Справа № 380/6984/22
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/6984/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Департаменту патрульної поліції (Відповідач) в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо невиплати ОСОБА_1 суми доплати до грошового забезпечення у розмірі 50% від грошового забезпечення за період 01 грудня 2020 по 31 грудня 2020 року та з 01 березня 2021 року по 31 січня 2022 року пропорційно відпрацьованому часу під час виконання службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суми доплати до грошового забезпечення у розмірі 50% від грошового забезпечення за період 01 грудня 2020 по 31 грудня 2020 року та з 01 березня 2021 року по 31 січня 2022 року пропорційно відпрацьованому часу під час виконання службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати, понесені ним на отримання правничої допомоги у цій справі.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що проходить службу в Управлінні патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено з 12 березня 2020 року на усій території України карантин. У подальшому відповідними постановами Кабінету Міністрів України установлений на всій території України карантин було неодноразово продовжено.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» (далі Постанова № 375) установлено, що на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, зокрема, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Однак Департамент патрульної поліції в період з 01 грудня 2020 по 31 грудня 2020 року та з 01 березня 2021 року по 31 січня 2022 року не здійснював позивачу додаткову доплату у розмірі 50% від грошового забезпечення під час виконання ним службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням відповідно до Постанови № 375.

Позивач уважає зазначену бездіяльність відповідача незаконною та такою, що грубо порушує його права, враховуючи специфіку службових обов`язків та небезпеку для життя та здоров`я під час несення служби.

Позивач також зауважує, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

У зв`язку з вищенаведеним адміністративний позов просить задоволити в повному обсязі.

Також у позовній заяві позивач повідомляє, що остаточний розмір витрат, які він поніс у процесі розгляду цієї справи, будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 03 травня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін; роз`яснено відповідачу його право на подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Вказану ухвалу відповідач отримав 03 травня 2022 року в електронному кабінеті, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Проте станом на момент прийняття судом рішення у цій справі відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ураховуючи наведене, а також беручи до уваги те, що встановлений ухвалою судді від 03 травня 2022 року про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, минув, суд відповідно до вимог частини шостої статті 162 КАС України вирішує цю справу на підставі наявних у її матеріалах доказів.

Також ухвалою від 03 серпня 2022 року суд витребував у Департаменту патрульної поліції докази здійснення ОСОБА_1 захисту прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян, що внаслідок виконання таких обов`язків супроводжувалось безпосереднім контактом ОСОБА_1 з населенням відповідно до Постанови № 375, за періоди з 01 грудня 2020 по 31 грудня 2020 року та з 01 березня 2021 року по 31 січня 2022 року.

Ухвалою суду від 10 серпня 2022 року продовжено Департаменту патрульної поліції строк на виконання вимог ухвали суду від 03 серпня 2022 року про витребування доказів до 25 серпня 2022 року.

Вимоги ухвали суду від 03 серпня 2022 року відповідач виконав 12 серпня 2022 року.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

Позивач проходить службу в Управлінні патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на посаді інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3.

Відповідно до наданої відповідачем інформації помісячно щодо залучення інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Сушицького Андрія Ярославовича до несення служби щодо забезпечення правопорядку і безпеки громадян під час дії карантину, який внаслідок виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням за період грудень 2020 року, з березня 2021 року по грудень 2021 року та за січень 2022 року включно:

- загальна кількість відпрацьованих позивачем робочих змін за грудень 2020 року становить 14 змін;

- загальна кількість відпрацьованих позивачем робочих змін з березня 2021 року по грудень 2021 року становить 94 зміни, а саме: за березень 13; за квітень 7; за травень 13; за червень 6; за липень 11; за серпень 12; за вересень 8; за жовтень 8; за листопад 16; за грудень - 15;

- загальна кількість відпрацьованих позивачем робочих змін за січень 2022 року становить 14 змін.

