Справа № 640/33541/20
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2022-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2022 року м. Київ № 640/33541/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішивши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в місті Києві
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі також - відповідач), в якому просить:

- визнати дії відповідача - суб`єкта владних повноважень: Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві протиправними щодо перерахування позивачу - ОСОБА_1 , пенсії у розмірі 60 відсотків від суми заробітної плати та зменшивши її суму до десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 13.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії позивачу - ОСОБА_1 відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019., частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ, виходячи із розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки Київської міської прокуратури № 21-433 від 08.10.2020р "Про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії", без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією з 13 грудня 2019 року до моменту здійснення перерахунку.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно та безпідставно зменшено основний розмір пенсії позивача з 90 % на 60 % від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки Київської міської прокуратури від 08.10.2020 року №21-433 «Про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для призначення перерахунку пенсії», обмеживши її десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, що суперечить положенням законодавства України та висновкам, викладеним у рішенні Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.02.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Через канцелярію суду 11.03.2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити з наступних підстав.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність, встановлено на рівні 1 638,00 грн. з 01.01.2020 року, 1 712,00 грн. - з 01.07.2020 року, 1 769,00 грн. - з 01.12.2020 року, що підтверджується ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.09.2017 по справі № К/800/24946/17 (номер рішення в ЄДРСР 68947420), в якій зазначено, що рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 визнано неконституційними окремі положення Закону № 2262-ХІІ, в той час, як зміни, внесені Законом №1774-VІІІ до Закону № 796-ХІІ, неконституційними не визнавались.

Отже, враховуючи те, що наведені норми закону щодо обмеження максимального розміру пенсії є чинними і неконституційними не визнані, висновується про правомірність їх застосування.

Так, позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.10.2020 року згідно з наданої довідки про розмір заробітної плати станом на 11.09.2020 року від 08.10.2020 року за №21/433, виданої Київською міською прокуратурою. В свою чергу, розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2020 року з обмеженням становить 17 120,00 грн.

Щодо здійснення перерахунку пенсії у розрахунку 90% від заробітної плати відповідач заперечує, посилаючись на положення частини другої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» (у чинній редакції на день здійснення перерахунку), якими визначено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Крім того, позивач просить здійснити перерахунок пенсії за вислугу років з 13.12.2019 року, проте зазначена частина позовних вимог, на переконання відповідача, суперечить нормам матеріального права, оскільки на дату 13.12.2019 року у позивача була відсутня довідка від 08.10.2020 року №21-433.

Враховуючи викладене, відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує.

Через канцелярію суду 04.03.2021 року позивачем подано відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримано в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяву.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером органів прокуратури, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.

Пенсію позивачу призначено з 26.09.2001 року за вислугу років в розмірі 90% від розміру місячної заробітної плати, з якої сплачено страхові внески.

12.10.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до довідки Київської міської прокуратури від 08.10.2020 року №21/433, складену з урахуванням висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 26.03.2020 року №6-р/2020.

05.11.2020 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою, в якій просить надіслати копію рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (Дарницький район) щодо перерахування пенсії згідно наданих 12.10.2020 року документів із зазначенням розміру нової перерахованої пенсії від суми місячного заробітку, у разі його обмеження.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 04.12.2020 року №27596-29046/Д-02/8-2600/20 позивача повідомлено про те, що згідно поданої ним заяви від 12.10.2020 року проведено перерахунок пенсії останнього з 01.10.2020 року на підставі довідки Київської міської прокуратури від 08.10.2020 року №21/433, розмір якої з обмеженням становить 17 120,00 грн.

Вважаючи протиправним перерахунок пенсії з розрахунку 60%, а не 90 % заробітної плати та з обмеженням максимального розміру на рівні 17 120,00 грн., позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15.07.2015 року визначалися Законом України від 05.11.1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру» (далі також - Закон №1789).

Відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону №1789 обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону №1789 призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

У Рішенні Другого сенату Конституційного Суду України №7-р (ІІ)2019 від 13.12.2019 року у справі №3-209/2018(2413/18, 2807/19) (чинне з 13.12.2019 року) зазначено:

«…Конституційний Суд України вирішив:

1. Визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

2. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

3. Установити такий порядок виконання цього Рішення: - частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; - частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

4. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено. …».

