Справа № 826/2414/18
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2022 року м. Київ № 826/2414/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Григоровича П.О., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Березанський комбікормовий завод»
доГоловного управління ДФС у Київській області
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.10.2017 №,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.10.2017 № про нарахування ПрАТ «Березанський комбікормовий завод» грошових зобов`язань з земельного податку в сумі 282 526,90 грн та штрафних санкцій в сумі 141 263,45 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.02.2018 відкрито загальне провадження та призначено підготовче засідання на 23.05.2018.

В подальшому, відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями, дану справу розподілено на суддю Григоровича П.О.

Ухвалою суду від 11.06.2018 прийнято справу до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 29.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити посилаючись на доводи викладені в позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечує про що надав до матеріалів справи письмовий відзив.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір на підставі наявних письмових доказів.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до ч.3 ст.194 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2017 року відповідачем на підставі акта камеральної перевірки №5551/12-13/04529944 від 20.10.2017, винесено наступне оскаржуване податкове повідомлення-рішення, а саме:

- , яким позивачу за порушення п.п.286.1, 286.3, п.1 ст.284 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «земельний податок з юридичних осіб» всього в сумі 423 790,35 грн, в т.ч. за основним платежем в сумі 282 526,90 грн, штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 141 263,45 грн.

Не погоджуючись із правомірністю і обґрунтованістю оскаржуваного ППР позивач звернувся до суду з даним позовом і просить його задовольнити.

Оцінивши за правилами ст. 90 КАС України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з акта камеральної перевірки, передумовою виникнення спірних правовідносин стали наступні обставини.

Так, Березанська міська рада прийняла рішення № 136-15-VII від 23.06.2016 та встановила ставку земельного податку на земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної власності) у розмірі 12% від їх нормативно-грошової оцінки.

Платником при розрахунку суми земельного податку за серпень 2017 року зазначено ставку податку в розмірі 1%, внаслідок чого встановлено заниження грошового зобов`язання по земельному податку на 282526,90 грн. (25684,26 грн. - задеклароване податкове зобов`язання, 308211,16 грн. - нараховане за результатами перевірки податкове зобов`язання).

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов`язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Позивач має в постійному користуванні земельну ділянку згідно з державним актом від 29.12.2001 КВ № 001003.

До податкового органу позивачем подано звітну податкову декларацію з плати за землю за серпень 2017 року від 14.09.2017 № із зазначенням ставки земельного податку у розмірі 1%.

Ставки земельного податку визначаються рішеннями органів місцевого самоврядування, оскільки з 1 січня 2015 року плату за землю віднесено до місцевих податків як одну із складових податку на майно.

Згідно з п. 12.3 ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Отже, з аналізу вищевикладених норм убачається, що встановлення податку на майно, зокрема податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є безумовним обов`язком місцевої ради, який повинен бути виконаний шляхом прийняття відповідного рішення.

Підпункт 12.3.4. п. 12.2 ст. 12 ПК України імперативно врегульовує порядок опублікування та застосування рішень місцевої ради про встановлення місцевих податків.

Так, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Підпунктом 12.3.5 п. 12.3 ст. 12 ПК України встановлено, що у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об`єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов`язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Згідно матеріалів справи, рішенням Березанської міської ради від 23.06.2016 №136-15-VІІ «Про місцеві податки і збори» затверджено Положення про плату за землю в місті Березань.

Відповідно до п. 6.1 вказаного Положення встановлена ставка податку за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної власності ) - у розмірі 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки.

Згідно з п. 5 рішення Березанської міської ради від 23.06.2016 № 136-15-VІІ «Про місцеві податки і збори» воно набуває чинності з 01.01.2017.

Указане рішення скероване органом місцевого самоврядування до Баришівського відділення Переяслав-Хмельницької ОДПІ листом від 19.07.2016 №9-18-68 на виконання вимог ст. 12 ПК України.

Так, відповідач посилається на ту обставину, що рішення Березанської міської ради від 23.06.2016 № 136-15-VІІ оприлюднене на офіційному сайті Березанської міської ради (berezan.org.ua).

Зокрема, така інформація була надана відповідачу на його запит від 24.03.2017 № 614/09/10-01-12 листом виконавчого комітету Березанівської міської ради від 24.03.2017 № 9-25-671. Також у вказаному листі міститься посилання на той факт, що станом на даний час (24.03.2017) сайт заблокований, і після створення нового сайту ради всі рішення будуть на нього перенесені.

