страхових внесків за минулі періоди провадиться виходячи з розміру страхового внеску, що діяв на день нарахування виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з ч. 16 ст. 106 Закону №1058-IV, виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів.

За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам або їх несплата не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12 вересня 2019 року у справі №489/2283/16-а (провадження № К/9901/18617/18), від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а.

З врахуванням вищенаведеного, в ОСОБА_1 наявний необхідний страховий стаж (понад 29 років) необхідний для призначення пенсії за віком, тому рішення про відмову у призначенні пенсії від 09.06.2022 №70 є протиправним.

Також, суд враховує, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач звернувся за пенсією 03.06.2022, тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення ним пенсійного віку (30.03.2022), пенсію позивачу слід призначити з 31.03.2022 - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки, щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд, з урахуванням зазначених висновків Верховного Суду, дійшов висновку, що позивач довів позовні вимоги, а суб`єкти владних повноважень, не довели, що діяли у межах закону не зараховуючи до стажу позивача спірні періоди навчання і роботи та відмовляючи у призначенні позивачу пенсії за віком, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, тому позов задовольняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1984,80 гривень, тому ці витрати слід присудити на його користь за рахунок асигнувань відповідачів по 992,40 гривень з кожного.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 09.06.2022 №70 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу період навчання з 01.09.1979 по 23.07.1980, та періоди роботи з 20.03.2007 по 31.07.2007, з 01.08.2007 по 14.02.2008, з 11.03.2008 по 01.08.2008, з 04.08.2008 по 30.01.2009, з 02.02.2009 по 05.03.2009, з 02.04.2009 по 18.02.2010, з 16.03.2010 по 21.02.2011, з 10.03.2011 по 19.08.2011, з 24.08.2011 по 2012.2011, з 19.01.2012 по 19.09.2012, з 13.12.2012 по 28.08.2013 та з 01.03.2020 по 31.05.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 31.03.2022, та здійснити нарахування і виплату.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) гривень за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) гривень за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 29 серпня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідачі:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)
Головуючий суддя А.І. Петричкович