Частиною другою статті 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Вказані положення Основного Закону кореспондуються із приписами статті 91 Закону України від 13.07.2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України».

Отже, рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(II)/2019 змінило законодавче регулювання для правовідносин, що мають місце з дати його ухвалення.

Таким чином, положення частини двадцятої статті 86 Закону України від 14.10.2014 року №1697-VII «Про прокуратуру» (далі також - Закон №1697) зі змінами, якою передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, визнані неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення № 7-р(II)/2019 (справа № 3-209/2018(2413/18, 2807/19), як це визначено статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України», тобто з 13.12.2019 року.

Відтак, з 13.12.2019 року Закон №1697 не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що з 13.12.2019 року у позивача виникло право на перерахунок раніше призначеної пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури, а також у зв`язку із призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових заробітної плати, як при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», яка набрала законної сили 06.09.2017 року, підвищено посадові оклади та надбавки за класний чин прокурорсько-слідчим працівникам позаяк вказана постанова є підставою для проведення перерахунку пенсії за вислугу років позивача.

Також, з 01.01.2020 року Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1155 передбачено чергове підвищення посадових окладів та надбавок.

Таким чином, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників органів прокуратури на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №657 та ухваленням Конституційним Судом України рішення №7-р(ІІ)/2019, позивачем набуто право на перерахунок пенсії, починаючи з 13.12.2019 року.

Разом з тим, як зазначено в рішенні Конституційного Суду України по справі №7-р(II)/2019 від 13.12.2019 року «Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії».

Отже, враховуючи факт отримання позивачем довідки Київської міської прокуратури 08.10.2020 року №21/433 про розмір заробітної плати станом на 11.09.2020, яка свідчить про зміну складових заробітної плати та її розміру, позивач має право на перерахунок пенсії з 01.10.2020 року.

Згідно з матеріалами справи, відповідач погодився з необхідністю перерахунку пенсії позивача після ухвалення Конституційним Судом рішення № 7-р/ІІ/2019 від 13.12.2019 року, разом з тим, останнім здійснено такий перерахунок із застосуванням 60% пенсії до заробітної плати, а не відсоток, встановлений позивачу на день призначення пенсії у розмірі 90%, та обмежено місячний розмір пенсії 10 прожитковими мінімумами для осіб, що втратили працездатність.

Щодо права позивача на перерахунок пенсії в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати, суд дійшов наступних висновків.

З доказів, наданих позивачем, що не заперечується відповідачем, відсотковий розмір пенсій, призначеної позивачу відповідно до частини другої статті 50-1 Закону №1789, складає 90 %.

На час призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів визначено частинами тринадцятою та вісімнадцятою статті 50-1 Закону №1789, якими передбачалось, зокрема, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за таким призначенням або перерахунком.

Частиною двадцятою статті 86 Закону №1697 (яка застосовується в первинній редакції відповідачем) також не передбачає ніякого регулювання відсоткового розміру пенсії по відношенню до заробітної плати прокурора.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Відтак, суд приходить до висновку щодо безпідставності застосування до спірних правовідносин норм Закону №1697, які передбачають розмір пенсії 60 % від заробітної плати, оскільки вказаний закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності.

На незмінність відсоткового розміру вже призначених пенсій Верховний Суд України вказував у справах №№ 21-348а/13, № 21-420а/13 (рішення від 10.12.2013), № 127/11720/14-а (рішення від 06.10.2015), зазначивши, що при перерахунку пенсій повинен застосовуватися той відсоток, який діяв на момент призначення.

Верховними Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 04.02.2019 року, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 року, по зразковій справі № 240/5401/18 також вказано, що відсотки, які були при призначенні пенсії, повинні зберігатись і в подальшому при проведенні перерахунку.

Таким чином, відповідач, застосовуючи інший розмір пенсії по відношенню до місячної заробітної плати, діяв не на підставі Конституції та законів України. Відповідачем не доведено правомірність здійснення такого перерахунку пенсії позивача, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача, внаслідок чого позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Щодо правомірності дій Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо виплати суми пенсії в розмірі, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, а також зобов`язання здійснити перерахунок пенсії без обмеження її максимального розміру із виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 01.10.2020 року, суд дійшов наступних висновків.

Абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697 (в редакції чинній на день звернення апелянта із заявою про перерахунок пенсії) передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим є безпідставним застосування до спірних правовідносин зазначеної норми Закону, оскільки вказаний Закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності.

Таку правову позицію сформульовано Верховним Судом (справа №360/1428/17) у постанові від 12.11.2019 року зазначено, що дія положень Закону України від 24.12.2015 року №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо максимального граничного розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016 року (згідно з пунктом 2 «Прикінцевих положень»). Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 03.10.2018 року у справі №127/4267/17, від 12.11.2019 року у справі №360/1427/17, що повинна враховуватись судом в силу приписів частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність.

Таким чином, враховуючи те, що позивач є пенсіонером за вислугою років з 26.09.2001 року і пенсію останньому призначено на підставі Закону №1789, до розміру пенсії позивача також не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені Законом №1697, як такі, що не мають зворотної дії у часі.

Крім того, звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до статті 22 Конституції України не допускається.

У рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 року № 5-р/2018 зазначено, що положення частини першої статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності. Зміст права громадян на соціальний захист, гарантований статтею 46 Конституції України, узгоджується із її приписами, за якими, зокрема, людина її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (частина перша статті 3); кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (стаття 48). На думку Конституційного Суду України, держава виходячи з існуючих фінансово-економічних можливостей має право вирішувати соціальні питання на власний розсуд. У разі значного погіршення фінансово-економічної ситуації, виникнення умов воєнного або надзвичайного стану, необхідності забезпечення національної безпеки України, модернізації системи соціального захисту тощо держава може здійснити відповідний перерозподіл своїх видатків з метою збереження справедливого балансу між інтересами особи та суспільства. Держава не може вдаватися до обмежень, що порушують сутність конституційних соціальних прав осіб.

Таким чином, новий порядок призначення та виплати пенсій, встановлений Законами України від 02.03.2015 року №213-VІІ, від 28.12.2014 року №76-VІІІ та від 14.10.2014 року №1697-VІІ, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності, а тому до даних спірних правовідносин слід застосовувати норми статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії), оскільки редакції вказаних законів звужують права позивача в частині розміру пенсії.

За врахуванням наведеного в сукупності, суд вбачає протиправними дії відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.10.2020 року із застосуванням 60% заробітної плати та з обмеженням максимального розміру.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного управління ПФУ у м. Києві по здійсненню перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2020 року, виходячи із 60% заробітної плати та з обмеженням максимального розміру.

У той же час, саме по собі визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень в даному випадку не призведе до відновлення порушених майнових прав позивача, внаслідок чого суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.10.2020 року перерахунок та виплату пенсії позивачу - ОСОБА_1 виходячи із розміру 90 % від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки Київської міської прокуратури № 21-433 від 08.10.2020 року «Про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії», без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією з 01.10.2020 року.

В свою чергу, не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо перерахунку пенсії з 13.12.2019 року, оскільки судом встановлено право позивача на перерахунок пенсії з 01.10.2020 року.

Відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі «Федоренко проти України» (№25921/02) Європейський Суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства (Stretch v. the United Kingdom № 44277/98).

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про доведеність позивачем заявлених вимог та необхідності часткового задоволення адміністративного позову.

Відповідно до абзацу 1 частини першої, частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно квитанції, що міститься в матеріалах справи, від 29.12.2020 року №0.0..1, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1 816, 00 грн. що підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві в повному обсязі, оскільки позовні вимоги є вимогами немайнового характеру.

Керуючись статтями 3, 5, 7-11, 19, 73-77, 79, 90, 241-246, 250, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві протиправними щодо перерахування ОСОБА_1 на підставі довідки Київської міської прокуратури від 08.10.2020 року №21-433 «Про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії» пенсії у розмірі 60 відсотків від суми заробітної плати та зменшивши її суму до десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.10.2020 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи із розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки Київської міської прокуратури від 08.10.2020 року № 21-433 «Про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії», без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією.

4. В решті позову відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 816, 00 грн (одна тисяча вісімсот шістнадцять грн 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16).

Повне судове рішення складено 15.07.2022 року.

Суддя Л.О. Маруліна