Справа № 620/10585/21
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (надалі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (надалі - відповідач, ГУ ПФ в Чернігівській області), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в зарахуванні періодів роботи в корпорації "Укртрансбуд" з 22.09.2006 по 13.11.2006, з 16.04.2007 по 26.05.2020, з 01.11.2020 по 15.02.2021 на пільгових умовах за Списком № 1 в полуторному розмірі та період навчання в Харківському інституті механізації та електрифікації сільського господарства з 01.09.1987 по 30.06.1992 до страхового стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 періоди роботи в корпорації "Укртрансбуд" з 22.09.2006 по 13.11.2006, з 16.04.2007 по 26.05.2020, з 01.11.2020 по 15.02.2021 на пільгових умовах за Списком № 1 в полуторному розмірі та період навчання в Харківському інституті механізації та електрифікації сільського господарства з 01.09.1987 по 30.06.1992 до страхового стажу без пільгового обчислення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити пенсію ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за віком на пільгових умовах за Списком 1 відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 09.08.2021.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Вказує, що відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства або уповноваженого ним органу, а не на працівника. Тому вважає, що має право на зарахування спірного періоду до пільгового стажу роботи по Списку № 1. Також, позивач вказав, що не зарахування до страхового стажу періоду навчання суперечить нормам п. "д" ч. 3 ст. 56 Закону України № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення".

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні періодів роботи в корпорації "Укртрансбуд" з 22.09.2006 по 13.11.2006, з 16.04.2007 по 26.05.2020, з 01.11.2020 по 15.02.2021 на пільгових умовах за Списком № 1 в полуторному розмірі та період навчання в Харківському інституті механізації та електрифікації сільського господарства з 01.09.1987 по 30.06.1992 до страхового стажу;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.08.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні;

- у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що робітники, професії і посади, які передбачені в Списках № 1 і 2, користуються правом на пенсію за віком при умові, якщо їх праця в період роботи після введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" відповідає умовам (показникам), зазначеним у Списках, що повинно підтверджуватися результатами атестації робочих місць на підприємствах, установах, організаціях. Відповідач зазначив, що за доданими документами до страхового стажу не зарахований період навчання (1987-1992 роки), який перетинається з періодом роботи в колгоспі, оскільки відсутні відомості про фактично відпрацьований час в колгоспі помісячно. Також, до пільгового стажу не враховані відомості про період пільгової роботи, зазначені в уточнюючій довідці від 22.01.2021 № 58/01 та записів у трудовій книжці за спірний період, оскільки відсутні документи про атестацію робочих місць. Тому відповідач вважає, що відсутні підстави для врахування вказаних періодів роботи у пільговому обчислені.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з копії трудової книжки колхозника серії НОМЕР_2 від 01.07.1987 позивач працював наступні періоди в корпорації "Укртрансбуд" : з 22.09.2006 по 13.11.2006; з 16.04.2007 по 26.05.2020; з 01.11.2020 по 15.02.2021.

Період роботи в зоні відчуження за Списком № 1 складає більше 10 років.

Також, даний період роботи позивача в корпорації "Укртрансбуд" підтверджує довідки корпорації "Укртрансбуд" від 22.01.2021 № 58/01 та від 22.01.2021 № 59/01.

У матеріалах справи містяться архівні довідки Пушкарівського старостинського округу №16 Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 12.07.2021 №6 та №7, видані про те, що в книгах обліку праці та розрахунків з членами колгоспу Ім. Карла Маркса за 1978-2000 роки ОСОБА_1 нараховано заробітної плати та нараховано людино годин, відповідно.

Період навчання ОСОБА_1 в Харківському інституті механізації та електрифікації сільського господарства з 01.09.1987 по 30.06.1992 підтверджено наявними у матеріалах справи дипломом серії НОМЕР_3 від 27.06.1992, реєстраційний номер 226, архівною довідкою від 12.10.2021 № 133 та довідкою від 12.10.2021 № 133.

ОСОБА_1 із заявою встановленої форми та пакетом документів звернувся до відповідача 09 серпня 2021 року з питання призначення пенсії за Списком № 1 відповідно до ч. 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Листом від 20 серпня 2021 року № 2500-0206-8/42112 позивачу відмовлено у призначенні пенсії по причині не зарахування до стажу часу навчання, а також, не зараховано до пільгового стажу роботу у зоні відчуження на підприємстві - корпорація "Укртрансбуд", , оскільки не проводилась атестація робочих місць.

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом свої прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не може бути позбавлений права на зарахування періодів його роботи в корпорації «Укртрансбуд» на пільгових умовах за Списком № 1 через відсутність підтвердження проведення атестації робочих місць у цей період.

