Справа № 620/3988/22
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 року Чернігів Справа № 620/3988/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 ( далі також - ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області (далі також - ГУ ПФУ, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення № 44 від 18.05.2022 про відмову у призначенні пенсії позивачу відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язання відповідача призначити пенсію позивачу відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 11.05.2022.

В обґрунтування позову в позовній заяві зазначено, що позивач має статус особи, яка брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (ліквідатора 2 категорії). 11.05.2022 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та отримав відповідь про відмову у зв`язку з тим, що документами, доданими до заяви, не підтверджено факт участі на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, безпосередньо в зоні відчуження. Позивач вважає, що відповідач безпідставно прийшов до такого висновку з огляду на те, що наявність посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 2) надає право користуватися пільгами, визначеними Законом №796-ХІІ, в тому числі, правом на зниження пенсійного віку при призначенні пенсії за віком. Тому просить суд позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 29.06.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, де вказано, що на даний час позивач не має права на призначення йому пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки документами не підтверджено виконання позивачем робіт по ліквідації наслідків на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження. Щодо місця дислокації військової частини № НОМЕР_2 - АДРЕСА_2, то воно не належить до зони відчуження. На підставі викладеного просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, 12.09.1997 Чернігівською обласною адміністрацією йому видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджено дублікатом посвідчення категорії 2, серії НОМЕР_1 , копія якого міститься в матеріалах справи. (а.с.12).

Відповідно до довідки від 27.03.1997 № 51/1/1769, виданої Центральним архівом Міністерства оборони України, позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 01.05.1986 (наказ № 02 від 1.5.86р) по 20.05.1986 року (наказ № 15 від 20.05.1986 року).

Відповідно до архівної довідки від 28.02.2012 № 65985, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони, позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 01.05.1986 по 20.05.1986 та отримав дозу опромінення.

Відповідно до довідки від 25.05.2020 № 53, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2, позивач був призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 01.05.1986 по 20.05.1986 р.

11.05.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив призначити пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». До заяви додав вказані документи.

За результатами розгляду заяви позивача, 18.05.2022 відповідачем прийнято рішення №44, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку з тих підстав, що документами, доданими до заяви, не підтверджено факт участі на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безпосередньо в зоні відчуження (а.с.29).

Позивач вважає протиправним вказане рішення, тому звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За змістом ст. 55 Закону № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, які працювали до 1 липня 1986 році у зоні відчуження незалежно від кількості робочих днів, пенсійний вік знижується на 10 років.

Відповідно до п. 2.1 Порядку №22-1, при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, працювали у зоні відчуження та за наявності не менше 15 років страхового стажу.

Відповідно до п. 3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 (чинного на час видачі позивачу посвідчення), зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А.

З аналізу наведених норм права слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях, тощо, є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 22.03.2018 (справа №588/538/16-а), від 23.05.2018 (справа №398/3509/16-а), від 22.01.2019 (справа №295/1087/17).

Як вже встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач віднесений до 2 категорії осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році серії А, яке видається, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості днів.

Це означає, що під час видачі позивачу вказаного посвідчення уповноваженим органом перевірялись обставини праці позивача у зоні відчуження у 1986 році. В протилежному випадку - у разі не підтвердження таких обставин, позивач не отримав би вказаного посвідчення.

Варто зауважити, що посвідчення позивача недійсним не визнавалось, його статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не оспорюється. Отже, у суду немає підстав ставити під сумнів законність отримання позивачем посвідчення ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії А, а відтак і ставити під сумнів обставину його праці у зоні відчуження у 1986 році.

Посилання відповідача на те, що місце дислокації військової частини АДРЕСА_2, не належить до зони відчуження, не може бути підставою для відмови ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в призначенні пенсії відповідно до Закону № 796-XII. Такі обставини, з огляду на положення чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, повинні трактуватись на користь особи.

Отже, оскільки позивач в період з 01.05.1986 по 20.05.1986 брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується відповідними документами, наявними в матеріалах справи, то він має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстава для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 18.05.2022 №44, і задоволення позову в цій частині.

Разом з тим, суд відмічає, що позовна вимога про зобов`язання призначити пенсію, суд зазначає наступне.

У рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Суд зазначає, що позивач, заявляючи дану позовну вимогу, фактично просить суд втрутитися у дискреційні повноваження ГУ ПФУ у Чернігівській області щодо призначення пенсії.

Задоволення вказаної позовної вимоги фактично порушить закріплені законом виключні повноваження відповідача, тобто вчинити дії поза встановленою чинним законодавством процедурою.

Разом з тим, суд з метою захисту прав позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 11.05.2022 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.,

У відповідності до положень ст. 139 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 18.05.2022 №44, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.05.2022 про призначення пенсії за віком на підставі статті 55 Закону № 796-XII із зменшенням пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вул.П`ятницька, 83-А,м.Чернігів,14005 .

Повний текст рішення виготовлено 29 серпня 2022 року.

Суддя І.І. Соломко