Суд зазначає, що будь-яких доказів оприлюднення вказаного рішення у друкованих засобах масової інформації та/або на сайті Березанівської міської ради в передбачений ст. 12 ПК України строк суду не надано, тоді як позивач стверджує про відсутність вказаного рішення на сайті до 15.07.2017.

Важливо зауважити, що перевірити оприлюднення рішення Березанської міської ради від 23.06.2016 № 136-15-VІІ «Про місцеві податки і збори» мав саме відповідач перед його застосуванням для перевірки правильності нарахування місцевих податків і зборів платниками податків.

За відсутності доказів факту оприлюднення рішення Березанської міської ради від 23.06.2016 № 136-15-VІІ «Про місцеві податки і збори», яким затверджено Положення про плату за землю в місті Березань, згідно п. п. 12.3.4 ст. 12 ПК України норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

З врахуванням викладеного у суду відсутні підстави для висновку про дотримання вимог ст. 12 Податкового кодексу України при оприлюдненні рішення органу місцевого самоврядування і, відповідно, відсутність підстав для застосування передбачених ним ставок земельного податку з 01.01.2017.

Крім того, приходячи до переконання про наявність підстав для скасування оскаржуваного ППР, суд приймає до уваги наступне.

Підпунктом 75.1.1 ПК України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Документальною ж перевіркою, згідно пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПКУ, вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до змісту положень ст.76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Порядок проведення камеральної перевірки, в свою чергу, безпосередньо встановлено ст.76 ПК України, пунктами 76.1 та 76.2 якої, передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Таким чином, з огляду на зміст вищенаведених норм, під час проведення камеральної перевірки не можуть перевірятися інші питання, крім перевірки податкової звітності суцільним рядком. Документами, що мають відношення до такої перевірки, є саме податкові декларації (розрахунки) і ніякі інші. Якщо ж під час проведення камеральної перевірки буде виявлено порушення податкового законодавства, податковий орган має право призначити та провести документальну (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову) перевірку платника податків.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачем проведено камеральну перевірку позивача з питань повноти нарахування грошового зобов`язання по земельному податку, за результатами якої складено відповідний Акт, у якому зазначено про заниження грошового зобов`язання по земельному податку. А це, суперечить вищенаведеним нормам, оскільки камеральна перевірка не може проводитись з питань заниження грошового зобов`язання по земельному податку.

Відповідно до п.2.5.1 «Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця» (затв. Наказом Міністерства доходів і зборів України №165 від 14.06.2013р.), після закінчення строку, наданого платнику податків в інформаційному (електронному) повідомленні для самостійного виправлення помилок, проводиться камеральна (електронна) перевірка, за наслідками якої складається (формується): в разі встановлення помилок (порушень) в податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності - акт про результати камеральної перевірки; в разі відсутності помилок (порушень) в податковій звітності - до впровадження в промислову експлуатацію АС «камеральна електронна перевірка», інспектор в тій частині перевіреної звітності, що заповнюється службовими особами Міндоходів, робить відмітку в графі «порушень (помилок) не виявлено» (якщо інше не визначено Кодексом), вказує дату проведення камеральної перевірки і ставить підпис; після впровадження в промислову експлуатацію АС «камеральна електронна перевірка» складається довідка про результати камеральної перевірки для платників податку, які надали декларацію в електронному виді з визначеною ІР-адресою.

Таким чином, із системного аналізу наведених вище норм законодавства слідує, що при проведенні камеральної перевірки дослідженню підлягають саме дані податкової звітності, а отже в акті за результатами проведення камеральної перевірки можуть бути зафіксовані лише встановлені помилки (порушення) у податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності.

Враховуючи наведене в сукупності, оскільки відповідачем порушено процедуру перевірки питання повноти нарахування податкового зобов`язання, а в матеріалах справи відсутні докази оприлюднення рішення Березанської міської ради від 23.06.2016 №136-15-VІІ «Про місцеві податки і збори» у визначений строк, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваного ППР наслідком чого є його скасування.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.10.2017 №.

3. Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Березанський комбікормовий завод» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6356,86 грн (шість тисяч триста п`ятдесят шість грн 86 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області.

Приватне акціонерне товариство «Березанський комбікормовий завод» (ідентифікаційний , адреса: 07543, м.Березань, ВУЛИЦЯ МАЯКОВСЬКОГО, будинок 12).

ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДФС У КИЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (ідентифікаційний , адреса: 03151, м.Київ, ВУЛИЦЯ НАРОДНОГО ОПОЛЧЕННЯ, будинок 5А).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.О. Григорович