Справа № 451/517/22
Суддя: Семенишин О. З.
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

29 серпня 2022 рокуСправа №451/517/22
Провадження № 2-а/451/6/22

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Радехів адміністративну справу №451/517/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Яворівського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області про скасування постанови, серії ЕАО №5429353 про адміністративне правопорушення від 29 травня 2022 року,-

в с т а н о в и в:

10 червня 2022 року в адресу Радехівського районного суду Львівської області за вх.№3419 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування постанови, серії ЕАО №5429353 про адміністративне правопорушення від 29 травня 2022 року, яка автоматизованою системою документообігу суду Д-3 розподілена судді Семенишин О.З. (а.с.1-3,11).

Піддавши аналізу заяву та додані матеріали справи, 13 червня 2022 року суддя постановила ухвала про залишення позовної заяви без руху, надавши позивачу час для усунення недоліків (а.с.12-14).

11 серпня 2022 року до суду надійшла заява позивача з додатками в порядку усунення недоліків позовної заяви (а.с.16,17-26).

Так, ОСОБА_1 звернувся до Радехівського районного суду Львівської області з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Яворівського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області про скасування постанови, серії ЕАО №5429353 про адміністративне правопорушення від 29 травня 2022 року (а.с.18-20).

В позовній заяві зазначає, що 29 травня 2022 року близько 15 год. 33 хв., керуючи автомобілем Volvo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Центральна в с. Берегове, де був зупинений інспектором Мостиського ВП старшим лейтенантом поліції Козак Мартою Євгенівною. Як стверджує позивач, незрозуміло відрекомендувавшись, інспектор звинуватила його в порушенні Правил дорожнього руху, а саме: розмова по телефону під час керування транспортним засобом і попросила передати документи. Взявши його документи, інспектор направилася до службового авто для складання постанови про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Отже, постановою, серії ЕАО №5429353 від 29 травня 2022 року про адміністративне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень за порушення, передбачене ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Пояснення до протоколу позивач надавав власноручно та висловив свою незгоду з обвинуваченням щодо порушення ним ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також добровільно надав для огляду свій мобільний телефон з доступом до всіх соціальних мереж, та вказував на відсутності будь-яких дзвінків з іншими абонентами. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП є незаконним та необґрунтованим.

За твердженням позивача, інспектор після отримання його документів відразу ж «написала» постанову про адміністративне правопорушення. Однак розгляд справи на місці, без підготовки та надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечення на постанову, документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, порушує права позивача, передбачені ст.268 КУпАП, якими він не мав можливості скористатися. При накладенні конкретного розміру штрафу не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення, на що вказує ст.33 КУпАП. За таких обставин, позивач вважає, що його процесуальні права при такому «розгляді» справи грубо порушено. Жодних доказів того, що саме позивач порушив Правила дорожнього руху інспектор Мостиського ВП Козак Марта Євгенівна не надала.

Також позивач зазначає, що в Україні введено воєнний стан, тому ним пропущено строк оскарження постанови на 2 дні. Вважає це поважною причиною, щоб поновити строк.

Просить поновити строк позивачу на звернення до суду та ухвалити рішення, яким визнати постанову серії ЕАО №5429353 від 29 травня 2022 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити (а.с.18-20).

Учасники справи в судове засідання не з"явилися.

Позивач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити (а.с.35).

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с.30).

Представник відповідача Яворівського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с.31,34).

Із врахуванням наведеного, на підставі ст.205 та ч.4 ст.229 КАС України розгляд справи проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Суд встановив, що 29 травня 2022 року інспектором Відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, старшим лейтенантом поліції Козак Мартою Євгенівною, винесено Постанову серії ЕАО №5429353 від 29.05.2022, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП за порушення п.п.2.9д ПДР та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Так, в Постанові серії ЕАО №5429353 від 29.05.2022, зазначається, що 29.05.2022 о 15 год 33 хв в с. Берегове по вул. Центральна, водій керуючи автомобілем розмовляв по мобільному телефону, при цьому тримаючи його в руках, чим порушив п.п.2.9д Правил дорожнього руху України (а.с.25).

Частиною 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч.1 ст.121 КАС України).

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позивачу необхідно поновити пропущений процесуальний строк на звернення до суду з позовом.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху

За змістом п.1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до пункту 2.9д Правил дорожнього руху України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП, відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із змісту пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283і284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно із ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу на те, що відповідачами не було надано до суду жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог ч.2 ст. 122 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Інші доводи учасників справи на висновки суду не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, N 63566/00, § 23, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, а відтак в розумінні п.3 ч.3 ст.286 КАС України постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України необхідно стягнути з відповідача судові витрати в користь позивача.

Керуючись статтями 9, 72, 77,205,229,241,286 КАС України, суд, -

вирішив:

поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовом.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №5429353 від 29.05.2022, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП визнати протиправною та скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, місто Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті 29 серпня 2022 року.