Надаючи правову оцінку правомірності прийнятого судом першої інстанції рішення з урахуванням доводів апеляційної скарги та встановлених обставин справи, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спірні правовідносини врегульовані Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV), «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (надалі - Закон № 1788-XII), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (надалі - Порядок № 637), Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (надалі - Порядок № 383), Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 10 листопада 2006 року №18-1 (надалі - Порядок №18-1), постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, якою затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Постанова № 36), Переліком підприємств, установ і організацій зони відчуження, працівники, яких зайняті повний робочий день мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, затвердженим наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 13.03.2012 № 576 (надалі - Перелік № 576), Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 422 (далі - Порядок), Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41 (далі - Методичні рекомендації).

Статтею 13 Закону № 1788-ХІІ визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону № 1788-ХІІ у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, установлено, що право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Згідно зі статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У подальшому, Список № 1 доповнено позицією 22.1-1 г, якою передбачено право на пенсію за віком на пільгових умовах працівників, зайнятих повних робочий день у зоні відчуження на підприємствах, в установах і організаціях, перелік яких затверджений Міністерством надзвичайних ситуацій за погодженням з Міністерством праці та Міністерством охорони здоров`я (постанова Кабінету Міністрів України № 173 від 24.02.2010). Постанова передбачає, що визначеним цією постановою працівникам призначається пенсія за віком на пільгових умовах починаючи з 01.01.2010.

На виконання вказаної постанови прийнято Перелік № 576, в якому зазначена Корпорація «Укртрансбуд».

Постановою Кабінету Міністрів України «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» № 831 від 10.09.2008 передбачено, що у період з 01.01.2009 по 01.01.2012 особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуження, час роботи зараховується до стажу роботи і вислуги років в полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1).

Працівникам, зайнятим повний робочий день у зоні відчуження на підприємствах, в установах і організаціях, перелік, яких затверджується МНС за погодженням з Мінпраці та МОЗ з січня 2010 року призначається пенсія за віком на пільгових умовах, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2010 № 173.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 № 1451/11731 (далі - Порядок), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 422 та Методичними рекомендаціями.

Згідно з пункту 4 Порядку № 422 та пп. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Крім того, пунктом 10 Порядку № 422 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи особи та виконання нею робіт на певній посаді, є трудова книжка.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядку та Методичних рекомендацій.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Разом з тим, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Відповідно до частини 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Тобто, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Враховуючи вищевикладене, особа не може бути позбавлена права на зарахування періодів його роботи на пільгових умовах за Списком № 1 через відсутність підтвердження проведення атестації робочих місць.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду, від 25.03.2021 року по справі № 750/3198/17.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач, перебуваючи на посадах бетоняра 3 розряду, бетоняра 2 розряду, бетоняра 4 та 5 розряду в Корпорації «Укртрансбуд» виконував роботу, яка передбачена Списком № 1, у шкідливих умовах праці, а тому відсутні підстави для неврахування періодів його роботи з 22.09.2006 по 13.11.2006, з 16.04.2007 по 26.05.2020 та з 01.11.2020 по 15.02.2021 на пільгових умовах за Списком № 1 в полуторному розмірі.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що вказана Корпорація «Укртрансбуд» входить до Переліку підприємств, установ і організацій зони відчуження, працівники яких зайняті повний робочий дань, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, затвердженого наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України № 576 від 13.03.2012.

З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів доходить висновку, що позивач не може бути позбавлений права на зарахування періодів його роботи в Корпорації «Укртрансбуд» з 22.09.2006 по 13.11.2006, з 16.04.2007 по 26.05.2020 та з 01.11.2020 по 15.02.2021 р.р. на пільгових умовах за Списком № 1 через відсутність підтвердження проведення атестації робочих місць у цей період.

Тому, твердження апелянта про те, що необхідною підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах за Списком № 1 є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею певних робіт та документальне підтвердження зайнятості працівника за результатами атестації умов праці, колегія суддів відхиляє з підстав, наведених вище.

Твердження апелянта про те, що атестація робочих місць корпорації «Укртрансбуд» не проводилася, колегія суддів приймає до уваги, але зазначає, що відповідним обставинам оцінка суду надана вище.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності відмови відповідача у зарахуванні позивачу періодів роботи в корпорації «Укртрансбуд» з 22.09.2006 по 13.11.2006, з 16.04.2007 по 26.05.2020 та з 01.11.2020 по 15.02.2021 на пільгових умовах за Списком № 1 в полуторному розмірі та наявності достатніх правових підстав для зобов`язання відповідача повторно розглянути відповідну заяву позивача.

Колегія суддів вважає, що саме такий спосіб захисту на стадії виниклих між сторонами спірних правовідносин у цій справі є належним, достатнім та не виходить до межі дискреційних повноважень відповідача.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідач при вирішенні питання щодо зарахування відповідних періодів до пільгового стажу роботи пенсіонера повинен належним чином, повно та всебічно встановити та перевірити всі обставини і прийняти рішення, а не формально скласти лист.

Аналізуючи всі доводи апелянта, судова колегія також враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності часткового задоволення позову в цій справі.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянтів не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан