Справа № 640/32610/21
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2022-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

08 липня 2022 року м. Київ № 640/32610/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомАкціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ»
доНаціональної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг
про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, визнання протиправною та скасування постанови від 17.12.2021 №2635,
ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ» (далі-позивач, АТ «Запоріжгаз») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі-відповідач), в якій просить суд (з урахування уточненої позовної заяви від 02.02.2022):

- визнати протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, щодо незатвердження обсягу різниці між фактичною обґрунтованою вартістю послуг з розподілу природного газу, що надаються Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», та тарифами на розподіл природного газу, затвердженими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг;

- зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг затвердити обсяг різниці між фактичною обґрунтованою вартістю послуг з розподілу природного газу, що надаються Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», та тарифами на розподіл природного газу, затвердженими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у період 2014-2020 роки в розмірі 888 523,2 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2635 від 17.12.2021 «Про відмову у включенні АТ «Запоріжгаз» до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу»;

- зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, включити Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» в Реєстр підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу у відповідності до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №640/32610/21.

Позивачем 05.07.2022 подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить забезпечити позов, а саме:

- заборонити органам та особам, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, приймати до виконання виконавчі документи, відкривати виконавчі провадження, вчиняти будь-які виконавчі дії по примусовому стягненню заборгованості AT «Запоріжгаз» перед AT "НАК "Нафтогаз України" у справі №908/2356/19 про стягнення з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 38 830 561 (тридцять вісім мільйонів вісімсот тридцять тисяч п`ятсот шістдесят одна грн. 22 коп.) інфляційних втрат, 10522453 (десять мільйонів п`ятсот двадцять дві тисячі чотириста п`ятдесят три грн. 01 коп.) 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором 13-215-ВТВ за період з вересня 2017 по липень 2019 року.

В обгрунтування заяви вказано, що підставою позовних вимог є невиконання відповідачем положень Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» від 14.07.2021 №1639-IX (далі - Закон №1639), зокрема, якими передбачено, що заборгованість газорозподільних підприємств перед НАК «Нафтогаз України», перед АТ «Уртрансгаз» і перед ТОВ «Оператор ГТС України», підлягає врегулюванню у порядку та у спосіб, визначеному цим Законом.

Так, Законом №1639 передбачено, що основний борг, який виник перед вказаними суб`єктами підлягає погашенню за рахунок коштів державного бюджету та суми штрафних та фінансових санкцій, нараховані на такі борги, підлягають списанню.

Позивач просить суд, зокрема, зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердити обсяг різниці між фактичною обґрунтованою вартістю послуг з розподілу природного газу, що надаються Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», та тарифами на розподіл природного газу, затвердженими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у період 2014-2020 роки в розмірі 888 523,2 грн та зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, включити Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» в Реєстр підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу у відповідності до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».

Водночас, на період воєнного стану, будь-які дії по включенню до Реєстру не здійснюються.

В свою чергу, позивачем повідомляється, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до дестабілізації на ринку природного газу та підриву діяльності AT «Запоріжгаз» в умовах воєнного стану, оскільки рішенням Господарського суду Запорізької області від 24 грудня 2019 року, залишеним в силі постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30 травня 2022 року у справі №908/2356/19 позовні вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» задоволено: стягнуто 49 353 014,23 грн., з яких: 38 830 561,2 грн. інфляційні втрати та 10 522 453,01 грн. - 3% річних.

Таким чином, у позивача наявні обґрунтовані підстави вважати можливим пред`явлення АТ "НАК "Нафтогаз України" до стягнення заборгованості в порядку Закону України «Про виконавче провадження», в той час як позивач вважає, що заборгованість, яка становить предмет стягнення у справі №908/2356/19 підлягає списанню в порядку Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».

Крім іншого, позивачем зауважено, що AT «Запоріжгаз» є підприємством критичної інфраструктури, від безперебійної роботи якого залежить можливість отримання природного газу населенням, лікарнями, дитячими садками, закладами освіти, військовими частинами, рятувальними службами, правоохоронними органами, підприємствами, установами, тощо. Незалежно від подій, фахівці підприємства щодня забезпечують стабільне та безперебійне газопостачання постійним мешканцям та вимушеним переселенцям, що в нинішніх умовах - надзвичайно важливо.

В свою чергу, на переконання позивача, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до блокування роботи підприємства, арешту його коштів та майна, в тому числі автомобілів, що використовуються для ліквідації аварійних ситуацій на газопроводах.

Також позивачем повідомлено, що в складних умовах воєнного стану, гострої кризи неплатежів, ракетних ударів, існування загрози життю працівникам AT «Запоріжгаз», які здійснюють ліквідацію та локалізацію аварійних ситуацій, дестабілізація роботи AT «Запоріжгаз», як об`єкта критичної інфраструктури, створить пряму загрозу безперебійності доставки природного газу споживачам Запоріжської області.

