Справа № 640/15267/20
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

22 липня 2022 року м. Київ№ 640/15267/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області

до Державного підприємства "Укрветсанзавод"

про стягнення заборгованості по перерахуванню сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Укрветсанзавод" про стягнення заборгованості по перерахуванню сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 9271,67 грн.

Позов мотивований несплатою зобов`язань по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №2 за період з 01.04.2020 по 30.06.2020.

10.07.2020 ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва позовну заяву залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.07.2020 відкрито провадження у справі і призначено її до розгляду правилами спрощеного позовного провадження (письмового провадження).

Відповідач у визначений судом строк відзив на позовну заяву не надав, натомість керуючим санацією Державного підприємства "Укрветсанзавод" Заглотцьким С.П. надіслано клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування клопотання останній зазначає, що 15.06.2016 Господарським судом м. Києва було порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Укрветсанзавод", справа № 910/6968/16 за заявою Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз Україна" да Державного підприємства "Укрветсанзавод".

У позовній заяві Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області заявлено клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає таке.

У п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч.4 ст.260 КАС України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обгрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Згідно з ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі "Ахеп v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25.04.2002 року "Varela Assalino contre le Portugal", заява №64336/01). Так, y випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (не в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

При цьому, положення Кодексу адміністративного судочинства України гарантують права учасників справи безпосередньо знайомитись з матеріалами справи, зокрема і з аргументами іншої сторони та інших учасників та реагувати на ці аргументи відповідно до процесуального законодавства.

Врахувавши зміст клопотання позивача, матеріалів справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін та приходить до висновку, що в задоволенні клопотання має бути відмовлено.

Розглянувши подані документи та матеріали, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з п.8 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Аналогічна норма закріплена у ч. 4 ст.10 Закону України від 14.05.1992 №2343-XII "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з абз. 4 ч. 8 ст.23 цього Закону поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, можуть пред`явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Таким чином, з моменту порушення щодо боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону України від 14.05.1992 №2343-XII "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Таким висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, наведеній у постанові від 13.02.2018 №К/9901/1171/18 (№826/7317/14).

Як встановлено судом, ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2016 у справі №910/6968/16 порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка,1, ідентифікаційний код 38519326); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном Державного підприємства "Укрветсанзавод"; призначено розпорядником майна Державного підприємства "Укрветсанзавод" арбітражного керуючого Талана Леоніда Григоровича.

Таким чином, заявлені контролюючим органом позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по перерахуванню сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій належить розглядати у порядку господарського судочинства господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство Державного підприємства "Укрветсанзавод".

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України, якою встановлюється, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд вважає за доцільне, з урахуванням положень частини першої статті 239 КАС України, роз`яснити право позивача на звернення за захистом своїх прав до суду для розгляду спору в порядку господарського судочинства при вирішенні спору щодо захисту порушених майнових прав позивача.

Керуючись ст.5-11, 73-77, 79, 90, п.1 ч.1 ст.238, ч.2 ст.239, 241-243 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання керуючого санацією Державного підприємства "Укрветсанзавод" Заглотцького С.П. про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження у адміністративній справі №640/15267/20 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Державного підприємства "Укрветсанзавод" про стягнення заборгованості по перерахуванню сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Попередити позивача, що повторне звернення до адміністративного до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.А. Добрівська