Справа № 140/3698/22
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року ЛуцькСправа № 140/3698/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 1) про визнання протиправним та скасування рішення від 06.10.2021 № 82 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 30.09.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у вересні 2021 року звернулась до Локачинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про призначення пенсії на підставі пункту 5 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Разом із заявою надала необхідний пакет документів. Однак органом Пенсійного фонду прийнято рішення про відмову в призначенні пільгової пенсії у зв`язку з тим, що пільговий стаж не підтверджено нормами обслуговування.

Позивач з таким рішенням не погоджується вважає його протиправним та таким, що прийняте без детальної перевірки наданих позивачем документів, оскільки наявними документами (трудовою книжкою, довідками від 30.06.2021 № 57, № 57/1, від 07.09.2021 № 7915, виданих СГПП «Дружба» підтверджено, що позивач має стаж доярки понад 20 років, за період роботи виконувала встановлені норми обслуговування, що надає їй право на призначення пенсії на пільгових умовах. З наведених підстав просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 31.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 КАС України.

У відзиві на позов відповідач 1 його вимог не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що згідно з вимогами Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді доярки, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу. Враховуючи те, що подані позивачем документи не підтверджують пільговий стаж роботи на посаді доярки (оператора машинного доїння), тому підстави для призначення пенсії на пільгових відсутні. Відтак позивачу правомірно було відмовлено у призначенні пільгової пенсії.

З врахуванням наведеного просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 30.06.2022 залучено до участі у справі як другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі ГУ ПФУ в Закарпатській області, відповідач 2) та розгляд справи продовжено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у межах строку розгляду справи, передбаченого частиною першою статті 258 КАС України.

В подальшому, ухвалою суду від 26.07.2022 залучено до участі у справі як відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі ГУ ПФУ в Черкаській області, відповідач 3) та розгляд справи продовжено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у межах строку розгляду справи, передбаченого частиною першою статті 258 КАС України.

18.08.2022 представником позивача одночасно з відповіддю на відзив подано заяву про уточнення розміру позовних вимог, а саме: про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Черкаській області від 06.10.2021 № 82 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV з 30.09.2021.

Водночас представник позивача у поданій 18.08.2022 відповіді на відзив відповідача 1 не погодився з аргументами відповідача та просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач 2 у відзиві на позовну заяву позовні вимоги заперечив та зазначив, що ГУ ПФУ в Закарпатській області рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії не приймало, а лише перевіряло правильність його прийняття ГУ ПФУ в Черкаській області.

Відповідач 3 у відзиві на позовну заяву позовні вимоги заперечив та зазначив, що оскаржуване рішення прийняте ГУ ПФУ в Черкаській області правомірно, оскільки пільговий стаж позивача не підтверджено нормами обслуговування. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 29.08.2022 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30.09.2021 звернулась до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV. До заяви надала необхідний пакет документів (а.с. 10-11).

За результатом розгляду заяви та поданих документів ГУ ПФУ в Черкаській області прийнято рішення №82 від 06.10.2021, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV, з підстав не підтвердження пільгового стажу нормами обслуговування. Безспірний страховий стаж становить 36 років 03 місяці 12 днів; пільговий стаж - 0 (а.с. 12).

Позивачка вважає вказане рішення відповідача 3 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції України.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Так, призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Пунктом 5 частини 2 статті 114 Закон №1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті, зокрема,

51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року;

51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року;

52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року;

52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року;

53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року;

53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року;

54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року;

54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року;

55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

Таким чином, суд доходить висновку, що головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт дояркою, досягнення відповідного віку, а також наявність стажу дояркою понад 20 років.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 637, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування.

Тобто, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження пільгового трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1), передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Із матеріалів справи судом встановлено, що на час звернення із заявою до відповідача страховий стаж позивача становив 36 років 03 місяці 12 днів.

ГУ ПФУ в Черкаській області, відмовляючи ОСОБА_1 , у призначені пенсії відповідно до пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в оскаржуваному рішенні вказало, що в останньої пільговий стаж становить 0 років, оскільки такий не підтверджено нормами обслуговування.

З такими твердженнями відповідача 3 суд не погоджується, враховуючи наступне.

На підтвердження пільгового трудового стажу позивачем до суду надано, зокрема:

трудову книжку серії НОМЕР_1 згідно записів якої позивач, зокрема,

10.08.1990 прийнята телятницею в селянську спілку «Скірче»;

10.03.2000 звільнена з селянської спілки «Скірче» у зв`язку з реорганізацією та прийнята в члени СВК «Скірче» телятницею;

31.03.2001 звільнена з СВК «Скірче» згідно поданої заяви за п. 1 ст.36 КЗпПУ;

01.04.2001 прийнята дояркою в СГПП «Дружба»;

30.12.2016 переведена з доярки на оператора машинного доїння (а.с. 13).

довідку СГПП «Дружба» від 30.06.2021 № 57/2 щодо реорганізації підприємства (а.с. 14);

довідку СГПП «Дружба» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 07.09.2021 № 7915, у якій вказано, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день на СГПП «Дружба» і за період з 01.04.2001 по даний час виконувала і була безпосередньо зайнята у виробництві сільськогосподарської продукції протягом календарного року в тваринництві за професією доярка (а.с. 15).

довідки СГПП «Дружба» від 30.06.2021 № 57 та № 57/1 про те, що ОСОБА_1 дійсно працювала в СГПП «Дружба» з 2001 року по даний час і відпрацювала таку кількість людиноднів:

за 1990 рік 80 відпрацьованих людиноднів;

за 1991 рік 262 відпрацьованих людиноднів;

за 1992 рік 297 відпрацьованих людиноднів;

за 1993 рік 145 відпрацьованих людиноднів;

за 1994 рік 0 відпрацьованих людиноднів;

за 1995 рік - 0 відпрацьованих людиноднів, сума заробітку 24869000,00;

за 1996 рік 360 відпрацьованих людиноднів;

за 1997 рік 327 відпрацьованих людиноднів;

за 1998 рік 359 відпрацьованих людиноднів;

за 1999 рік 301 відпрацьованих людиноднів;

за 2000 рік 152 відпрацьованих людиноднів;

за 2001 рік 338 відпрацьованих людиноднів;

за 2002 рік 341 відпрацьованих людиноднів;

за 2003 рік 338 відпрацьованих людиноднів;

за 2004 рік 352 відпрацьованих людиноднів;

за 2005 рік 352 відпрацьованих людиноднів;

за 2006 рік 336 відпрацьованих людиноднів;

за 2007 рік 342 відпрацьованих людиноднів;

за 2008 рік 341 відпрацьованих людиноднів;

за 2009 рік 342 відпрацьованих людиноднів;

за 2010 рік 331 відпрацьованих людиноднів;

за 2011 рік 347 відпрацьованих людиноднів;

за 2012 рік 312 відпрацьованих людиноднів;

за 2013 рік 317 відпрацьованих людиноднів;

за 2014 рік 320 відпрацьованих людиноднів;

за 2015 рік 322 відпрацьованих людиноднів;

за 2016 рік 317 відпрацьованих людиноднів;

за 2017 рік 312 відпрацьованих людиноднів;

за 2018 рік 322 відпрацьованих людиноднів;

за 2019 рік 323 відпрацьованих людиноднів;

за 2020 рік 324 відпрацьованих людиноднів;

за 2021 рік (дані вказані за січень-серпень 2021 року) 196 відпрацьованих людиноднів;

довідку Державного архіву Волинської області від 07.02.2022 № 58/01.30, у якій вказано, що у протоколах засідань правління та загальних зборів членів колгоспу «Жовтень» с.Скірче Горохівського р-ну за 1990-1993 роки відомостей про прийом ОСОБА_1 на роботу та в члени колгоспу «Жовтень» с. Скірче, звільнення з роботи та з членів колгоспу не виявлено; також відомостей стосовно встановлення норми обслуговування великої рогатої худоби для однієї доярки у колгоспі «Жовтень» та відомостей стосовно запровадження, заміни або перегляду таких норм у колгоспі не виявлено (а.с. 19).

Щодо документального підтвердження фактичного виконання встановлених на підприємстві норм обслуговування тварин, суд зазначає наступне.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, Кабінет Міністрів України не визначав порядок встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до цього, нормою обслуговування належить вважати певну кількість голів корів або свиней, закріплених за робітницею, яку вона зобов`язана обслужити упродовж установленого робочого дня (зміни) у визначених організаційно-технічних умовах. А відтак, враховується виконання норм обслуговування, встановлених на рівні, не нижчому від технічно обґрунтованих норм. В свою чергу, до технічно обґрунтованих норм належать: типові міжгалузеві і галузеві (відомчі) норми обслуговування, затверджені в установленому порядку; норми обслуговування, встановлені на підставі типових міжгалузевих і галузевих (відомчих) нормативів часу на окремі роботи (операції) з урахуванням організаційно-технічних умов обслуговування великої рогатої худоби і свиней у цьому господарстві.

Відповідно, саме адміністрація господарства подає до органу Пенсійного фонду довідку про стаж роботи дояркою або ж свинаркою і про виконання встановлених норм обслуговування.