Одночасно позивачем звернуто увагу на реальну загрозу неможливості виконання рішення суду у даній адміністративній справі, оскільки невжиття заходів забезпечення позову призведе до вжиття заходів по фактичному стягненню з позивача боргів та штрафних санкцій, для яких нормами Закону встановлено особливий порядок їх врегулювання, та виконання (реалізація) яких знаходиться в безпосередній залежності від дій відповідача, до вчинення яких позивач спонукає цим позовом.

Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду, задоволення адміністративного позову в такому випадку не призведе до ефективного захисту та поновлення порушених прав, тому AT "Запоріжгаз" вимушене звернутися до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Згідно з приписами статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про забезпечення позову розглянуто без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавець визначив, що перелік підстав для забезпечення позову є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому за відсутності передбачених вказаною статтею обставин прийняття рішення про забезпечення позову є неможливим.

Відповідно до статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

У випадку звернення сторони з вимогою про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою вимогою та надати відповідні докази, які б підтверджували факт існування реальної загрози його правам, свободам та інтересам.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно Рекомендації №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.06.2022 у справі №908/2356/19 Господарським судом Запорізької області видано наказ про примусове стягнення з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз", ідентифікаційний код юридичної особи 03345716 (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", ідентифікаційний код юридичної особи 20077720 (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6) 38830561 (тридцять вісім мільйонів вісімсот тридцять тисяч п`ятсот шістдесят одна) грн 22 коп. інфляційних втрат, 10522453 (десять мільйонів п`ятсот двадцять дві тисячі чотириста п`ятдесят три) грн 01 коп. 3% річних та 672350 (шістсот сімдесят дві тисячі триста п`ятдесят) грн 00 коп. судового збору.

Як зазначено позивачем, заборгованість AT «Запоріжгаз» перед АТ «НАК «Нафтогаз України» у сумі 38830561 (тридцять вісім мільйонів вісімсот тридцять тисяч п`ятсот шістдесят одна гривня) 22 копійки інфляційних втрат, 10522453 (десять мільйонів п`ятсот двадцять дві тисячі чотириста п`ятдесят три гривні) 01 копійка 3% річних виникла за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором 13-215-ВТВ за період з вересня 2017 по липень 2019 року та, яка підлягає врегулюванню у відповідності до процедур, передбачених Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", стягується у примусовому порядку.

Так, 29.08.2021 набув чинності Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" від 14.07.2021 №1639-IX.

Положення вказаного Закону підлягають застосуванню у випадках, передбачених приписами статті 1 Закону №1639-IX, якщо:

- заборгованість постачальників природного газу, в тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, за договорами купівлі-продажу (постачання) природного газу для постачання побутовим споживачам (у тому числі суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ або за прострочення її сплати), не сплачена станом на розрахункову дату;

- заборгованість постачальників природного газу, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, за договорами про надання послуг з транспортування природного газу перед особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, не сплачена станом на розрахункову дату;

- заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, за договорами про надання послуг з транспортування природного газу перед особою, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, не сплачена станом на розрахункову дату;

- заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, та/або реструктуризована, за договорами з транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, не сплачена станом на розрахункову дату;

- заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, та/або реструктуризована, за договорами купівлі-продажу природного газу для виробничо-технологічних та власних потреб, укладеними з акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - НАК "Нафтогаз України"), не сплачена станом на розрахункову дату;

- заборгованість постачальників природного газу, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, за договорами про надання послуг з транспортування природного газу перед особою, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, не сплачена станом на розрахункову дату;

- заборгованість особи, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, перед НАК "Нафтогаз України", не сплачена станом на розрахункову дату;

- заборгованість особи, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, перед НАК "Нафтогаз України", не сплачена станом на розрахункову дату;

Статтею 2 вказаного Закону визначено, що його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості за придбаний у НАК "Нафтогаз України" природний газ, послуги з його розподілу і транспортування та виключно на суб`єктів ринку природного газу, що включені до Реєстру.

Таким чином, порядок врегулювання погашення зазначеної заборгованості підпадає під дію Закону №1639-IX.