Згідно відомості про нарахування додаткової доплати до грошового забезпечення на період дії карантину ОСОБА_1 за період з 01 жовтня 2020 року по 31 січня 2022 року позивачу виплачено суму такої доплати у розмірі 30876,64 грн, а саме:

- в грудні 2020 року виплачено за серпень 2020 року в сумі 5945,09 грн;

- в грудні 2020 року виплачено за вересень 2020 року в сумі 3045,15 грн;

- в грудні 2020 року виплачено за жовтень 2020 року в сумі 6139,94 грн;

- в грудні 2020 року виплачено за листопад 2020 року в сумі 6063,36 грн;

- в липні 2021 року виплачено за січень 2021 року в сумі 6063,36 грн;

- в липні 2021 року виплачено за лютий 2021 року в сумі 3647,88 грн.

Відомості про виплату позивачу додаткової доплати до грошового забезпечення на період дії карантину за період 01 грудня 2020 по 31 грудня 2020 року та з 01 березня 2021 року по 31 січня 2022 року включно в матеріалах справи відсутні.

На адвокатський запит представника позивача адвоката Дмитра Швеця Департамент патрульної поліції повідомив про те, що згідно з пунктом 5 Постанови № 375 виплата доплати здійснюється за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів. Згідно з наказами начальника Департаменту патрульної поліції в межах виділених асигнувань встановлено додаткову доплату за період за період з 01 січня 2020 року по 31 січня 2022 року в наступних розмірах ОСОБА_1 : 30876,64 грн. Заборгованість щодо виплати додаткової доплати до грошового забезпечення відсутня.

Позивач, уважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати йому суми доплати до грошового забезпечення у розмірі 50% від грошового забезпечення за період 01 грудня 2020 по 31 грудня 2020 року та з 01 березня 2021 року по 31 січня 2022 року пропорційно відпрацьованому часу під час виконання службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням відповідно до Постанови № 375, звернувся з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка наявності підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу суму додаткової доплати до грошового забезпечення у розмірі 50% від грошового забезпечення за період 01 грудня 2020 по 31 грудня 2020 року та з 01 березня 2021 року по 31 січня 2022 року пропорційно відпрацьованому часу під час виконання службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням відповідно до Постанови № 375.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580).

За змістом частини першої статті 1 Закону № 580 Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно зі статтею 2 Закону № 580 завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до частин першої та другої статті 94 Закону № 580 поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно з абзацом першим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року на усій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 239 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» карантин на усій території України запроваджено з 12 березня до 24 квітня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року № 291 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету міністрів України» карантин на усій території України запроваджено з 12 березня до 11 травня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 травня 2020 року № 343 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» карантин на усій території України запроваджено з 12 березня до 22 травня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» вирішено установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з 22 травня 2020 року до 31 липня 2020 року на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 1 серпня до 19 грудня 2020 року на території України карантин, продовживши на свій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 19 грудня 2020 року до 31 березня 2022 року на території України карантин, продовживши дію встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 342 «Про визначення переліку посад працівників, службових і посадових осіб, щодо яких не застосовується обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова № 342) установлено, що обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, не застосовується для таких категорій посад, зокрема: поліцейські, які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Згідно з пунктом 2 Постанови № 342 визначення переліку посад (професій) працівників, службових і посадових осіб, військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, поліцейських, зазначених у пункті 1 цієї постанови, з урахуванням специфіки їх участі у заходах, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійснюється відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику, органом державної влади, іншим державним органом.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

За приписами пунктів другого, четвертого, п`ятого вказаної постанови встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику.

Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 червня 2020 року № 485 «Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я» затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я (далі Порядок).

У пункті 1 Порядку вказано, що цей Порядок визначає механізм використання коштів державного бюджету за програмами, зокрема: «Здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками» (далі бюджетні кошти).

Згідно з пунктом 2 Порядку головним розпорядником бюджетних коштів є МВС. Відповідальними виконавцями бюджетних програм є МВС, Національна гвардія, Адміністрація Держприкордонслужби, ДСНС та Національна поліція (далі органи системи МВС).

Абзацами 1 та 2 пункту 4 Порядку визначено, що кошти, отримані органами системи МВС відповідно до пункту 3 цього Порядку, використовуються виключно для доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії та Адміністрації Держприкордонслужби, особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для отримання додаткової доплати до грошового забезпечення на період дії карантину, передбаченого Постановою № 375 є сукупність таких умов: 1) особа є поліцейським; 2) забезпечує життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, вказана вище доплата здійснюється не всім поліцейським, а лише окремим категоріям поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечують життєдіяльність населення у зв`язку з чим мають з населенням безпосередній контакт.

