Справа № 640/23333/21
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року м. Київ № 640/23333/21

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Донця В.А. розглянув у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом:

- визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження його пенсії максимальним розміром;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплачувати йому пенсію з 01.05.2021 без обмеження максимальним розміром і провести виплату недоотриманих пенсійних коштів, з урахуванням сум вже отриманих позивачем.

Ухвалою суду від 07.09.2021 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (письмове провадження), встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 2004 року йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) у розмірі 86% від грошового забезпечення, яку, з 01.12.2020 обмежено десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Позивач вважає таке обмеження протиправним, оскільки Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано неконституційною норму, яка передбачала обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому пенсійний орган заперечує проти задоволення позовних вимог з посиланням на те, що Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 не скасовує обмеження пенсії військовослужбовців на 2017 рік, а тому територіальний орган Пенсійного фонду України правомірно застосував до спірних правовідносин положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII обмеживши пенсію позивача максимальним розміром.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та з 01.06.2004 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII.

Відповідно до наявного у матеріалах справи розрахунку пенсії позивача станом на 01.05.2021 пенсія розрахована із сум грошового забезпечення: посадового окладу - 6340 грн, окладу за військове звання 1480 грн, процентної надбавки за вислугу років 50% - 3910 грн, надбавок за: науковий ступінь 5% - 317 грн, особи, які працюють в умовах режимних обмежень 15% - 951 грн, офіцер, прапор.класу майстер 7% - 443 грн, надбавка за специфічні умови проходження служби 100% - 11730 грн, премія 20% - 1268 грн, всього 26439,80 грн. Основний розмір пенсії 86% грошового забезпечення (вислуга років 32) у розмірі 22738,23 грн. Вид підвищення: бойові дії в інших країнах, учасник бойових дій - 442,25 грн, учасник бойових дій - 40 грн, особливі заслуги - 540,70 грн. Підсумок пенсії 23 751,18 грн, з урахуванням максимального обмеження розміру пенсії - 17690 грн.

Відповідно до наявного у матеріалах справи розрахунку пенсії позивача станом на 21.07.2021 пенсія розрахована із сум грошового забезпечення: посадового окладу - 6340 грн, окладу за військове звання 1480 грн, процентної надбавки за вислугу років 50% - 3910 грн, надбавок за: науковий ступінь 5% - 317 грн, особи, які працюють в умовах режимних обмежень 15% - 951 грн, офіцер, прапор.класу майстер 7% - 443 грн, надбавка за специфічні умови проходження служби 100% - 11730 грн, премія 20% - 1268 грн, всього 26439,80 грн. Основний розмір пенсії 86% грошового забезпечення (вислуга років 32) у розмірі 22738,23 грн. Вид підвищення: бойові дії в інших країнах, учасник бойових дій - 463,20 грн, учасник бойових дій - 40 грн, особливі заслуги - 556,20 грн. Підсумок пенсії 23797,93 грн, з урахуванням максимального обмеження розміру пенсії - 18540 грн.

23.06.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку його пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Відповідач листом від 21.07.2021 № 0/М-02/8-2600/21 надав позивачу відповідь, якою відмовив у проведенні перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром та вказав на те, що Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 скасовано частину сьому статті 43 Закону № 2262-XII у частині що стосується періоду з 01.01.2016 по 31.12.2016. Крім того, статтею 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI (далі - Закон №3668-VI) також передбачено обмеження пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, а тому пенсія ОСОБА_1 виплачується відповідно до норм законодавства з урахуванням статті 43 Закону № 2262-XII.

Не погодившись із обмеженням пенсії максимальним розміром, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Предметом спору у цій справі є правомірність обмеження максимальним розміром пенсії, призначеної на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).

Згідно з частиною сьомою статті 43 Закону № 2262-XII в редакції Закону № 911-VIII від 24.12.2015 чинній з 01.01.2016 по 20.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ; Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII зі змінами, а саме: ч. 7 ст. 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 положення частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20.12.2016 відсутня частина сьома статті 43 в Законі № 2262-XII.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Буквальне розуміння змін внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року №1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Цей висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 31 січня 2019 року у справі №638/6363/17 та від 12 березня 2019 року у справі №522/3049/17.

Таким чином, з 20.12.2016 обмеження максимальним розміром пенсії на підставі частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII є протиправним.

Крім того, суд зауважує, що передбачені статтею 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" обмеження пенсій максимальним розміром, що не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, введені в дію Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI, який набрав чинності в даній частині з 01.10.2011.

Відповідно до Закону №3668-VI, в редакції Закону №911-VIII, було визначено, що максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону №2262-ХІІ не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Надаючи тлумачення наведеним нормам Закону №3668-VI, статті 43 Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, Верховний Суд у постанові від 16.12.2021 справа №400/2085/19 указав, що положення статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців. Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців. При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону №3668-VI.

За висновком Верховного Суду, оскільки норми Закону №3668-VI та Закону №2262-XII неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, відповідні положення цих законів України "явно суперечать один одному".

Аналізуючи рішення Європейського суду з прав людини в справі "Щокін проти України" від 14.10.2010, заяви №23759/03 та №37943/06, правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постановах від 06.11.2018 у справі №812/292/18 та від 13.02.2019 у зразковій справі №822/524/18 щодо необхідності трактування норм законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, на користь особи, Верховний Суд у постанові від 16.12.2021 справа №400/2085/19 висловив правову позицію, за якою застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI, тому обмеження органом Пенсійного фонду України максимального розміру пенсії особі, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, є протиправним.

Як установлено судом, позивач перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та з 2006 року отримує пенсію за вислугою років на підставі Закону №2262-ХІІ.

З урахуванням наведеного правового регулювання, встановлених обставин, правових висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 16.12.2021 справа №400/2085/19, обґрунтованими є вимоги позивача щодо визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо обмеження пенсії максимальним розміром та зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію з 01.05.2021 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (посвідчення від 19.10.2007 серія НОМЕР_1 ), сторонами не надано інших доказів понесення судових витрат, такі витрати розподілу та присудженню не підлягають.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 01.05.2021 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код 42098368, місцезнаходження: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.А. Донець