Так, у зв`язку з прийняттям Закону №1639-IX позивач звернувся до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг із заявою від 03.11.2021 №690-Сл-16153-1121, якою просив затвердити розрахунок різниці між фактично обґрунтованою вартістю послуг з розподілу природного газу, що надаються АТ «Запоріжвгаз» та затвердженими тарифами на розподіл природного газу; включити Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до Реєстру підприємств, які беруть участь у процесі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу у відповідності до положень Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

Відповідно до статті 4 Закону №1639 взаєморозрахунки в цілях погашення заборгованості, визначеної статтею 1 цього Закону, здійснюються за рахунок видатків державного бюджету для врегулювання, зокрема, різниці між фактичною обґрунтованою вартістю послуг з розподілу природного газу, що надаються операторами газорозподільних систем, та тарифами на розподіл природного газу, затвердженими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, станом на розрахункову дату - в цілях погашення заборгованості операторів газорозподільних систем, у тому числі підтвердженої судовими рішеннями та/або реструктуризованої, не сплаченої станом на розрахункову дату: за договорами транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року, особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, а також за договорами купівлі-продажу природного газу для виробничо-технологічних та власних потреб, укладеними з НАК "Нафтогаз України".

Однак, станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відповідачем не вчинено дій, передбачених нормами чинного законодавства щодо затвердження розрахунку різниці між фактичною обґрунтованою вартістю послуг з розподілу природного газу, що надаються позивачем, та затвердженими відповідачем тарифами на розподіл природного газу, чим унеможливлює реалізацію положень Закону щодо участі позивача в процедурах врегулювання заборгованості.

Тобто, положення Закону №1639 імперативно вказують та містять спеціальний порядок виконання судових рішень про стягнення заборгованості врегульованої цим Законом, який відмінний від Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, судові рішення про стягнення заборгованості що підлягають врегулюванню із застосуванням процедур, передбачених Законом №1639-ІХ, не підлягають примусовому виконанню за правилами Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, вирішуючи питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд враховує позицію позивача щодо існування реальної загрози неможливості виконання рішення суду у даній адміністративній справі, оскільки на даний час вживаються заходи по фактичному стягненню з позивача боргів та штрафних санкцій, для яких нормами Закону №1639-IX встановлено особливий порядок їх врегулювання та виконання (реалізація) яких знаходиться в безпосередній залежності від дій відповідача.

На переконання суду, вжиття заходу забезпечення адміністративного позову, обґрунтованість якого була встановлена вище, до вирішення спору по суті відповідає предмету заявленого позову, є співмірним, та, водночас, вжиття такого заходу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, оскільки він спрямований виключно на збереження існуючого становища.

Заборона органам та особам, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів вчиняти дії із стягнення заборгованості Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», на думку суду, унеможливлює винесення вимог, в тому числі, платіжних вимог органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів про примусове стягнення заборгованості, врегулювання якої передбачено нормами Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», зокрема, в межах виконавчих проваджень по стягненню заборгованості Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз»

Слід вказати, що за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту.

При цьому, метою його запровадження, передусім є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Позивачем було обґрунтовано, що до ухвалення рішення у справі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам та інтересам, з метою захисту яких він звернувся до суду, або захист цих прав та інтересів стане неможливим після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі або для їх поновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

При вирішенні питання про забезпечення позову судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 14.09.2021 у справі №910/14260/20.

Пунктом 4 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України передбачано, що позов може бути забезпечено, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Оскільки існує об`єктивний ризик того, що до вирішення справи по суті органи та особи, які вчиняють виконавчі дії із стягнення заборгованості АТ «Запоріжвгаз» перед АТ «НАК «Нафтогаз України» проведуть дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", які призведуть до неможливості відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду з цим позовом, суд вважає за необхідне забезпечити позов забороною органам та особам, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів вчиняти дії із стягнення заборгованості Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз».

Так, дії про заборону вчинити які просить позивач, стосується безпосередньо предмету розгляду спору.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" систему органів примусового виконання рішень становлять: Міністерство юстиції України; органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Керуючись статтями 150-154, 157, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити органам та особам, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, вчиняти дії по примусовому стягненню заборгованості Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ» перед Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у справі №908/2356/19 про стягнення з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 38 830 561 (тридцять вісім мільйонів вісімсот тридцять тисяч п`ятсот шістдесят одна гривня) 22 копійки інфляційних втрат, 10522453 (десять мільйонів п`ятсот двадцять дві тисячі чотириста п`ятдесят три гривні) 01 копійок 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором 13-215-ВТВ за період з вересня 2017 по липень 2019 року.

Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню згідно з частиною першою статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дана ухвала може бути пред`явлена до виконання у порядку та спосіб, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", у строк до 08 липня 2025 року.

Стягувачем у виконавчому провадженні, відкритому на підставі даної ухвали, є:

- Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ» (69035, м. Запоріжжя, вулиця Заводська, 7, )

Боржником у виконавчому провадженні, відкритому на підставі даної ухвали, є:

- Міністерство юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, )

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.