Справа № 640/8502/22
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року м. Київ № 640/8502/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до про Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у не закінченні виконавчих проваджень № 53118268, № 53118383 з примусового виконання постанов № 49674163 від 09.12.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі Головного територіального управління юстиції у місті Києві виконавчого збору у розмірі 348726,61 грн, стягнення з боржника витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, у розмірі 353,60 грн;

- зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) закінчити виконавчі провадження № 53118268, № 53118383 з примусового виконання постанов № 49674163 від 09.12.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі Головного територіального управління юстиції у місті Києві виконавчого збору у розмірі 348726,61 грн, стягнення з боржника витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, у розмірі 353,60 грн;

- зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) здійснити всі необхідні дії (у зв`язку з закінченням виконавчих проваджень):

- зняти арешт, накладений на майно (кошти) ОСОБА_1 , накладений постановою державного виконавця відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18.01.2022 ВП № 53118268;

- скасувати стягнення з доходів ОСОБА_1 у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві;

- виключити відомості про ОСОБА_1 як боржника з Єдиного реєстру боржників, скасувати інші вжиті виконавцем заходи у виконавчому провадженні № 53118268;

- провести інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчих проваджень № 53118268, № 53118383.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено у задоволенні його заяви про закінчення виконавчих проваджень № 53118268, № 53118383, зняття арешту з його рахунків, припинення стягнення коштів з нього у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та вчиненні інших дій, пов`язаних із закінченням виконавчих проваджень, оскільки заочне рішення, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 49674163, було скасовано ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.05.2018 у справі № 752/20657/14-ц, отже, виконавчі провадження підлягають закінченню на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження". Крім того, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2019 у справі № 752/15339/18 зобов`язано державного виконавця закінчити виконавче провадження № 49674163 з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва від 24.11.2015 у справі № 752/20657/14-ц, скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи, пов`язані із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ухвали суду від 14.06.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою суду від 30.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/8502/22 та призначено справу до судового розгляду у судове засідання на 13.07.2022.

Зважаючи на повітряну тривогу у м. Києві, призначене на 13.07.2022 судове засідання не відбулось, наступне судове засідання призначено на 21.07.2022.

21.07.2022 до суду надійшов відзив відповідача з долученими матеріалами виконавчих проваджень. У відзиві відповідач навів норми статей Закону України "Про виконавче провадження" та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача у судовому засіданні 21.07.2022 позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити. Додатково представник позивача звертав увагу, що наявні підстави для закінчення виконавчих проваджень № 53118268 та № 53118383 на підставі пункту 5 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про судове засідання, явку представника не забезпечив. Враховуючи заяву позивача та неявку відповідача, суд на підставі статей 194, 205 Кодексу адміністративного судочинства України продовжив розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На виконанні відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебувало виконавче провадження № 49674163 з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва від 24.11.2015 у справі № 752/20657/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 3483622,13 грн та судового збору в сумі 3654,00 грн.

09.12.2016 державним виконавцем на підставі п. 2 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, що не заперечується позивачем та підтверджується копією виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва від 24.11.2015 у справі № 752/20657/14-ц, наявною в матеріалах справи.

Також, 09.12.2016 державним виконавцем у межах виконавчого провадження № 49674163 винесено постанови:

про стягнення виконавчого збору , якою постановлено стягнути з позивача (боржника у вказаному виконавчому провадженні) виконавчий збір у розмірі 348727,61 грн;

про стягнення з боржника витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій у сумі 353,60 грн.

20.12.2016 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53118268 на підставі постанови про стягнення виконавчого збору від 09.12.2016 № 49674163.

Крім того, 20.12.2016 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53118383 на підставі постанови про стягнення з боржника витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій від 09.12.2016 № 49674163.

Відповідно до ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 04.05.2018 у справі № 752/20657/14-ц скасовано заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26.05.2016 у справі № 752/20657/14-ц, на підставі якого було видано виконавчий лист Голосіївського районного суду м. Києва від 24.11.2015 у зазначеній справі.

