Справа № 640/14829/21
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2022-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

18 липня 2022 року справа №640/14829/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «БНК-УКРАЇНА» (далі по тексту - позивач, ТОВ «БНК-Україна»)
доЦентрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі по тексту - відповідач, ЦМУ ДПС)
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішень від 23 лютого 2021 року №6
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у зв`язку з тим, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що акт перевірки складений не професійно та неякісно, оформлений з численними помилками, а саме: неправильно вказано назву позивача, замість ТОВ «БНК-УКРАЇНА» вказано ТОВ «БНК Україна»; акт перевірки містить суцільні тексти договорів, що складає більше половини тексту самого акта; в розділі 3.2 акту вказано, що «відповідно до декларації з податку на додану вартість за вересень 2020 року ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ ТІТЕЙЛ ЛТД» задекларовано податковий кредит з податку на додану вартість у сумі 632 832 704,00 грн.», однак, взаємовідносини між позивачем та ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ ТІТЕЙЛ ЛТД» відсутні і ніколи раніше не мали місце, а перевірка проводилась декларації за жовтень 2020 року, а не за вересень 2020 року.

Позивач також звертає увагу на відсутність порушень вимог податкового законодавства та серед іншого зазначає, що господарські операції по використанню пального у кількості 107,486 т (паливо дизельне ДТ-Л-К5, сорт С на суму 2 077 787,62 грн. (крім того податок на додану вартість 415 557,52 грн.) у жовтні 2020 року в межах спірних відносин відносяться до господарської діяльності позивача, підтверджуються первинними документами, таке пальне станом на кінець періоду , що перевірявся, знаходилось у зберігача ТОВ «Прикарпатзахідтранс» на зберіганні, що так само підтверджено в акті перевірки.

На думку позивача, відповідачем зробив невірний висновок щодо неможливості повернення пального позивачу з технологічних причин та, як наслідок, неможливості використання пального у господарській діяльності, оскільки наявними у справі доказами підтверджується тимчасова неможливість повернення пального позивачу зберігачем ТОВ «Прикарпатзахідтранс»; обставини, які перешкоджали поверненню пального позивачу зберігачем ТОВ «Прикарпатзахідтранс» станом на момент перевірки та у жовтні 2020 року відсутні, а зберігання пального з можливістю його подальшої реалізації є частиною господарської діяльності позивача

Ухвалою від 02 червня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/14829/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач відзиву на позовну заяву та відповідних доказів до суду не надав, що відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ЦМУ ДПС від 23 лютого 2021 року №6 згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 та відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень, за порушення пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 415 558,00 грн за жовтень 2020 року згідно декларації від 20 листопада 2020 року №.

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта від 19 січня 2021 року №9/28-10-04-02-06/36949031 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БНК Україна» () щодо питання законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з податку на додану вартість за жовтень 2020 року (від 20 листопада 2020 року №) з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків (далі по тексту - акт перевірки).

Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2020 року у декларації від`ємного значення з податку на додану вартість встановлено порушення підпункту «г» пункту 198.5 статті 198, пункту 201.1, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 415 558,00 грн.

В акті перевірки зазначено, що відповідно до додаткової угоди від 26 вересня 2019 року №1 до договору зберігання нафтопродуктів від 13 серпня 2019 року №60/12-2019, укладеної між позивачем та ТОВ «Прикарпатзахідтранс», станом на 27 вересня 2019 року на зберіганні у ЛВДС знаходиться 107,48 т продукту, який зберігач не може повернути з технологічних причин. Тобто, 107,486 т палива дизельного ДТ-Л-К5, сорт С на суму 2 077 787,62 грн (у тому числі податок на додану вартість 415 557,52 грн) не може бути використано у господарській діяльності позивача, що передбачає нарахування податкових зобов`язань, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 у відповідності до підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України. Перевіркою встановлено заниження задекларованих позивачем показників рядка 4.1 за жовтень 2020 року.

Листом ЦМУ ДПС від 16 лютого 2021 року №52/31-00-04-02-06 повідомлено, що за наслідками розгляду заперечень на акт перевірки висновки акта перевірки залишено без змін як такі, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Рішенням ДПС України від 07 травня 2021 року №10374/6/99-00-06-01-02-06 за результатами розгляду скарги позивача на податкове повідомлення-рішення від 23 лютого 2021 року №6, скаргу залишено без задоволення, а зазначене податкове повідомлення-рішення - без змін.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, Окружний адміністративний суд міста Києва керується такими мотивами.