З наявних у матеріалах справи документів вбачається, що СГПП «Дружба» листом від 06.04.2022 № 30/1/1 повідомляло позивача про те, норми обслуговування великої рогатої худоби для однієї доярки у колгоспі «Жовтень», селянської спілки с. Скірче та СВК «Скірче», правонаступником яких є СГПП «Дружба», встановлені не були. На сьогоднішній день Кабінетом Міністрів України не визначено порядок встановлення норм обслуговування. Тому, у СГПП «Дружба» не затверджено письмові норми обслуговування. При визначенні норм обслуговування СГПП «Дружба» з 2001 року керується Типовими нормами обслуговування великої рогатої худоби, затвердженими Постановою Державного комітету ради Міністрів СРСР з праці і соціальних питань і секретаріату Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 28.03.1978 № 89/10-11 (а.с. 21).

Водночас, СГПП «Дружба» надано довідку від 06.04.2022 № 30 підготовлену за показаннями завідуючого фермою та обліковця, відповідно до якої ОСОБА_1 обслуговувала в середньому за рік: у період з 1990 року по 2000 рік 50-70 телят за рік; з 2001 року по 2007 рік 25 голів ВРХ за рік; з 2008 року по 2021 рік 50 голів ВРХ за рік.

Поряд з цим зазначено, що згідно з аналізом виконання встановленої у реформованому колгоспі «Жовтень», селянській спілці Скірче, СВК «Скірче» та СГПП «Дружба» норми обслуговування корів телятницею та дояркою ОСОБА_1 за період з 1990 року по 2000 рік було виконано встановлену норму обслуговування корів в кількості 50-70 телят, з 2001 року по 2007 рік було виконано встановлену норму обслуговування в кількості 25 голів ВРХ на одну доярку при роботі з доїльним апаратом та з 2008 року по 2021 рік було виконано встановлену норму обслуговування корів в кількості 50 голів ВРХ на одну доярку при роботі на молокопроводі у відповідності до положень збірника Типових норм обслуговування ВРХ, 1981 р. За роки роботи телятницею та дояркою ОСОБА_1 норми обслуговування виконувались в повному обсязі (а.с. 22).

Вказаними довідками підтверджено, що позивач ОСОБА_1 за період роботи дояркою з 01.04.2001 по 30.12.2016 та з 30.12.2016 по даний час оператором машинного доїння виконувала норми обслуговування в повному обсязі.

Крім того, з довідки СГПП «Дружба» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 07.09.2021 № 7915 вбачається, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день на СГПП «Дружба» і за період з 01.04.2001 по даний час виконувала і була безпосередньо зайнята у виробництві сільськогосподарської продукції протягом календарного року в тваринництві за професією доярка (а.с. 15).

На переконання суду, такі докази є достатніми для доведення факту роботи ОСОБА_1 за період з 01.04.2021 по 30.08.2021.

Разом з тим, на думку суду, не визначення порядку встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умовах, та не затвердження (та як наслідок відсутність відповідних підтвердних документів) норм обслуговування тварин для доярок господарства за вищевказані роки на СГПП «Дружба», де працює позивачка, не може свідчити про невиконання нею таких норм та не спростовує факту виконання ОСОБА_1 упродовж установленого робочого дня за професією доярка (оператор машинного доїння), в тому числі по догляду за тваринами, що перебували в її обслуговуванні.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 10.07.2018, 07.02.2019 №№709/1360/17, 699/155/17.

Також, суд враховує ту обставину, що колегією Міністерства сільського господарства Української РСР 30.01.1973 прийнято Рекомендації, які були надіслані відділам агропромислового розвитку районів, відповідно до яких в кожному сільськогосподарському підприємстві мали бути розроблені свої норми обслуговування тварин в залежності від умов праці та обслуговування, а рекомендовані Міністерством норми виробітку і обслуговування тварин, в залежності від механізації, зокрема корів 16-30 голів. А отже, нормативно-правових документів щодо встановлення єдиних норм обслуговування тварин не існує. Вони встановлювалися самостійно господарствами.

Твердження відповідача про те, що пільговий стаж позивача не підтверджено нормами обслуговування ґрунтуються виключно на його особистих припущеннях, оскільки в матеріалах справи немає жодного доказу на підтвердження вказаної обставини.

Відтак, періоди роботи за професією доярка (оператор машинного доїння) повинні зараховуватися до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, усі вищенаведені обставини, на переконання суду, свідчать про наявність у позивачки права на пенсію згідно з підпунктом 5 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач надала докази, які не спростовані відповідачами, про те, що вона має право на призначення пенсії з підстав, передбачених підпунктом 5 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак, відповідачем 2 протиправно не враховано пільговий стаж роботи позивача дояркою (оператором машинного доїння) за весь її період роботи з 01.04.2001 по дату звернення із заявою та відмовлено у призначенні такої пенсії.

Відтак на думку суду, періоди роботи позивача з 01.04.2001 по 30.08.2021 (оскільки звернення із заявою про призначення пенсії відбулося 30.09.2021) за професією доярка (оператор машинного доїння) повинні зараховуватись до пільгового стажу та вказаного стажу у позивача на момент звернення із заявою про призначення пенсії достатньо для призначення пенсії за віком на підставі підпункту 5 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

При цьому суд зазначає, що право особи на пенсійне забезпечення, не може ставитись в залежність від існування конкретного документу, позаяк збереження таких відомостей не може контролюватися пенсіонером, а значить на нього не може покладатись відповідальність за їх відсутність.

Зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 06.10.2021 № 82 про відмову у призначенні пенсії за віком прийняте відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законодавством України, та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, тобто необґрунтовано, а тому є протиправним та підлягає скасуванню, а позов в цій частині задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області призначити позивачу пенсію на пільгових умовах на підставі пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 30.09.2021, суд зазнаачє наступне.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені частиною 2 статті 2 КАС України.

Відповідно до частин 2, 3 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Згідно із пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Виходячи із змісту заявлених позивачем вимог та висновків суду, в даному випадку слід застосувати положення статті 9 КАС України, а саме, обрати інший спосіб захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права.

Відтак, при обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Така позиція повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду викладеною у постанові від 30.09.2019 у справі № 818/17601/17.

З матеріалів справи слідує, що позивач досягла відповідного віку 55 років ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та має необхідний загальний страховий стаж понад 36 років.

На думку суду, враховуючи предмет спірних правовідносин, для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача слід вийти за межі заявлених позовних вимог та зобов`язати відповідача 1 зарахувати період роботи дояркою до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи те, що судом вирішено зарахувати до пільгового стажу період роботи ОСОБА_1 в СГПП «Дружба» з 01.04.2001 по 30.08.2021 за професією доярка (оператор машинного доїння), тому пільговий стаж позивача становить понад 20 років.

Відповідно до вимог частини першої статті 45 Закону № 1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадків, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відтак, з урахуванням вимог частини другої статті 9, частини другої статті 245 КАС України, суд, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд вирішив обрати інший спосіб захисту прав позивача та дійшов до висновку, що в даному випадку позов слід задовольнити шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Черкаській області від 06.10.2021 № 82 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (до якого позивач зверталася із заявою про призначення пенсії 30.09.2021) призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зарахувавши до пільгового стажу період роботи дояркою (оператор машинного доїння) з 01.04.2001 по 30.08.2021 у СГПП «Дружба», з дня звернення із заявою про призначення пенсії - з 30.09.2021.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Черкаській області, рішенням якого було відмовлено позивачу у призначенні пенсії, що стало підставою для звернення до суду із цим позовом, необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 992,40 грн, сплачений згідно з квитанцією від 06.05.20022 № 0.0..1 (а.с. 7).

Щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7250,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У пункті 269 Рішення у справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Як вбачається із доданих письмових доказів (договору про надання правової допомоги від 20.01.2022, попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи, витрати на професійну правову допомогу становлять 7250,00 грн, які відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу складаються з: ознайомлення та аналіз матеріалів справи 1000,00 грн; формування та спрямування адвокатського запиту до Державного архіву Волинської області 250,00 грн; формування та спрямування адвокатського запиту до СГПП «Дружба» щодо встановлення та виконання норм обслуговування 250,00 грн; формування та спрямування адвокатського запиту до СГПП «Дружба» щодо факту роботи 250,00 грн; складання позовної заяви, формування переліку додатків та їх спрямування до суду 2500,00 грн; складання клопотань по суті справи 500,00 грн; складання та формування відповіді на відзив 1000,00 грн та участь адвоката у судових засіданнях - 500,00 грн за участь у 1 судовому засіданні (орієнтовно 3 засідання). Ціна 1 год. роботи адвоката становить 500,00 грн. (а.с. 30-32).

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи.

За змістом положень статей 134, 139 КАС України відшкодуванню підлягають витрати незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Крім того, враховуючи вимоги статей 134, 139 КАС України під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Таким чином, з наведеної правової позиції слідує, що суд вправі зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката як за клопотанням сторони, так і з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

На думку суду, заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною, а тому, враховуючи предмет спору, незначну складність справи, заявлене представником відповідача клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України вважає, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн. Решту витрат на професійну правничу допомогу повинен понести позивач.

При цьому, суд зазначає, що ознайомлення та аналіз матеріалів справи, формування та спрямування адвокатських запитів, складання клопотань, відповіді на відзиви включається до витрат пов`язаних зі складанням адміністративного позову, охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду, а тому дані витрати повинен понести позивач.

Отже, враховуючи вищевикладене, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 3 необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 992,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2500,00 грн.

Керуючись статтями 243-246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 06.10.2021 № 82 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зарахувавши до пільгового стажу період роботи дояркою (оператор машинного доїння) з 01.04.2001 по 30.08.2021 у СГПП «Дружба», з 30.09.2021, тобто з дня звернення із заявою про призначення пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500,00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, пл. Народна, 4, ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ).

Суддя Р.С. Денисюк