Справа № 140/4485/22
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року ЛуцькСправа № 140/4485/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку пенсії відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; зобов`язання зарахувати до страхового та пільгового стажу період роботи у грудні 2010 року у Відокремленому підрозділі «Шахтоуправління Нововолинське» Державного підприємства «Волиньвугілля» (далі - ВП «Шахтоуправління Нововолинське» ДП «Волиньвугілля») та з лютого 2018 року по березень 2021 року - у Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська Державного підприємства «Волиньвугілля» (далі - ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля»); зобов`язання перерахувати та виплачувати пенсію на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 25 квітня 2022 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та 25 квітня 2022 року звернувся до відповідача із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за Списком №1 з урахуванням вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Листом ГУ ПФУ у Волинській області повідомило про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому відповідач зазначив, що пільговий стаж позивача за Списком №1 становить 13 років 8 місяців 15 днів, а тому він не має права на перерахунок пенсії в порядку статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

З такими висновками ГУ ПФУ у Волинській області позивач не погоджується, оскільки відповідно до записів його трудової книжки стаж його роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії за Списком №1, становить більше 21 року. Вважає, що наявність цього стажу є достатнім для перерахунку пенсії на підставі статті 8 вказаного Закону. Його роботодавцем за спірний період грудень 2010 року, лютий-березень 2021 року - була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку нараховувалися страхові внески, а факт відсутності за даними системи індивідуальних відомостей про застраховану особу про сплату страхових внесків не може бути підставою для незарахування цих періодів до страхового і пільгового стажу під час перерахунку пенсії позивача. Позивач зауважив, що обов`язок зі сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі їх сплату законом покладено на страхувальника; працівник не може бути позбавлений права на соціальний захист, зокрема, на належне пенсійне забезпечення, через неналежне виконання страхувальником своїх обов`язків.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28 червня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав (а.с.38-43). В обґрунтування цієї позиції відповідач вказав, що позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України як одержувач пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 25 квітня 2022 року. Розмір пенсії позивача обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 39 років, з них: 13 років 8 місяців 15 днів - пільговий стаж з повним робочим днем під землею та 3 роки 1 місяць 25 днів - пільгова робота за Списком №1. При переведенні позивача на пенсію за віком до страхового стажу не враховано періоди роботи у грудні 2010 року у ВП «Шахтоуправління «Нововолинське» ДП «Волиньвугілля» та з лютого 2018 року по березень 2021 року у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», у тому числі й періоди пільгової роботи гірничим майстром з 05 березня 2018 року по 09 серпня 2018 року та з 21 грудня 2018 року по 27 грудня 2018 року на підставі довідки від 01 липня 2020 року №128, у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідач зауважив, що для зарахування до страхового стажу періоду роботи положення статті 24 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вимагають не лише нарахування страхових внесків, а і їх повну сплату страхувальником; інформація про сплату внесків має бути відображена в системі персоніфікованого обліку. Однак страхувальники ВП «Шахтоуправління «Нововолинське» ДП «Волиньвугілля» та ВП Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» є боржниками зі сплати страхових внесків за грудень 2010 року, лютий 2018 року - березень 2021 року відповідно. Тому, на думку відповідача, вимога щодо зарахування до страхового і пільгового стажу зазначених періодів роботи, у тому числі пільгової роботи гірничим майстром з 05 березня 2018 року по 09 серпня 2018 року та з 21 грудня 2018 року по 27 грудня 2018 року, є безпідставною й задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідач вважає безпідставною і вимогу позивача здійснити перерахунок пенсії згідно зі статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки пільговий стаж роботи позивача з повним робочим днем під землею (13 років 8 місяців 15 днів) є меншим 15 років, тобто, не виконується умова, встановлена названою статтею.

З урахуванням наведеного відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Інші заяви по суті справи та клопотання про її розгляд у судовому засіданні від сторін не надходили.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є пенсіонером; на обліку перебуває в ГУ ПФУ у Волинській області.