Відповідно до пункту 189.1 статті 189 Податкового кодексу України, у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Згідно з підпунктом «г» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата складання податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду;

й) індивідуальний податковий номер.

З аналізу вказаних правових норм слідує, що підставою для нарахування податкових зобов`язань виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 Податкового кодексу України, та складення податкової накладної в межах спірних відносин є використання платником податків товарів/послуг, необоротних активів в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду будь-яких доказів на підтвердження висновків акта перевірки, зокрема доказів, які б підтверджували використання позивачем 107,486 т палива дизельного ДТ-Л-К5, сорт С на суму 2 077 787,62 грн. (у тому числі податок на додану вартість 415 557,52 грн.) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

При цьому, як на підставу для зменшення розміру від`ємного значення суми податку відповідач посилається на неможливість зберігача з технологічних причин повернути дизельне паливо на суму 2 077 787,62 грн., у тому числі податок на додану вартість 415 557,52 грн., а тому таке паливо не може бути використано у господарській діяльності позивача.

Разом із тим, на спростування зазначеного твердження позивач долучив до матеріалів справи копію листа ТОВ «Прикарпатзахідтранс» від 17 січня 2020 року №58/12, згідно з яким позивача повідомлено, що з 18 січня 2020 року є можливість повернення продукту зі зберігання на ЛВДС «Новоград-Волинський» у зв`язку з відновленням технологічної можливості наливу пального.

При цьому, суд зазначає, що додатковою угодою від 26 вересня 2019 року №1 до договору зберігання нафтопродуктів від 13 серпня 2019 року №60/12-2019, укладеної між позивачем та ТОВ «Прикарпатзахідтранс», не зазначено, що після усунення обставин зберігачем ТОВ «Прикарпатзахідтранс», які унеможливлюють відпуск пального, позивач не зможе використовувати зазначене пальне у господарській діяльності.

Крім того, на підтвердження подальшого використання нафтопродуктів, які знаходились на зберіганні у ТОВ «Прикарпатзахідтранс», шляхом їх реалізації позивач надав суду копії договору поставки товару від 12 лютого 2021 року №436-ДТ-21, укладеного з ТОВ «Альянс Ойл Трейдінг» на поставку палива дизельного ДТ-Л-К5; додаткової угоди №1 від 12 лютого 2021 року до вказаного договору, якою передбачена передача у власність палива дизельного ДТ-Л-К5 сорт С у кількості 107,486 т; копію видаткової накладної від 18 лютого 2021 року №1112, №1113, №1115 на поставку вказаного дизельного палива; копію податкової накладної від 15 лютого 2021 року №4, складеної позивачем на поставку дизельного палива у кількості 107,486 т для ТОВ «Альянс Ойл Трейдінг», та копію податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2021 року про відображення вказаної господарської операції у податковій звітності.

Враховуючи викладене, оскільки судом не встановлено, а відповідачем не доведено неможливість використання у власній господарській діяльності придбаного позивачем дизельного палива у кількості 107,486 т, висновки акта перевірки про порушення позивачем норм Податкового кодексу України в частині завищення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 415 558,00 грн. за жовтень 2020 року є помилковими.

Суд також погоджується із позивачем, що в акті перевірки вказано неправильну вказано назву позивача, а саме замість ТОВ «БНК-УКРАЇНА» вказано ТОВ «БНК Україна» та про зазначення обставин, які не стосується спірних правовідносин, зокрема про податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2020 року ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ ТІТЕЙЛ ЛТД», оскільки у справі відсутні докази щодо того, що позивач мав взаємовідносини з ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ ТІТЕЙЛ ЛТД», та, що перевірка проводилась саме щодо податкової декларації за жовтень 2020 року.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення ЦМУ ДПС від 23 лютого 2021 року №6 є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач не довів правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «БНК-Україна» підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги задоволено, на користь позивача належить стягнути сплачений ним судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БНК-УКРАЇНА» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 23 лютого 2021 року №6.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БНК-УКРАЇНА» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 233,37 грн. (шість тисяч двісті тридцять три гривні тридцять сім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «БНК-УКРАЇНА» (01033, м. Київ, вул. Сімї Прахових, буд. 58/10; ідентифікаційний код 36949031);

Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11-Г; ідентифікаційний код 44082145).

Суддя В.А. Кузьменко