Суд відзначає, що забезпечення життєдіяльності населення комплекс організаційних, економічних, соціальних та інших заходів, спрямованих на створення і підтримання нормальних умов життя, здоров`я, працездатності людей, які здійснюються з метою планування і підготовки до нормованого (у разі необхідності) забезпечення населення продовольчими та непродовольчими товарами, медичним обслуговуванням, послугами зв`язку, транспорту, комунальними та побутовими послугами в особливий період.

У загальному розумінні під громадським порядком розуміють урегульовану правовими та іншими соціальними нормами певну частину суспільних відносин, які складають режим життєдіяльності у відповідних сферах, забезпечують недоторканність життя, здоров`я та гідності громадян, власності та умов, що склалися для нормальної діяльності установ, підприємств, організацій, посадових осіб і громадян.

Громадський порядок у вузькому розумінні визначається як морально-правовий стан суспільства, при якому компетентні органи виконавчої влади шляхом поліцейського нагляду забезпечують безпеку і правомірну поведінку громадян в громадських місцях, вільне використання ними своїх прав і свобод, а також упорядження громадських місць, яке сприяє трудовій діяльності та відпочинку громадян.

Суд встановив, що позивач проходить службу в Управлінні патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на посаді інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3.

Посадовою інструкцією інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції № 1705 від 03 серпня 2021 року, визначено, що інспектор, відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби, здійснює:

1) безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;

2) первинне реагування на повідомлення про правопорушення (у тому числі ті, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством;

3) надання невідкладної допомоги, зокрема домедичної і медичної допомоги особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

4) вжиття заходів для визначення осіб, які не здатні через стан здоров`я вік або інші обставини повідомити інформацію про себе;

5) самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством;

6) припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, застосовуючи для цього передбачені законодавством права і повноваження;

7) розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством;

8) затримання осіб на підставах і у порядку, передбачених законодавством, а також доставляє затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення (у визначених законодавством випадках) до підрозділів Національної поліції України та/або до суду;

9) охорону місця події з метою забезпечення подальшого розслідування, а також вживає заходів щодо оборони та збереження місця події в первинному, незміненому стані до прибуття уповноважених осіб, зокрема слідчих оперативних груп;

10) співпрацю з іншими підрозділами Національної поліції України;

11) інші функції, передбачені законодавством.

Отже, посада, яку обіймає позивач, відповідає встановленим Постановою № 375 критеріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням.

Як слідує з матеріалів справи та підтверджується відомостями про нарахування додаткової доплати до грошового забезпечення на період дії карантину ОСОБА_1 за період з 01 жовтня 2020 року по 31 січня 2022 року позивачу виплачено суму такої доплати за серпень 2020 року, за вересень 2020 року, за жовтень 2020 року, за листопад 2020 року за січень 2021 року та за лютий 2021 року.

Разом з тим з наданої відповідачем інформації помісячно щодо залучення інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 до несення служби щодо забезпечення правопорядку і безпеки громадян під час дії карантину, який внаслідок виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням за період грудень 2020 року, з березня 2021 року по грудень 2021 року та за січень 2022 року включно видно, що: загальна кількість відпрацьованих позивачем робочих змін за грудень 2020 року становить 14 змін; загальна кількість відпрацьованих позивачем робочих змін з березня 2021 року по грудень 2021 року становить 94 зміни, а саме: за березень 13; за квітень 7; за травень 13; за червень 6; за липень 11; за серпень 12; за вересень 8; за жовтень 8; за листопад 16; за грудень - 15; загальна кількість відпрацьованих позивачем робочих змін за січень 2022 року становить 14 змін.

Водночас відомості про нарахування та виплату позивачу додаткової доплати до грошового забезпечення на період дії карантину за грудень 2020 року та з 01 березня 2021 року по 31 січня 2022 року включно, тобто, за періоди, в які позивач внаслідок виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням, що не заперечується відповідачем, у матеріалах справи відсутні.

Беручи до уваги викладене у сукупності, суд уважає, що відповідач необґрунтовано, за відсутності для цього підстав, передбачених чинним законодавством, не нарахував та не виплатив позивачу, який внаслідок виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням у періоди з 01 грудня 2020 по 31 грудня 2020 року та з 01 березня 2021 року по 31 січня 2022 року, додаткову доплату до грошового забезпечення на період дії карантину, передбачену Постановою № 375, за вказані періоди пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Також суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5- рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Таким чином, обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування додаткової доплати до грошового забезпечення на період дії карантину, передбаченої Постановою № 375, у періоди з 01 грудня 2020 по 31 грудня 2020 року та з 01 березня 2021 року по 31 січня 2022 року, що є предметом спору у цій справі.

При цьому суд відзначає, що жодних належних та допустимих доказів відсутності виділених бюджетних асигнувань на виплату такої доплати за спірні у цій справі періоди відповідач суду не надав.

За таких обставин суд доходить висновку про обґрунтованість доводів позивача та наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 доплати до грошового забезпечення за період з 01 грудня 2020 по 31 грудня 2020 року та з 01 березня 2021 року по 31 січня 2022 року включно пропорційно відпрацьованому часу під час виконання службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням відповідно до Постанови № 375.

Згідно із частиною першою статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до пункту четвертого частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, а також з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Тож оскільки суд визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 доплати до грошового забезпечення за період з 01 грудня 2020 по 31 грудня 2020 року та з 01 березня 2021 року по 31 січня 2022 року включно пропорційно відпрацьованому часу під час виконання службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням відповідно до Постанови № 375, то з метою ефективного захисту порушених прав позивача необхідно зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 доплату до грошового забезпечення за період з 01 грудня 2020 по 31 грудня 2020 року та з 01 березня 2021 року по 31 січня 2022 року включно пропорційно відпрацьованому часу під час виконання службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням відповідно до Постанови № 375.

Стосовно позовних вимог позивача в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нарахування та виплати додаткової доплати в розмірі 50% від грошового забезпечення, а також про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату додаткової допалати в розмірі 50% від грошового забезпечення суд зазначає наступне.

Пунктом 2 Постанови № 375 визначено, що встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Таким чином, Постановою № 375 визначено граничний розмір додаткової доплати для працівників, зокрема, органів державної влади, який становить 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення), а не конкретний її розмір у відсотковому значенні, який повинен виплачуватися відповідному працівнику.

Крім того, відповідач ще не прийняв рішення щодо нарахування та виплати на користь позивача додаткової доплати за спірні у цій справі періоди, а тому наразі права позивача в частині розміру такої доплати (в тому числі й у частині відсоткового значення від грошового забезпечення) не порушені.

Суд відзначає, що відповідно до статті 5 КАС України судовому захисту підлягають лише порушені права та інтереси особи, а не ті, порушення яких можливо/імовірно матиме місце у майбутньому.

Тож, ураховуючи те, що судовому захисту підлягає лише порушене, а не ілюзорне право, у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нарахування та виплати додаткової доплати в розмірі 50% від грошового забезпечення, а також про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату додаткової допалати в розмірі 50% від грошового забезпечення належить відмовити як передчасних.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», при зверненні з цим позовом до суду його не сплачував, а відтак, розподіл судового збору на підставі статті 139 КАС України не здійснюється.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що оскільки позивач у позовній заяві вказує, що остаточний розмір витрат, які він поніс у процесі розгляду цієї справи, будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, то питання щодо розподілу таких витрат буде вирішуватися судом після надання позивачем відповідних доказів.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 доплати до грошового забезпечення за період з 01 грудня 2020 по 31 грудня 2020 року та з 01 березня 2021 року по 31 січня 2022 року включно пропорційно відпрацьованому часу під час виконання службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням відповідно до Постанови № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни».

Зобов`язати Департамент патрульної поліції здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 доплату до грошового забезпечення за період з 01 грудня 2020 по 31 грудня 2020 року та з 01 березня 2021 року по 31 січня 2022 року включно пропорційно відпрацьованому часу під час виконання службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням відповідно до Постанови № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни».

У решті позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 25 серпня 2022 року.

Суддя Клименко О.М.