З 25 квітня 2022 року ОСОБА_1 за його заявою переведено з пенсії по ІІІ групі інвалідності від трудового каліцтва/профзахворювання на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначена обставина не є спірною.

Зі змісту листа ГУ ПФУ у Волинській області від 25 травня 2022 року №5231-4157/Р-02/8-0300/22 слідує, що розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено з урахуванням страхового стажу 39 років, з них: 13 років 8 місяців 15 днів пільговий стаж з повним робочим днем під землею та 3 роки 1 місяць 25 днів пільгова робота за Списком №1. При переведенні на пенсію за віком до страхового стажу не враховано роботу у грудні 2010 року у ВП «Шахтоуправління «Нововолинське» ДП «Волиньвугілля» та з лютого 2018 року по березень 2021 року у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», у тому числі й періоди пільгової роботи гірничим майстром з 05 березня 2018 року по 09 серпня 2018 року та з 21 грудня 2018 року по 27 грудня 2018 року на підставі довідки від 01 липня 2020 року №128 (у зв`язку з відсутністю відомостей про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України). Цим листом позивача інформовано, що у нього відсутній необхідний пільговий шахтарський стаж роботи (не менше 15 років), а тому на нього не поширюються норми Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (а.с.15).

Вважаючи такі дії пенсійного органу протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Згідно з преамбулою Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За приписами статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом;

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;

працюючий пенсіонер - особа, якій призначено пенсію та яка є застрахованою відповідно до пунктів 1 - 7, 11 - 13 частини першої статті 11 цього Закону;

роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно з частиною другою статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

За приписами частин четвертої - шостої, дев`ятої, десятої статті 20 Закону №1058-IV сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Крім того, згідно з частиною шостою статті 25 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені, а у разі їх наявності - сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи сплачені страхові внески зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси застрахованої особи, зокрема, право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 23 березня 2020 року у справі №535/1031/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №414/736/17, від 20 березня 2019 року у справі №688/947/17, від 27 березня 2018 року у справі №208/6680/16-а.

Спір у цій справі між сторонами виник щодо відмови в перерахунку пенсії відповідно до вимог статті 8 Закону України від 02 вересня 2008 року №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон №345-VI) та щодо незарахування одночасно до страхового та пільгового стажу періоду роботи позивача у грудні 2010 року та з лютого 2018 року по березень 2021 року (через відсутність даних про сплату страхових внесків).

Статтею 1 Закону №345-VI визначено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 Закону №345-VI передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Верховний Суд у справах №345/4616/16 (постанова від 20 листопада 2018 року), №345/4570/16-а (постанова від 06 лютого 2019 року), №345/4462/16-а (постанова від 05 грудня 2019 року), №345/3954/16-а (постанова від 11 липня 2019 року) та інших дійшов висновку про те, що статтю 1 Закону №345-VI слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Позивач отримує пенсію на пільгових умовах за Списком №1 з 25 квітня 2022 року.

Однак суд зауважує, що статтею 8 Закону №345-VI передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію шахтарям.

Мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком №1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі №345/763/17.

При цьому, виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону №345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі №392/17/17.

Отже, дія Закону №345-VI поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком №1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно з пунктами 2, 3, 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, встановленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).

Пунктом 20 Порядку №637 обумовлено, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до трудової книжки № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 29 березня 2010 по 28 липня 2011 року призначений виконуючим обов`язки заступника директора з виробництва у ВП «Шахтоуправління «Нововолинське» ДП «Волиньвугілля»; з 06 червня 2016 року позивача переведено на посаду гірничий диспетчер у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», з 05 березня 2018 року на посаду підземний гірничий майстер, з 09 серпня 2018 року він переведений гірничим диспетчером, з 21 грудня 2018 року переведений підземним гірничим майстром, з 27 грудня 2018 року знову переведений гірничим диспетчером, з 01 серпня 2020 року переведений заступником начальника підземної дільниці, а з 05 грудня 2020 року призначений заступником директора з виробництва (записи №9, №24-30 трудової книжки, які стосуються спірного періоду).

