Справа № 640/27447/21
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2022-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

22 липня 2022 року м. Київ№ 640/27447/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, Бульварно-Кудрявська, 16), третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-А), про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 грошові кошти, набуті нею в порядку спадкування за законом недоотриманої суми пенсії у зв`язку із смертю брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 18056,84 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що після смерті брата остання в установлений законом термін вступила в спадщину, яка складається з грошових коштів в сумі 150856,16 грн недоотриманої пенсії. Після закриття спадкової справи та отримання нею всіх необхідних документів від нотаріуса, 20.07.2021 позивач звернулась до відповідача з заявою на отримання недоотриманої пенсії померлого брата ОСОБА_2 22.07.2021 на банківський рахунок позивача було зараховано 132799,32 грн недоотриманої пенсії померлого брата ОСОБА_2 . З метою з`ясування обставин, що зумовили зменшення суми недоотриманої пенсії, позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою. Відповідач повідомив позивача, що відповідно до статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на рахунок позивача була перерахована недоотримана пенсія за період з 20.07.2018 по 31.12.2020. Позивач акцентує увагу на тому, що Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Також, положеннями статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежено право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. За наведених обставин вважає, що відмова відповідача є незаконною, а сума недоотриманої пенсії підлягає стягненню з відповідача.

Ухвалою суду від 04.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/27447/21 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

08.10.2021 до суду від позивача надійшла заява, у якій остання повідомила, що при оформленні спадщини нею був особисто переданий оригінал документа спадщини з іншими документами до Голосіївського відділення Пенсійного фонду України м. Києва від 20.07.2021. До вказаної заяви позивачем додано копію листа до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 07.10.2021.

18.10.2021 до суду від відповідача надійшла копія відповіді від 03.03.2021 № 2600-0501-8/35089 на запит нотаріуса від 11.02.2021 № 550/02-14.

23.10.2021 до суду від відповідача надійшла копія пенсійної справи ОСОБА_2

04.11.2021 до суду від відповідача надійшла копія відповіді від 03.03.2021 № 2600-0501-8/35089 на запит нотаріуса від 11.02.2021 № 550/02-14.

08.11.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснив, що статтею 46 Закону окремо визначено умови отримання своєчасно неодержаних сум пенсій, зокрема, не отримані своєчасно суми пенсії виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки - якщо пенсіонер не отримав пенсію з власної вини та без обмеження будь яким терміном - якщо ці суми не отримані з вини органу, що визначає і виплачує пенсію. Зазначив, що у довідці для нотаріальної контори про розмір недоотриманої пенсії був зазначений розмір недоотриманої пенсії на дату формування довідки - 01.03.2021, що складав 150856,16 грн, а також повідомлено, що розмір буде зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду особи, яка має право на спадщину з оформленим свідоцтвом про право на спадщину. Зважаючи на те, що позивач звернулась до Управління з заявою 20.07.2021, відповідач на підставі статті 46 Закону перерахував суму недоотриманої пенсії за період з 20.07.2018 по 31.12.2020.

08.11.2021 та 10.11.2021 до суду від Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві надійшли клопотання про направлення на адресу Казначейства копії позовної заяви.

23.12.2021 до суду від Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві надійшли пояснення, у яких останній зазначив, що Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві не має відкритих рахунків в Головному управлінні Казначейства, відповідно у разі задоволення позовних вимог Головне управління Казначейства буде позбавлене можливості виконати рішення суду. Крім того, Порядком № 845 не передбачено стягнення з державного та місцевих бюджетів коштів у вигляді набутої в порядку спадкування недоотриманої суми пенсії, яка увійшла до складу спадщини.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ETS N 005, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997, проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За визначенням статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

З аналізу наведених норм вбачається, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду справ недостатньо застосовувати виключно формальний критерій - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин, адже визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.

Так, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.01.2021 серії НОМЕР_1 .

11.02.2021 Друга київська державна нотаріальна контора направила до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві запит № 550/02-14 з проханням надіслати довідку про належність недоотриманої пенсії та інших пенсійних виплат на ім`я ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом від 03.03.2021 № 2600-0501-8/35089 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило Другу київську державну нотаріальну контору, що на ім`я ОСОБА_2 не виплачена пенсія в сумі 150856,16 грн, яка належить до сплати. Також, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило, що розмір недоотриманої пенсії ОСОБА_2 розрахований за три роки на дату формування відповіді - 01.03.2021, а також зазначило, що розмір недоотриманої пенсії буде зменшено в залежності від дати звернення за недоотриманою пенсією до територіального органу Пенсійного фонду спадкоємця з оформленим свідоцтвом про право на спадщину.

15.07.2021 ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину серії НМР 159923 на склад спадкового майна - суми недоотриманої ОСОБА_2 пенсії в сумі 150856,16 грн.

20.07.2021 позивач звернулась до відповідача з заявою про здійснення виплати.

22.07.2021 на банківський рахунок позивача було зараховано 132799,32 грн недоотриманої пенсії померлого брата ОСОБА_2 .

З метою з`ясування обставин, що зумовили зменшення суми недоотриманої пенсії, позивач звернулась до відповідача з відповідною заявою.

Листом від 26.08.2021 № 2600-0501-8/135547 відповідач повідомив позивача, що відповідно до статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на рахунок позивача була перерахована недоотримана пенсія за період з 20.07.2018 по 31.12.2020.

Таким чином, підставою для звернення позивача до суду з даним позовом стало те, що відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав останньої як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна.

У свою чергу, частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що дана справа підлягає розгляду саме за правилами цивільного судочинства, позаяк предметом позовних вимог є захист цивільних (спадкових) прав спадкоємця на отримання належного їй спадкового майна, яке, на думку позивача, протиправно утримало Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Висновки суду в частині правильності визначення юрисдикції спору підтверджуються висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 14.06.2018 у справі № 527/346/16-ц, від 20.02.2020 у справі № 428/5418/18.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі.

Відповідно до статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

На виконання вимог наведеної норми, суд роз`яснює позивачеві, що даний спір підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства судом загальної юрисдикції.

За змістом частини другої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись статтями 238, 239, 243, 248, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в адміністративній справі № 640/27447/21 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, Бульварно-Кудрявська, 16), третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-А), про стягнення коштів.

Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена.

Згідно з частиною першою статті 295 та частиною першою статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.П. Катющенко