Справа № 640/3380/22
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

06 липня 2022 року м. Київ№ 640/3380/22
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., при секретарі судового засідання Сергієнко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративному справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним і скасування наказу

за участю представників сторін згідно з протоколом судового засідання

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Офісу Генерального прокурора, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора №1518ц від 25.10.2021 про звільнення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) з посади заступника начальника Головного управління нагляду за додержанням законів у воєнній сфері - начальника управління правозахисної і представницької діяльності Генеральної прокуратури України та органів прокуратури з 4 січня 2018 року у зв`язку з досягненням шістдесяти п`яти років та припиненням повноважень прокурора;

- поновити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на посаді заступника начальника Головного управління нагляду за додержанням законів у воєнній сфері - начальника управління правозахисної і представницької діяльності Генеральної прокуратури України з 25.10.2021;

- стягнути з Офісу Генерального прокурора середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.05.2022 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

14.06.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Одночасно з відзивом відповідачем подано клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем місячного строку звернення до суду.

Розглянувши клопотання Офісу Генерального прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

При цьому, частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом спору у даній справі є наказ Генерального прокурора №1518ц від 25.10.2021 про звільнення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) з посади заступника начальника Головного управління нагляду за додержанням законів у воєнній сфері - начальника управління правозахисної і представницької діяльності Генеральної прокуратури України та органів прокуратури з 4 січня 2018 року у зв`язку з досягненням шістдесяти п`яти років та припиненням повноважень прокурора.

У заяві про поновлення строку звернення до суду позивач зазначає, що ознайомився із оскаржуваним наказом лише 31.12.2021, отримавши відповідь на запит від 28.12.2021 № 07-1752-21, а з даним позовом звернувся 20.01.2021, тобто в місячний строк, визначений частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що листами Офісу Генерального прокурора від 26.10.2021 № 07/1/1-2580 вих-21, від 17.12.2021 №07/1/1-2925вих-21, від 21.02.2022 № 07/1/1-222 вих-22 позивача було повідомлено про його поновлення на посаді відповідно до наказу Генерального прокурора від 25.10.2021 № 1517ц та його подальше звільнення з посади відповідно до наказу Генерального прокурора від 25.10.2021 № 1518ц у зв`язку з досягненням шістдесяти п`яти років та припиненням повноважень прокурора.

Судом установлено, що у заяві від 02.12.2021 позивач підтвердив, що лист Офісу Генерального прокурора від 26.10.2021 № 07/1/1-2580вих-21, яким його повідомлено про поновлення на посаді та подальше звільнення, отримав 08.11.2021.

Таким чином, суд констатує, що при складанні заяви від 02.12.2021 позивач був обізнаний щодо дати, номеру та змісту наказу про звільнення та правові підстави звільнення його з зазначеної вище посади та органів прокуратури.

Відтак, наявність звернення позивача та отримання відповіді від 28.12.2021 № 07-1752-21 не спростовує того, що перебіг строку звернення до суду розпочався 08.11.2021.

Як установлено з матеріалів справи, позовну заяву подано позивачем 24.01.2022, що підтверджується відміткою на поштовому конверті, у якому надійшла до суду позовна заява ОСОБА_1 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено місячний звернення до суду, передбачений частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Що стосується доводів позивача про те, що про порушення свого права він дізнався при отриманні копії наказу, наданого на запит листом Офісу Генерального прокурора від 28.12.2021 № 07-1752-21, на думку суду такі не можуть бути поважною причиною пропуску строку, оскільки будь-які об`єктивні чи суб`єктивні обставини не могли позбавити його можливості звернутися до суду за захистом порушеного права в межах строку, встановленого частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 16.10.2020 у справі №640/18439/19 та від 19.01.2021 у справі №440/4686/1, вирішення питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом не ставиться в залежність від порядку отримання наказів, а вирішується з огляду на факт, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення такого права.

Відтак, суд вважає, що отримання позивачем копії наказу листом від 28.12.2021 № 07-1752-21 на його запит не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Суд вважає, що нереалізація позивачем права на вчасне звернення до суду в даному випадку зумовлена його власною поведінкою та зазначає, що виявлення наміру отримати судовий захист порушеного права не надає права позивачу на пропуск строку звернення до адміністративного суду та не збільшує обсягу його процесуальних прав, встановлених законом.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Відповідно до частини 2 ст. 6, частин 1, 2 ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Судом також враховано, що адміністративний суд, керуючись принципом верховенства права, має розглядати право не як закон чи систему нормативних актів, а як втілення справедливості. Суд має спрямовувати своє провадження на досягнення справедливості, що і є правосуддям.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії» Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Також прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Круз проти Польщі» виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, обмеження права на звернення за захистом прав свобод та інтересів встановленням строків, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Відповідно до статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що позивач мав усі правові підстави для вчасного звернення до суду з відповідним позовом у розумні строки, будь-яких перешкод для реалізації такого права матеріали справи не містять, а судом зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів не встановлено підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку про залишення адміністративного позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Офісу Генерального прокурора про залишення позову без розгляду - задовольнити.

2. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним і скасування наказу - без розгляду.

3. Ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Т.П. Балась