Довідкою ДП «Шахта №1 «Нововолинська» від 22 листопада 2019 року №234 підтверджується та обставина, що позивач з 01 жовтня 2009 року по 03 вересня 2012 року виконував підземні роботи за посадами заступник головного інженера з виробництва, виконуючий обов`язки заступника директора з виробництва, виконуючий обов`язки начальника шахти, зайняті на підземних роботах 50% і більше робочого часу на рік, що передбачено Списком №1 (а.с.18), а довідкою ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» від 01 липня 2020 року №128 стверджується, що позивач з 05 березня 2018 року по 09 серпня 2018 року, а також з 21 грудня 2018 року по 27 грудня 2018 року виконував підземні роботи в шахті за посадою гірничий майстер, що передбачена Списком №1 (а.с.24). Витяги з наказів ВП «Шахтоуправління «Нововолинське» від 05 лютого 2010 року №33, ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» від 28 травня 2015 року №131 засвідчують проведення атестації робочих місць на підприємстві (а.с.19, 25).

Таким чином, з наданих позивачем документів вбачається, що у межах спірних періодів ОСОБА_1 у грудні 2010 року та з 05 березня 2018 року по 09 серпня 2018 року, з 21 грудня 2018 року по 27 грудня 2018 року виконував підземні роботи в шахті, що передбачено відповідно Списком №1 (розділ 1, підрозділ 1г, позиція 1.1г), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36, та Списком №1 (розділ 1, підрозділ 1), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461.

З індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) станом на 06 червня 2022 року слідує, що до страхового та пільгового стажу позивача не зараховано період його роботи у грудні 2010 року та з лютого 2018 року по березень 2021 року (а.с.11-14).

Разом з тим, із цих відомостей також видно, що за грудень 2010 року та за лютий 2018 року - березень 2021 року ОСОБА_1 була нарахована та виплачена заробітна плата.

Воднораз довідкою ДП «Шахта №9 «Нововолинська» від 15 липня 2022 року №502 підтверджується та обставина, що позивачу за період роботи з лютого 2018 року по березень 2021 року включно була нарахована та виплачена заробітна плата, з якої нараховано і сплачено єдиний соціальний внесок у встановленому законом розмірі (а.с.49-50).

Отже, на думку суду, наявними у справі письмовими доказами підтверджується, що за грудень 2010 року та з лютого 2018 року по березень 2021 року позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхувальником страхові внески (єдиний внесок), тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати вказаний період роботи до страхового стажу позивача. Суд наголошує, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства зі страхових внесків не може бути підставою для незарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Крім того, враховуючи надані позивачем довідки ДП «Шахта №1 «Нововолинська» від 22 листопада 2019 року №234 та ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» від 01 липня 2020 року №128, періоди роботи позивача у грудні 2010 року та з 05 березня 2018 року по 09 серпня 2018 року та з 21 грудня 2018 року по 27 грудня 2018 року підлягають також зарахуванню до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 .

У свою чергу матеріали справи не містять доказів підтвердження пільгового характеру роботи ОСОБА_1 після 28 грудня 2018 року (до 31 березня 2021 року) відповідно до Пункту 20 Порядку №637. При цьому у трудовій книжці відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах у цей період, відсутні (про характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи).

Зі змісту листа ГУ ПФУ у Волинській області від 25 травня 2022 року №5231-4157/Р-02/8-0300/22 також не вбачається, що така довідка надавалася органу Пенсійного фонду позивачем (за період після 28 грудня 2018 року). При цьому у позовній заяві позивач не зазначив, що така довідка була видана (стосовно періоду роботи у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» є посилання виключно на довідку від 01 липня 2020 року №128, у якій останній пільговий період роботи - з 21 по 28 грудня 2018 року).

За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність незарахування відповідачем до страхового стажу позивача періоду роботи у грудні 2010 року у ВП «Шахтоуправління Нововолинське» ДП «Волиньвугілля» та з лютого 2018 року по березень 2021 року у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля». При цьому періоди роботи у грудні 2010 року та з 05 березня 2018 року по 09 серпня 2018 року, з 21 грудня 2018 року по 27 грудня 2018 року підлягають також зарахуванню і до пільгового стажу роботи позивача.

Однак стаж позивача на підземних роботах за Списком №1 повний робочий день з урахуванням безспірного пільгового стажу - 13 років 8 місяців 15 днів та з урахуванням вказаних вище пільгових періодів роботи, які підлягають зарахуванню, становить менше 15 років, тобто, умова для перерахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону №345-VI не виконується, а тому підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії відповідно до вимог статті 8 Закону №345-VI та зобов`язання перерахувати та виплачувати пенсію на пільгових умовах відповідно до статті 8 вказаного Закону відсутні.

Суд наголошує, що дія Закону №345-VI поширюється на тих працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком №1. Позивач правильність зарахування до пільгового стажу інших періодів на підземних роботах повний робочий день не оскаржує, тому підстави для перевірки судом правильності обрахунку пільгового стажу з повним робочим днем під землею (13 років 8 місяців 15 днів) з огляду на межі позовних вимог відсутні.

Отже, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, з метою повного та ефективного захисту прав позивача позовні вимоги належить задовольнити частково шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періодів роботи у грудні 2010 року у ВП «Шахтоуправління Нововолинське» ДП «Волиньвугілля» та у лютому 2018 року - березні 2021 року у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», а до пільгового стажу - періодів роботи у грудні 2010 року у ВП «Шахтоуправління Нововолинське» ДП «Волиньвугілля» та з 05 березня 2018 року по 09 серпня 2018 року, з 21 грудня 2018 року по 27 грудня 2018 року у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля»; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати позивачу до страхового стажу періоди роботи у грудні 2010 року та у лютому 2018 року - березні 2021 року, до пільгового стажу - періоди роботи у грудні 2010 року у ВП «Шахтоуправління Нововолинське» ДП «Волиньвугілля» та з 05 березня 2018 року по 09 серпня 2018 року, з 21 грудня 2018 року по 27 грудня 2018 року у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля». В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Згідно з частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією від 20 червня 2022 року №74, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.5, 34). Матеріали справи не містять доказів понесення позивачем інших судових витрат.

У зв`язку із частковим задоволенням позову на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 496,20 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періодів роботи у грудні 2010 року у Відокремленому підрозділі «Шахтоуправління Нововолинське» Державного підприємства «Волиньвугілля» та у лютому 2018 року - березні 2021 року у Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська» Державного підприємства «Волиньвугілля», до пільгового стажу - періодів роботи у грудні 2010 року у Відокремленому підрозділі «Шахтоуправління Нововолинське» Державного підприємства «Волиньвугілля» та з 05 березня 2018 року по 09 серпня 2018 року, з 21 грудня 2018 року по 27 грудня 2018 року у Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська» Державного підприємства «Волиньвугілля».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 зарахування до страхового стажу періоди роботи у грудні 2010 року у Відокремленому підрозділі «Шахтоуправління Нововолинське» Державного підприємства «Волиньвугілля» та у лютому 2018 року - березні 2021 року у Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська» Державного підприємства «Волиньвугілля», до пільгового стажу - періоди роботи у грудні 2010 року у Відокремленому підрозділі «Шахтоуправління Нововолинське» Державного підприємства «Волиньвугілля» та з 05 березня 2018 року по 09 серпня 2018 року, з 21 грудня 2018 року по 27 грудня 2018 року у Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська» Державного підприємства «Волиньвугілля».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у сумі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість грн 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк