Справа № 380/4666/22
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/4666/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 22351,82 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області (Позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 (Відповідач) в якому просить:

- прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі;

- задоволити позов Головного управління ДПС у Львівській області та стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до бюджету податковий борг у сумі 22351,82 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач має податковий борг перед бюджетом, який складається із сум податкових зобов`язань із земельного податку з фізичних осіб, орендної плати з фізичних осіб та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Зазначений податковий борг виник за період 29 серпня 2017 року по 30 листопада 2020 року та станом на 10 лютого 2022 року становить 49466,88 грн.

Позивач вказує, що предметом позовних вимог із врахуванням положень статті 102 Податкового кодексу України є податковий борг за період з 25 лютого 2019 року по 30 листопада 2020 року, сума якого становить 22351,22 грн.

Зауважує, що податковий орган виніс податкову вимогу форми «Ф» № 129-25 від 04 березня 2014 року, яку надіслав на адресу платника податків. Позивач стверджує, що станом на сьогодні суми податкових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу.

Оскільки платником податків не вживаються заходи щодо погашення наявної у нього заборгованості просить стягнути її у судовому порядку.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 01 квітня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін та роз`яснено відповідачу його право на подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Копію вказаної ухвали суд надіслав на адресу відповідача, зазначену позивачем у позовній заяві, та отриманій судом на виконання вимог частини 3 статті 171 КАС України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС у Львівській області (вул. Біласа та Данилишина, 279, с. Розвадів, Стрийський район, Львівська область, 81634). Цю ухвалу позивач отримав 23 липня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, проте відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ураховуючи те, що судом вжито передбачені Кодексом адміністративного судочинства України заходи щодо належного повідомлення відповідача про відкриття спрощеного позовного провадження у цій адміністративній справі, а також роз`яснено його право на подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, проте станом на час прийняття рішення у цій справі відзиву на позовну заяву від нього не надходило, суд відповідно до вимог частини шостої статті 162 КАС України вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до довідки Головного управління ДПС у Львівській області від 14 лютого 2022 року № 1891/5/13-01-13-09-14 про наявність заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів), що контролюються ГУ ДПС у Львівській області, станом на 10 лютого 2022 року у відповідача наявна заборгованість, яка виникла з 29 серпня 2017 року, в сумі 49466,88 грн, в тому числі: земельний податок 18196,42 грн; орендна плата 9445,05 грн; податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 21825,41 грн.

Із урахуванням положень статті 102 Податкового кодексу України предметом стягнення у цій справі є податковий борг відповідача за період з 25 лютого 2019 року по 30 листопада 2020 року, сума якого становить 22351,82 грн.

Суд встановив, що вказана сума податкового боргу відповідача виникла на підставі:

1) Земельний податок з фізичних осіб 13 288,53 грн:

- 39,94 грн пеня, нарахована відповідно ІКП на борги за минулі роки (згідно ст. 129 ПК України), яка виникла відповідно до податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 20.02.2017 р., (дата виникнення боргу 25.02.2019 р.);

- 925,26 грн основний платіж залишок несплаченого податкового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № 6216 від 20.02.2019 р., (дата виникнення боргу 02.03.2021 р.);

- 288,62 грн пеня, нарахована відповідно ІКП на борги за минулі роки (згідно ст. 129 ПК України), яка виникла відповідно до податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 20.02.2017 р., (дата виникнення боргу 25.03.2019 р.);

- 925,26 грн основний платіж згідно податкової декларації № 6216 від 20.02.2019 р., (дата виникнення боргу 30.03.2019 р.);

- 19,46 грн пеня, нарахована відповідно ІКП на борги за минулі роки (згідно ст. 129 ПК України), яка виникла відповідно до податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 20.02.2017 р., (дата виникнення боргу 24.04.2019 р.);

- 925,26 грн основний платіж згідно податкової декларації № 6216 від 20.02.2019 р., (дата виникнення боргу 30.04.2019 р.);

- 20,75 грн пеня, нарахована відповідно ІКП на борги за минулі роки (згідно ст. 129 ПК України), яка виникла відповідно до податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 20.02.2017 р., (дата виникнення боргу 22.05.2019 р.);

- 925,26 грн основний платіж згідно податкової декларації № 6216 від 20.02.2019 р., (дата виникнення боргу 30.05.2019 р.);

- 22,13 грн пеня, нарахована відповідно ІКП на борги за минулі роки (згідно ст. 129 ПК України), яка виникла відповідно до податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 20.02.2017 р., (дата виникнення боргу 22.05.2019 р.);

- 925,26 грн основний платіж згідно податкової декларації № 6216 від 20.02.2019 р., (дата виникнення боргу 30.06.2019 р.);

- 822,71 грн пеня, нарахована відповідно ІКП на борги за минулі роки (згідно ст. 129 ПК України), яка виникла відповідно до податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 20.02.2017 р. та відповідно до податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № 5862 від 20.02.2018 р., (дата виникнення боргу 26.07.2019 р.);

- 925,26 грн основний платіж згідно податкової декларації № 6216 від 20.02.2019 р., (дата виникнення боргу 30.07.2019 р.);

- 172,57 грн пеня, нарахована відповідно ІКП на борги за минулі роки (згідно ст. 129 ПК України), яка виникла відповідно до податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № 5862 від 20.02.2018 р., (дата виникнення боргу 28.08.2019 р.);

- 925,26 грн основний платіж згідно податкової декларації № 6216 від 20.02.2019 р., (дата виникнення боргу 30.08.2019 р.);

- 169,74 грн пеня, нарахована відповідно ІКП на борги за минулі роки (згідно ст. 129 ПК України), яка виникла відповідно до податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № 5862 від 20.02.2018 р., (дата виникнення боргу 28.08.2019 р.);

- 925,26 грн основний платіж згідно податкової декларації № 6216 від 20.02.2019 р., (дата виникнення боргу 30.09.2019 р.);

- 168,53 грн пеня, нарахована відповідно ІКП на борги за минулі роки (згідно ст. 129 ПК України), яка виникла відповідно до податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № 5862 від 20.02.2018 р., (дата виникнення боргу 25.10.2019 р.);

- 925,26 грн основний платіж згідно податкової декларації № 6216 від 20.02.2019 р., (дата виникнення боргу 30.10.2019 р.);

- 167,63 грн пеня, нарахована відповідно ІКП на борги за минулі роки (згідно ст. 129 ПК України), яка виникла відповідно до податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № 5862 від 20.02.2018 року, (дата виникнення боргу 26.11.2019 р.);

- 925,26 грн основний платіж згідно податкової декларації № 6216 від 20.02.2019 р., (дата виникнення боргу 30.11.2019 р.);

- 164,99 грн пеня, нарахована відповідно ІКП на борги за минулі роки (згідно ст. 129 ПК України), яка виникла відповідно до податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № 5862 від 20.02.2018 року, (дата виникнення боргу 26.12.2019 р.);

- 925,26 грн основний платіж згідно податкової декларації № 6216 від 20.02.2019 р., (дата виникнення боргу 30.12.2019 р.);

- 128,34 грн пеня, нарахована відповідно ІКП на борги за минулі роки (згідно ст. 129 ПК України), яка виникла відповідно до податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № 5862 від 20.02.2018 р., (дата виникнення боргу 29.01.2020 р.);

- 925,26 грн основний платіж згідно податкової декларації № 6216 від 20.02.2019 р., (дата виникнення боргу 30.01.2020 р.);

2) Орендна плата з фізичних осіб 1564,96 грн:

- 1564,96 грн штрафна санкція, залишок несплаченого узгодженого податкового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Ш» від 29.05.2020 р. № (яке винесено на підставі акта перевірки від 29.05.2020 р. № 002103/13-01-57-06/), (дата виникнення боргу 30.06.2020 р.).

3) Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, 7498,33 грн:

- 640,56 грн основний платіж, залишок несплаченого грошового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 27.04.2020 р. № 0-1321 (дата виникнення боргу 30.11.2020 р.);

- 6857,77 грн основний платіж, залишок несплаченого грошового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 27.04.2020 р. № 0-1321 (дата виникнення боргу 30.11.2020 р.).

04 березня 2014 року контролюючий орган виставив відповідачу податкову вимогу форми «Ф» № 129-25 згідно якої загальна сума податкового боргу ОСОБА_1 станом на 04 березня 2014 року становить 16771,84 грн. Вказану податкову вимогу відповідач отримав власноруч 04 березня 2014 року, про що свідчить його підпис на податковій вимозі.

Докази оскарження вищезгаданих податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги у адміністративному або судовому порядку у матеріалах справи відсутні.

Також матеріали справи не містять відомостей про сплату відповідачем податкового боргу в сумі 22351,82 грн.

Уважаючи, що суми грошових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу, контролюючий орган звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.

Статтею 15 Податкового кодексу України передбачено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За змістом пункту 41.4 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Відповідно до підпункту 41.1.1 пункту 41.1 цієї ж статті контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 54.1. статті 54 Податкового кодексу встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України).

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 статті 56 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як встановлено в абзаці 4 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу, податкове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З аналізу наведених положень законодавства слідує, що у разі несплати платником податків протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, визначеного контролюючим органом грошового зобов`язання та не оскарження у зазначений строк відповідного рішення контролюючого органу, таке податкове зобов`язання вважається узгодженим. А грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає.

Таким чином, ураховуючи те, що доказів оскарження вищевказаних податкових повідомлень-рішень контролюючого органу в адміністративному чи судовому порядку відповідачем не надано, а суми грошового зобов`язання з земельного податку самостійно визначені відповідачем, однак, не сплачені у встановлений строк, суд дійшов висновку, що станом на момент звернення позивача із цим позовом до суду та станом на момент розгляду цієї справи, заявлені позивачем до стягнення грошові зобов`язання відповідача вважаються узгодженими.

У той же час зазначені грошові зобов`язання не сплачені у встановлений строк, що підтверджується обліковими даними, та, відповідно, набули статусу податкового боргу.

Доказів на спростування вказаного факту відповідачем не надано.

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

За змістом пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тобто, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів.

При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.

В такому випадку право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 30 днів з дня скерування на адресу платника податків податкової вимоги, надісланої на раніше існуючий податковий борг, і реалізація такого права у часі не обмежена, а право на стягнення новоствореного податкового боргу виникає на наступний день, що настає за днем граничного строку сплати узгодженого грошового зобов`язання.

На виконання вказаних положень Податкового кодексу України контролюючий орган виставив відповідачу податкову вимогу форми «Ф» № 129-25 згідно якої загальна сума податкового боргу ОСОБА_1 станом на 04 березня 2014 року становить 16771,84 грн. Згадану податкову вимогу відповідач отримав власноруч 04 березня 2014 року, про що свідчить його підпис на податковій вимозі.

Доказів оскарження та скасування зазначеної податкової вимоги та визначеної у ній суми податкового боргу відповідачем не надано, а судом не встановлено.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Матеріалами справи підтверджується наявність податкового боргу у ОСОБА_1 у сумі 22351,82 грн.

Отже, з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп. 15.5 п. 15 Перехідних положень, п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79026) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу в сумі 22351,82 грн задоволити повністю.

Стягнути до бюджету з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг у розмірі 22351,82 грн.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 29 серпня 2022 року.

Суддя Клименко О.М.