Справа № 420/25349/21
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.

при секретарі: Сініцин А.С.

сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про визнання протиправними дій щодо недопущення до проходження тестування для заміщення посади прокурора, визнання безпідставним звільнення, визнання незаконним та скасування наказу № 3131к від 14.12.2015р., зобов`язання поновити на рівнозначній посаді,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про визнання протиправними дій щодо недопущення до проходження тестування для заміщення посади прокурора, визнання безпідставним звільнення, визнання незаконним та скасування наказу № 3131к від 14.12.2015р., зобов`язання поновити на рівнозначній посаді.

Ухвалою суду від 20.12.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

30.12.2021 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви та заява про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 04.01.2022 року поновлено позивачу строк звернення до суду, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Ухвалою суду від 17.02.2022 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії проведення підготовчого засідання; призначено підготовче засідання по справі на 15.03.2022 року.

15.03.2022 року судове засідання не відбулося у зв`язку із введенням в країні воєнного стану.

21.06.2022 року від представника позивача надійшла заява про призначення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів, у зв`язку з чим судове засідання призначено на 21 липня 2022 року о 10 годині 00 хвилин.

В свою чергу, 14.02.2022 року від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що про наявність оскаржуваного наказу вiд 14.12.2015 року № 3131к позивачу стало відомо 15.12.2015 року, про що свідчить її підпис на копії наказу. При цьому, своєчасна реалізація позивачем права на оскарження цього наказу в межах справи № 815/178/16 свідчить про відсутність об`єктивно непереборних обставин, перешкод чи труднощів, що унеможливили своєчасне звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 21.07.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів на підтвердження поважності причин його пропуску.

28.07.2022 року від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначено, що в даному випадку підстави звернення до суду з даним позовом відмінні ніж у справі №815/178/16. При цьому, позивач наголошує, що строк звернення в даному випадку сплинув 01.11.2021 року та, враховуючи дію карантину на території України позивачем не пропущено строк звернення до суду.

Доказів на підтвердження вищевказаних обставин позивачем до суду не надано.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що підставою звернення до суду у справі №815/178/16 є недотримання відповідачем вимог трудового законодавства, тоді як в даному випадку підставою звернення до суду є неправомірні дії відповідача щодо недопущення ОСОБА_1 до проходження тестування і подальше звільнення, оскільки в обох випадках судом досліджується правомірність прийняття оскаржуваного наказу №3131к від 14.12.2015 року.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач оскаржує наказ №3131к від 14.12.2015 року про звільнення з посади прокурора прокуратури м.Одеси з 14.12.2015 року, з яким останнього ознайомлено 15.12.2015 року.

В свою чергу, з даною позовною заявою позивач звернувся лише 13.12.2022 року, тобто більше ніж через 6 років після ознайомлення з оскаржуваним рішенням.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 (справа "Каменівська проти України"), "право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим ... Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...".

Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

При цьому, дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

У справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Верховний Суд у постанові від 23.04.2020 року у справі № 813/3756/17 досліджував питання строків звернення до адміністративного суду. Так, суд зазначив, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи, або день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії.

Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

При цьому, для цілей застосування правил статті 122 КАС України "повинна була дізнатися" слід розуміти, зокрема у випадках, коли особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, що б дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали представник, працівники, партнери, близькі особи.

Суд зазначає, що у випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Позивачем не надано належних і допустимих доказів в підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 4 ст.123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Підсумовуючи викладене, суд констатує, що доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду із заявою за захистом порушеного права протягом установленого законом строку, позивачем не наведено.

Таким чином, вказані позивачем у заяві підстави для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із позовною заявою є неповажними, тому позовну заяву слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 160, 161, 169, 171, 248 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Клопотання відповідача про залишення позову без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про визнання протиправними дій щодо недопущення до проходження тестування для заміщення посади прокурора, визнання безпідставним звільнення, визнання незаконним та скасування наказу № 3131к від 14.12.2015р., зобов`язання поновити на рівнозначній посаді - залишити залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 293-295 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 29.08.2022 року.

Суддя Самойлюк Г.П.