Справа № 640/19704/21
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року м. Київ № 640/19704/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

ОСОБА_1
доДніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (02094, м. Київ, вул. Краківська, 20, ) про визнання протиправними та скасування постанови від 02.02.2021 про відкриття виконавчого провадження № 64332240 та постанови від 03.06.2021 про звернення стягнення на заробітну плату у виконавчому провадженні № 64332240.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю оскаржуваних рішень з огляду на відсутність, на думку позивача, визначених Законом України «Про виконавче провадження» правових підстав для їх прийняття.

Відповідач у встановлений судом строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд здійснює розгляд справи за наявними у матеріалах доказами.

Під час судового розгляду справи судом встановлено наступне.

Департаментом патрульної поліції прийнято постанову від 14.09.2020 серії 1АВ № 00883573 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання / перебування на території України, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Постановою Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 02.02.2021 відкрито виконавче провадження № 64332240 з метою примусового виконання зазначеної постанови.

У подальшому, постановою від 03.06.2021 звернуто стягнення на доходи боржника, якою вирішено звернути стягнення на доходи позивача, яка отримує дохід у підприємстві з 100% іноземною інвестицією «АЙК`ЮВІА РДС УКРАЇНА».

Вважаючи протиправними постанови про відкриття виконавчого провадження та про звернення стягнення на доходи з підстав добровільного виконання постанови про стягнення штрафу до відкриття виконавчого провадження, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 2 вказаного Закону, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, зокрема, верховенства права, законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Частиною першою статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що Заходами примусового виконання рішень є, зокрема:

- звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

- звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Водночас, згідно з частинами першою та другою статті 68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Виходячи з системного аналізу наведених положень вбачається, що державний виконавець вправі звертати стягнення на заробітну плату у разі:

- відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах;

- за письмовою заявою стягувача;

- за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати, у разі незастосування арешту коштів, як заходу примусового звернення стягнення на майно боржника.

При цьому, першочергово стягнення звертається на кошти в національній валюті на банківських рахунках шляхом арешту та списання, а не на невиплачену заробітну плату за місцем роботи боржника шляхом звернення до роботодавця.

У контексті наведеного суд звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість, на виконання покладеного на відповідача обов`язку щодо доказування правомірності прийнятих ним оскаржуваних рішень, ним не було надано суду доказів наявності визначених статтею 68 Закону України «Про виконавче провадження» підстав для прийняття у межах спірного виконавчого провадження постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, зокрема, доказів відсутності у позивача коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, наявності письмової заяви стягувача або інших підстав, передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

З огляду на викладене, постанова виконавця про звернення стягнення на доходи є протиправною та такою, що прийнята у порушення порядку, встановленого Законом України "Про виконавче провадження".

Щодо позовної вимоги про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Позивачем надано докази того, що штраф, накладений постановою від 14.09.2020 серії 1АВ № 00883573, на підставі якої відкрито спірне виконавче провадження, було сплачено позивачем відповідно до квитанції від 27.12.2020 № 0.0..1, тобто ще до відкриття виконавчого провадження.

Водночас, суд звертає увагу позивача, що виконавець при відкритті виконавчого провадження не володіє інформацією щодо стану виконання виконавчого документа.

При цьому, частиною четвертою статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" визначено підстави, за яких виконавчий документ повертається без прийняття до виконання. У переліку цієї норми відсутня така підстава, як виконання вимог виконавчого документа боржником до відкриття виконавчого провадження.

Отже, при надходженні виконавчого документа має відкрити виконавче провадження та вже під час виконавчого провадження перевірити обставину виконання рішення.

Так, у разі якщо у процесі виконавчого провадження виконавець отримає інформацію про виконання вимог виконавчого документа, він зобов`язаний відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" закінчити виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Тобто, виконання в повному обсязі вимог виконавчого документа, в тому числі до відкриття виконавчого провадження, не є підставою для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, а є підставою лише для закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, у даному випадку, належним способом захисту прав позивача у разі, коли виконавче провадження відкрито за умови добровільного виконання вимог виконавчого документа, позивач має звернутись до виконавця з вимогою про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", до якого надати докази виконання рішення.

З огляду на зазначене, прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження є обов`язком виконавця, а отже оскаржувана постанова Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження № 64332240 є правомірною та не підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 241, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (02094, м. Київ, вул. Краківська, 20, ) про визнання протиправними та скасування постанов - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03.06.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 64332240.

3. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 295-297. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов