Справа № 260/3114/22
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

29 серпня 2022 рокум. Ужгород№ 260/3114/22

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Дору Ю.Ю., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «VO-TRANS EU s.r.o." до військової частини НОМЕР_1 НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України та до Закарпатської обласної військової адміністрації про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу, рішення, розпорядження, акту та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Закарпатського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «VO-TRANS EU s.r.o." з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України та до Закарпатської обласної військової адміністрації, у якому просить суд:

1. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 НОМЕР_2 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Ради оборони області та Закарпатської обласної військової адміністрації щодо примусового відчуження належного на праві власності VO-TRANS EU s.r.o. транспортного засобу - автобуса марки «Mercedes-Benz», моделі «TOURISMO RHD-L», державний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_4 , VIN-код: НОМЕР_5 ;

2.Визнати протиправним та скасувати наказ начальника 94 прикордонного загону від 30.03.2022 р. №345-аг про примусове відчуження рухомого майна, а саме: автобус марки «Mercedes-Benz», моделі «TOURISMO RHD-L», державний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_4 , VIN-код: НОМЕР_5 , який перебуває у власності суб`єкта підприємницької діяльності VO-TRANS EU s.r.o., розташованого за юридичною адресою: вул. Цукроварська, 941/21 А, м. Прага Чаковіце, 196 00, Чеська Республіка, підтверджується посвідченням про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 14.06.2021 p., дозвіл на міжнародні регулярні перевезення пасажирів АН №004541;

3.Визнати протиправним та скасувати рішення Ради оборони області від 22.04.2022 р. №22 «Про невідкладні заходи для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави» у частині погодження примусового відчуження майна (автобус марки «Mercedes-Benz», моделі «TOURISMO RHD-L», державний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_4 , VIN-код: НОМЕР_5 , який перебуває у власності суб`єкта підприємницької діяльності VO-TRANS EU s.r.o., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 );

4. Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Закарпатської обласної військової адміністрації від 22.04.2022 р. №144 «Про введення в дію рішення ради оборони області»;

5.Визнати протиправним та скасувати акт про примусове відчуження або вилучення майна - автобуса марки «Mercedes-Benz», моделі «TOURISMO RHD-L», державний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_4 , VIN-код: НОМЕР_5 , складений військовою частиною НОМЕР_1 в особі командира в/ч НОМЕР_1 (начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України) полковника ОСОБА_1;

6.Скасувати відомчу реєстрацію транспортного засобу - автобуса марки «Mercedes-Benz», моделі «TOURISMO RHD-L», VIN-код: НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_7 , проведену за військовою частиною НОМЕР_1 НОМЕР_2 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України;

7.Зобов`язати військову частину НОМЕР_3 прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України повернути VO-TRANS EU s.r.o. транспортний засіб - автобус марки «Mercedes-Benz», моделі «TOURISMO RHD-L», VIN-код: НОМЕР_5 та державний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_4 ;

8. Стягнути з військової частини НОМЕР_1 НОМЕР_2 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України та з Закарпатської обласної військової адміністрації на користь VO-TRANS EU s.r.o. судовий збір.

Разом із позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони військовій частині НОМЕР_1 НОМЕР_2 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України та будь-яким іншим особам користуватися та розпоряджатися транспортним засобом - автобусом марки «Mercedes-Benz», моделі «TOURISMO RHD-L», VIN-код: НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_7 (державний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_4 ) та вчиняти будь-які дії щодо цього транспортного засобу, зокрема укладати договори оренди, передавати в користування, передавати на потреби Збройних Сил України, тощо до вирішення спору по суті та вступу в законну силу судового рішення

Заяву про забезпечення позову мотивовано тим, що існує реальна загроза настання умов (відчуження, пошкодження, знищення автобуса в результаті можливої ДТП під час його використання , тощо), які перешкоджатимуть або унеможливлять реальне виконання рішення суду у даній справі у майбутньому.

Дослідивши заяву представника позивача про забезпечення адміністративного позову та наведені в обґрунтуванні для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

За правилами ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

- очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч.4 ст.150 КАС України).

Відповідно до п.2, 4 ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмету спору.

Відповідні підстави і необхідність забезпечення позову, згідно ст. 152 КАС України, повинні бути зазначені та обґрунтовані у заяві про забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

При цьому, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих вище обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.

При цьому суд оцінює наявність обставин, що зумовлює застосування відповідних заходів, за своїм внутрішнім переконанням з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи, керуючись законом.

Так, у постанові від 25.03.2020 року у справі №240/9592/19 Верховний Суд зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами. У свою чергу співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

За висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 23.06.2020 у справі №640/110/20, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, з наслідками, які настануть внаслідок, зокрема, зупинення дії оскаржуваного адміністративного акта. Заходи забезпечення позову застосовуються задля гарантування реального виконання в майбутньому судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача. Водночас, для виконання таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у ч. 2 ст. 150 КАС України.

Також, під час вирішення питання про забезпечення позову, слід врахувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками вжиття заходів забезпечення позову для інших заінтересованих осіб.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 19.06.2018 у справі 826/9263/17, ці підстави є оціночними. Тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Суд у кожному випадку повинен встановити чи є захід забезпечення позову, про який клопоче позивач, таким, що відповідає меті і завданням правового інституту забезпечення позову. Також, суд має вказати мотиви, які слугували причиною постановленню ухвали про забезпечення позову, зокрема, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглянувши матеріали позовної заяви суд встановив, що позивач не надав суду належних доказів на підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, не надав жодних доказів, які підтверджують позбавлення позивача можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову.

Суд зазначає, що самі лише припущення позивача наведені в заяві (щодо можливої ДТП, протиправного відчуження тощо), не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати та довести необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Позивачем не мотивовано наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Окрім цього суд зазначає, що Конституція України визначає право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень (стаття 56 Конституції України). Аналогічні за змістом норми закріплені у статтях 1173-1175 Цивільного кодексу України.

Отже, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено необхідність вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням положень частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, застосування заходів в спосіб зазначений позивачем, що суперечать приписам частини другої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд вважає, що у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «VO-TRANS EU s.r.o." до військової частини НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України та до Закарпатської обласної військової адміністрації про забезпечення адміністративного позову слід відмовити.

Згідно з ч. 5 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 150-154, 241, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову Товариству з обмеженою відповідальністю «VO-TRANS EU s.r.o." в адміністративній справі № 260/3114/22.

Надіслати (вручити, надати) копію ухвали учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженнні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Ю.Ю.Дору