Справа № 640/12176/20
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року м. Київ № 640/12176/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Леко стайл"

до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві

(відокремлений підрозділ)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Леко стайл" (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (далі - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позову, просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05 березня 2020 року № в частині застосування штрафу в сумі 13 703,63 грн; присудити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ним було вчасно направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податку накладну №150 від 24 жовтня 2019 року, проте відповідачем відмовлено у її реєстрації. При повторній подачі для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податку накладну №150 від 24 жовтня 2019 року таку податкову накладну зареєстровано. З огляду на викладене, позивач вважає відсутнім склад правопорушення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою суддею у адміністративній справі №640/12176/20 визначено суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Кузьменко А.І.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 квітня 2021 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2021 року замінено відповідача у справі №640/12176/20 з Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на правонаступника Головне управління Державної податкової служби у місті Києві (відокремлений підрозділ) ().

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог у відзиві на позов відповідач посилається на те, що позивачем надіслано двічі для реєстрації податкову накладну №150 від 24 жовтня 2019 року, отже оригіналом вважається документ надісланий останнім, а відтак позивачем пропущений граничний строк реєстрації зазначеної податкової накладної.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Головним управління Державної податкової служби у місті Києві проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних Товариством з обмеженою відповідальністю "Леко стайл", за результатом якої складено акт від 11 лютого 2020 року №2372/26-15-04-05-16/37639233 (далі - акт перевірки).

Так, перевіркою встановлено порушення граничних строків реєстрації податкових накладних від 31 жовтня 2019 року №202, від 18 жовтня 2019 року №128 та від 24 жовтня 2019 року №150 в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 05 березня 2020 року №, яким до позивача застосовано штраф в сумі 14 576,22 грн.

Відповідно до розрахунку до названого вище податкового повідомлення-рішення штраф в сумі 13 703,63 грн застосовано за порушення граничних термінів реєстрації податкової накладної від 24 жовтня 2019 року №150 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Державної податкової служби України від 18 травня 2020 року №16388/6/99-00-08-05-05-06 скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 05 березня 2020 року № без змін.

Незгода позивача із зазначеним податковим повідомленням-рішенням в частині застосування штрафу в сумі 13 703,63 грн зумовила звернення до суду з даним позовом.

За приписами пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Абзацом 11 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

-10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

-20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

-30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

-40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Отже, в процедурі внесення інформації (відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування) до ЄРПН є дві окремі стадії: 1) надання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування); 2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до ЄРПН. Перша із цих стадій залежить від платника податку на додану вартість і є результатом його дій, тоді як друга - це результат виконання роботи програмного забезпечення , що контролюється Державною податковою службою України та/або безпосередніх дій працівників Державної податкової служби України, на який платник податку не має впливу.

У цьому контексті встановлена пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України відповідальність платника податку на додану вартість за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН, у вигляді накладення штрафу може застосовуватися в разі якщо платник податку не надав (не надіслав) податкову накладну (розрахунок коригування) до ЄРПН в строк, встановлений цією статтею.

З матеріалів справи вбачається та відповідачем не заперечується, що податкова накладна від 24 жовтня 2019 року №150 надіслана позивачем для реєстрації в ЄРПН 15 листопада 2019 року тричі об 18:28 годин, о 18:30 годин, о 19:35 годин.

Проте, відповідно до наявної в матеріалах справи копії квитанції від 18 листопада 2019 року податкова накладна від 24 жовтня 2019 року №150 доставлена до Державної податкової служби України 15 листопада 2019 року об 18:29 годин не зареєстрована з посиланням на те, що сума ПДВ в документі не може перевищувати ліміт на рахунку ПДВ.

З матеріалів справи також вбачається, що за даними особистого кабінету позивача станом на 15 листопада 2019 року сума ліміту на рахунку ПДВ позивача становить 244 485,43 грн. (податкова накладна від 24 жовтня 2019 року №150 на суму ПДВ 137 036,27 грн).

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач у повному обсязі виконав свій обов`язок щодо реєстрації зазначеної податкової накладної у строк, встановлений пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

Крім того, слід звернути увагу на те, що контролюючим органом не було встановлено обставин наявності вини позивача в порушенні податкового законодавства щодо порядку реєстрації податкових накладних.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05 березня 2020 року № в частині застосування штрафу в сумі 13 703,63 грн.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття осаджуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем надано суду достатні документальні докази, якими підтверджується протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, в той час, як відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість такого повідомлення-рішення в оскаржуваній частині з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Леко стайл" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у місті Києві від 05 березня 2020 року № в частині застосування штрафу в сумі 13 703,63 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Леко стайл" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (відокремлений підрозділ) () судовий збір в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко