Справа № 640/10792/22
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2022-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні доказів

25 липня 2022 року м. Київ № 640/10792/22

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Погрібніченко І.М. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява представника ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, шляхом:

- витребувати у Головного управління Національної поліції в Київській області документи відносно ОСОБА_1 (спеціальний жетон НОМЕР_1), а саме:

належним чином завірену копію послужного списку;

належним чином завірену копію всіх сторінок з відмітками трудової книжки;

належним чином завірену копію військового квитка (приписного);

належним чином завірену копію Довідки про результати перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади";

належним чином завірені копії наказів на призначення на посади;

належним чином завірену копію аркушу особової справи з відмітками про державні нагороди та відомчі відзнаки;

довідку з місця роботи;

належним чином завірену копію Наказу про звільнення зі служби в поліції;

належним чином завірену копію наказу на проведення службового розслідування відносно поліцейського ОСОБА_1 (НОМЕР_1);

належним чином завірену копію висновку службового розслідування, на підставі якого звільнено зі служби в поліції поліцейського ОСОБА_1 (НОМЕР_1);

належним чином завірену копію грошового атестату.

розрахунок нарахованої та виплаченої заробітної плати за 2022 рік.

Вказані документи, як зазначає представник позивача, необхідні для належного захисту трудових прав позивача, складення позовної заяви, обрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу, викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та отримання доказів незаконності звільнення позивача.

При цьому, представник позивача, зазначає, що відповідач у своєму листі №2180/109/01/12-2022 від 07.06.2022 відмовив у наданні запитуваних документів, посилаючись на обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб передбачених Конституцією у період дії воєнного стану в Україні.

Поряд з цим, представник позивача звертає увагу суду, що докази, у забезпеченні яких виникла необхідність, перебувають у розпорядженні Головного управління Національної поліції в Київській області, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 15. У цій же будівлі розташоване Головне управління Національної поліції в м. Києві, Печерський районний суд м. Києва та Київський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр Міністерства внутрішніх справ України. Вказані установи є важливими об`єктами цивільної інфраструктури та забезпечують нормальне функціонування м. Києва та Київської області.

А тому, на думку представника позивача, внаслідок повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, у зв`язку з чим було введено воєнний стан є велика ймовірність втрати доказів, у забезпеченні яких виникла необхідність.

Ухвалою суду від 19.07.2022 року заяву позивача про забезпечення доказів призначено у судове засідання.

У судовому засіданні представник позивача подану заяву підтримав та просив задовольнити, в той час як представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви про забезпечення доказів.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення доказів розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду. Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Враховуючи викладене вище, розглянувши заяву представника ОСОБА_1 , заслухавши думку представника позивача, суд при вирішенні поданої заяви виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Статтею 80 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Частиною 1 статті 114 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

У відповідності до положень статті 115 Кодексу адміністративного судочинства України суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Відповідно до пунктів 4-6 статті 116 Кодексу адміністративного судочинства України у заяві про забезпечення доказів зазначаються: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Отже, інститут забезпечення доказів в адміністративному судочинстві спрямований на забезпечення здійснення процесу доказування шляхом збирання і закріплення доказів, якщо існують обставини, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

Таким чином, суд за заявою учасника справи має забезпечити докази, зокрема шляхом їх витребуванням та оглядом, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Аналізуючи наведені положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед -спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №9901/845/18.

Як було встановлено вище, необхідність забезпечення доказів, шляхом витребування у Головного управління Національної поліції в Київській області відповідних документів відносно ОСОБА_1 обґрунтовано ймовірністю їх втрати внаслідок повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, у зв`язку з чим було введено воєнний стан.

У той же час, суд звертає увагу, що згідно наданої відповіді Головного управління Національної поліції в Київській області від 07.06.2022 року № 2180/109/01/12-22, позивача було повідомлено про те, у зв`язку з вторгнення Російської Федерації на територію України особові справи працівників були евакуйовані, що виключає можливість надання запитуваних ним документів.

Таким чином, беручи до уваги викладене, судом не беруться до уваги доводи представника позивача про те, що докази, у забезпеченні яких виникла необхідність, перебувають у приміщені Головного управління Національної поліції в Київській області, яке є важливими об`єктом цивільної інфраструктури, що свідчить про можливу їх втрату за місцем їх знаходженням, в разі визнання їх належними доказами у справі під час судового розгляду справи стане неможливим або утрудненим.

Отже суд вважає, що подана представником позивача заява про забезпечення доказів не містить жодних посилань на ризики чи загрози того, що докази про забезпечення яких порушує питання позивач, можуть бути утрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим. Тобто зазначена заява про забезпечення доказів не відповідає критеріям, визначеним статтею 114 КАС України.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви позивача про забезпечення доказів та вважає, що у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 116, 117, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі до подання позовної заяви, відмовити.

Ухвала про забезпечення доказів або про відмову у забезпеченні доказів може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.М. Погрібніченко