Справа № 640/32379/21
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2022-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2022 року м. Київ № 640/32379/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту - відповідач), адреса: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16, в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 27 вересня 2018 року з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а саме: надбавки за знання іноземної мови, надбавки за інформаційно-аналітичне забезпечення, надбавки за виконання спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки відповідно до довідки №222/4/167/239/514 від 09 серпня 2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 27 вересня 2018 року перерахунок та виплату пенсії (з врахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а саме: надбавки за знання іноземної мови, надбавки за інформаційно-аналітичне забезпечення, надбавки за виконання спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки відповідно до довідки №222/4/167/239/514 від 09 серпня 2021 року, з включенням до складу місяців з яких перераховується пенсія: вересень 2016 - грудня 2016 року, січня 2017 року - грудня 2017 року, січня 2018 року - лютого 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він проходив військову службу в Збройних Силах України. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26 вересня 2018 року №215т позивача звільнено у запас та виключено зі списків особового складу частини. З 27 вересня 2018 року позивачу призначено пенсію за вислугу років. Проте, як стверджує позивач, при призначенні та обчисленні пенсії, відповідач не врахував такі додаткові види грошового забезпечення, як надбавка за знання іноземної мови, надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення, надбавка за виконання спеціальних завдань із забезпечення безпеки.

Як вказано у позовній заяві, позивач звернувся до Головного управління розвідки Міністерства оборони України з проханням надати йому довідку про основні та додаткові види грошового забезпечення за останні 24 місяці перед звільненням.

09 серпня 2021 року військовою частиною НОМЕР_1 видано довідку про додаткові види грошового забезпечення №222/4/167/239/514, відповідно до якої позивачу були нараховані та виплачувались у тому числі такі щомісячні додаткові види грошового забезпечення, як надбавка за використання іноземної мови 25% від ПО та ОВЗ, надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення органів державної влади 50% від ПО, надбавка за виконання спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки 60% від ПО. У зв`язку з чим, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою, в якій просив здійснити йому перерахунок пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, які зазначені у вказаній вище довідці про додаткові види грошового забезпечення, починаючи з моменту призначення пенсії, проте, листом від 05 жовтня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про відмову у здійсненні такого перерахунку пенсії, з огляду на відсутність на те правових підстав.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії, позивач звернувся до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на те, що у територіальних органів Пенсійного фонду України відсутні повноваження самостійно визначати розміри грошового забезпечення пенсіонерів, а тому у відповідача були відсутні правові підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача без врахування положень Порядку №45.

Не погоджуючись з доводами, викладеними у відзиві на позовну заяву, позивач у відповіді на відзив на позовну заяву послався на аналогічні обставини тим, що викладені у позовній заяві.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 26 вересня 2018 року ОСОБА_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №215 ДСК звільнено з посади та виключено зі списків особового складу частини у запас.

01 листопада 2018 року Київським міським військовим комісаріатом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві направлено подання №5515/ФА157381 про призначення пенсії ОСОБА_1 , до подання було також додано довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії від 26 вересня 2018 року №222/4/166/239/2055, відповідно до якої позивачу нараховувались такі додаткові види грошового забезпечення, як надбавка за особливості проходження служби 40%, надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 15%, премія 24%.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 01 листопада 2018 року та на підставі доданих до подання документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві останньому призначено з 26 вересня 2018 року за вислугу років. При цьому, відповідно до протоколу за пенсійною справою № (Міноборони) від 19 грудня 2018 року, розмір пенсії було обчислено, виходячи з посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, а також надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами 15% 15%, надбавки за специфічні умови проходження служби 40%, премії 24%.

Більш того, з матеріалів справи вбачається, що 09 серпня 2021 року військовою частиною НОМЕР_1 видано довідку про основні та додаткові види грошового забезпечення за період з 01 вересня 2016 року по 31 серпня 2018 року №222/4/167/239/514, відповідно до якої ОСОБА_1 за вказаний період нараховувались та виплачувались, у тому числі, такі додаткові види грошового забезпечення, як надбавка за знання та використання іноземної мови 25% від ПЩ, надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення органів державної влади 50% від ПО, надбавка за виконання спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки 60% від ПО.

У зв`язку з чим, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про проведення йому перерахунку призначеної пенсії на підставі вказаної вище довідки, проте, листом від 05 жовтня 2021 року №2600-0310-8/158524 позивача повідомлено про відсутність правових підстав для здійснення перерахунку пенсії, з огляду на те, що Урядом акти, які визначають механізм перерахунку пенсій відповідних категорій військовослужбовців після 01 березня 2018 року не приймалось, повідомлення від Мінсоцполітики про підстави для проведення перерахунку пенсій військовослужбовців до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не надходили.

Вважаючи протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо здійснення перерахунку пенсії, позивач звернувся до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами 2, 3 цієї ж статті до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Наведене свідчить, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Слід наголосити, що за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі по тексту - Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ), однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною 3 статті 43 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (в редакції, що діяла на момент призначення позивачу пенсії за вислугу років) було передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 року № 393 (далі по тексту - Порядок №393 (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин)) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою (для поліцейських, відряджених до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в Національній поліції, які отримували при цьому грошове забезпечення та звільнені із служби безпосередньо з посад у таких органах, установах та організаціях, - відповідних окладів, установлених за рівнозначними (аналогічними) посадами в Національній поліції), військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту - щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Водночас, згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, при обчисленні пенсії особам звільненим з військової служби не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія.

Так, позивач просить здійснити перерахунок пенсії із включенням до складу її грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячних видів грошового забезпечення - надбавки за знання іноземної мови, надбавки за інформаційно-аналітичне забезпечення, надбавки за виконання спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки.

Згідно з пунктом 2 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (в редакції, що діяла на момент призначення позивачу пенсії), Грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди; допомоги.

Аналіз наведених норм чинного законодавства, а також правова позиція Великої Палати Верховного Суду, висловлена в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17 дозволяє суду дійти висновку про те, що такі виді додаткового грошового забезпечення як надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії, надбавка, яка передбачає доступ до державної таємниці, згідно з пунктом 2 Порядку №260 належать до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, відповідно, мають враховуватися для розрахунку розміру пенсії.

Таким чином, відмова Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у здійсненні перерахунку пенсії позивачу з урахуванням вказаних вище додаткових видів грошового забезпечення відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 26 вересня 2016 року №222/4/166/239/2055, зокрема, таких видів грошового забезпечення, як надбавки за знання іноземної мови, надбавки за інформаційно-аналітичне забезпечення, надбавки за виконання спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки, які виплачувались позивачу щомісячно, є протиправною, а тому позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, але з визначенням періоду здійснення такого перерахунку пенсії, починаючи з 01 вересня 2021 року, тобто, з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому позивач звернувся за відповідним перерахунком (30 серпня 2021 року), з огляду на таке.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року №1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» врегульоване Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30 січня 2007 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за №135/13402 (далі по тексту - Порядок №3-1).

У відповідності до пунктів 23, 24 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону.

Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5).

Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

У відповідності до пунктів 1-3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13 лютого 2008 року (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до вимог пункту 5 Порядку № 45, під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

При цьому, згідно висновку Верховного Суду України (постанова від 22 квітня 2014 року у справі № 21-484а13) про правильне застосування статей 49 та 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) щодо підстав для повідомлення про відмову в перерахунку пенсії вказує, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку, повідомляють орган Пенсійного фонду України.

Разом з цим, відповідно до частини 1 статті 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Отже, у разі відсутності у пенсійній справі необхідних для перерахунку пенсії документів, такий перерахунок здійснюється на підставі поданих пенсіонером додаткових документів.

Аналіз наведених норм законодавства України дозволяє суду дійти висновку про те, що перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» здійснюється органами Пенсійного фонду України лише після отримання повідомлення про підвищення грошового забезпечення та отримання довідок про розмір грошового забезпечення, складених відповідними уповноваженими структурними підрозділами або на підставі поданих пенсіонером додаткових документів.

Під час розгляду вказаної справи суду не було надано доказів того, що при призначенні йому пенсії, Київський міський військовий комісаріат разом з поданням про призначення пенсії надав Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві відповідну довідку про розмір грошового забезпечення, до якої було включено, у тому числі, надбавки за знання іноземної мови, надбавки за інформаційно-аналітичне забезпечення, надбавки за виконання спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність з боку відповідача порушень прав та законних інтересів позивача з 26 вересня 2018 року, оскільки законодавством чітко визначено процедуру, за якою провадиться як призначення, так і перерахунок розміру пенсії, відповідно до статті 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, а тому покладення обов`язку на відповідача діяти не у відповідності до законодавства, означало б спонукання до виходу за межі своїх повноважень.

Крім того, суд вважає за доцільне зазначити, що Верховний Суд у своїй постанові від 13 березня 2019 року у справі №240/6263/18 висловив правову позицію стосовно відсутності у територіальних органів Пенсійного фонду України самостійно визначати розміри грошового забезпечення військовослужбовцям при здійсненні їм перерахунку пенсії на підставі отриманих довідок про грошове забезпечення, до яких не увійшли додаткові види грошового забезпечення, тому, суд у даній адміністративній справі, не визнаючи вказану справу типовою, не відступає від правової позиції Верховного суду щодо встановлення у органів Пенсійного фонду України відсутності повноважень самостійного визначення складових грошового забезпечення, які враховуються при перерахунку пенсії позивачу.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірності вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини 5 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку призначеної пенсії, з урахуванням надбавки за знання іноземної мови, надбавки за інформаційно-аналітичне забезпечення, надбавки за виконання спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 про основні та додаткові види грошового забезпечення від 09 серпня 2021 року №222/4/167/239/514, починаючи з 01 вересня 2021 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, місто Київ, вулиця Бульварно - Кудрявська, будинок 16, ) здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсії за вислугу років із урахуванням надбавки за знання іноземної мови, надбавки за інформаційно-аналітичне забезпечення, надбавки за виконання спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 про основні та додаткові види грошового забезпечення від 09 серпня 2021 року №222/4/167/239/514, починаючи з 01 вересня 2021 року.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя К.Ю. Гарник