Також, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2019 у справі № 752/15339/18:

визнано неправомірними дії посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у закінченні виконавчого провадження № 49674163 з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва № 752/20657/14-ц від 24.11.2015 та знятті арешту з майна;

зобов`язано державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві закінчити виконавче провадження № 49674163 з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва № 752/20657/14-ц від 24.11.2015, виданого на виконання заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26.05.2015 по справі № 752/20657/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованості в розмірі 3 487 267,13 грн та судового збору в розмірі 3 654 грн;

зобов`язано державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві скасувати арешт, накладений на майно (кошти) ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № 49674163 з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва № 752/20657/14-ц від 24.11.2015, виданого на виконання заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26.05.2015 по справі № 752/20657/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованості в розмірі 3 487 267,13 грн та судового збору в розмірі 3 654 грн, а також скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи, пов`язані із закінченням виконавчого провадження.

18.01.2022 відповідачем винесено постанову про арешт коштів боржника у ВП № 53118268.

20.01.2022 відповідачем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП № 53118268, якою звернуто стягнення на пенсію ОСОБА_1 у розмірі 20%.

28.01.2022 позивач звернувся до відповідача з заявою про закінчення виконавчого провадження № 53118268 про стягнення виконавчого збору, у якій просив закінчити вказане виконавче провадження, зняти арешт, накладений на його майно, скасувати стягнення з його доходів у Головному управлінні Пенсійного фонду у м. Києві, виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 як боржника та провести інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження № 53118268.

На вказане звернення Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надало відповідь від 20.02.2022 № 53118286/6, у якій зазначило, що виконавчі провадження № 53118268 та № 53118383 відкриті на виконання постанов від 09.12.2016 № 49674163 про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. Вказані постанови є окремими виконавчими документами, які станом на час надання відповіді не оскаржувались й подальші виконавчі дії будуть здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства.

Вказану відповідь відповідачем надіслано на адресу позивача 23.05.2022 та одержано останнім 30.05.2022.

Не погодившись з правовою позицією відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно статті 1 Закону України від 02.06.2016 N 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон N 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 5 частини першої статті 3 наведеного Закону визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону N 1404-VIIІ у редакції, чинній станом на час винесення постанов від 09.12.2016 у ВП № 49674163 про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Частиною сьомою статті 27 Закону N 1404-VIIІ визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

З аналізу наведених норм вбачається, що виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір повертається боржникові виключно у випадку скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа.

Указана норма передбачає, що виконавчий збір підлягає поверненню виключно у випадку закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

І згідно пункту 5 частини першої статті 39 зазначеного Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Поряд з цим, як уже було встановлено судом, виконавче провадження № 49674163 було закінчено на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону N 1404-VIIІ, тобто, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, а постанови від 09.12.2016 у ВП № 49674163 про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій були виокремлені у виконавчі провадження № 53118268 та № 53118383 відповідно.

Крім того, частиною третьою статті 40 Закону N 1404-VIIІ у редакції, чинній станом на час винесення постанов від 09.12.2016 у ВП № 49674163 про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, було передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1-4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Суд звертає увагу позивача, що постанова про стягнення виконавчого збору № 49674163 від 09.12.2016 та про стягнення з боржника витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій № 49674163 від 09.12.2016 не скасовані, є окремими виконавчими документами, відповідно, відсутні правові підстави для закінчення виконавчих проваджень № 53118268 та № 53118383.

При цьому, ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2019 у справі № 752/15339/18 не створює жодних правових наслідків для виконавчих проваджень № 53118268 та № 53118383, позаяк виконавчим документом, який перебуває на виконанні, є постанова про стягнення виконавчого збору № 49674163 від 09.12.2016 та постанова про стягнення з боржника витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій № 49674163 від 09.12.2016, а не виконавчий лист Голосіївського районного суду м. Києва від 24.11.2015 у справі № 752/20657/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 3483622,13 грн та судового збору в сумі 3654,00 грн.

Крім того, вказана ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2019 у справі № 752/15339/18 взагалі не містить посилань на виконавчі провадження № 53118268 та № 53118383.

Зважаючи на викладе у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у не закінченні виконавчих проваджень № 53118268, № 53118383 з примусового виконання постанов № 49674163 від 09.12.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі Головного територіального управління юстиції у місті Києві виконавчого збору у розмірі 348726,61 грн, про стягнення з боржника витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, у розмірі 353,60 грн.

Оскільки інші позовні вимоги є похідними позовними вимогами, то останні також задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001 рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено у десятиденний строк за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Катющенко