Справа № 640/9843/22
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2022-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

20 липня 2022 року м. Київ № 640/9843/22

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Маруліна Л.О., ознайомившись із заявою про поновлення пропущеного строку звернення до суду, поданої на усунення недоліків позовної заяви

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Національної поліції у місті Києві
провизнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Київській області № 55 від 08.03.2022 року в частині притягнення інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Київській області № 49 о/с від 16.03.2022 в частині звільнення зі служби в поліції інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора - чергового сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області в раніше присвоєному званні старшого лейтенанта;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Київській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 16.03.2022 року по день винесення судового рішення у даній справі та судові витрати по справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.07.2022 року позовну заяву залишено без руху, недоліки якої запропоновано усунути шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Через канцелярію суду 18.07.2022 року представником позивача подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що хоча останню й ознайомлено із витягом з наказу Головного управління Національної поліції у Київській області від 16.03.2022 року № 49 о/с, водночас копію такого позивачу не надано.

В свою чергу, у березні 2022 року на території Київської області велися активні бойові дії. Після звільнення позивач заробітну плату не отримувала, та з метою збереження життя, остання із своєю матір`ю, яка хворіє, були змушені покинути постійне місце проживання у місті Біла Церква Київської області, та виїхати до Закарпатської області, де проживала до травня 2022 року.

Зокрема, з публікації в мережі Інтернет позивачу стало відомо, що у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України та активними бойовими діями на околицях міста Києва, суди, які знаходяться у місті Києві, зупинили діяльність на невизначений строк.

Крім того, позивач ознайомилася із повідомленням Голови Верховного Суду Всеволода Князєва від 09.04.2022 року, із змісту якого висновується, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Також, позивачем у заяві зазначено, що після повернення в травні 2022 року до свого постійного місця проживання, остання одразу не змогла звернутися до суду із позовом, оскільки відповідно до частини четвертої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, як позивач мала подати разом із позовною заявою усі наявні докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Водночас, станом на травень 2022 року позивач (цитата): «взагалі не знала, що мене звільнили зі служби в поліції», а також у останньої були відсутні копії оскаржуваних наказів.

Звернувшись в подальшому за правовою допомогою до адвоката, 19.05.2022 року ним направлено адвокатський запит до Головного управління Національної поліції у Київській області з метою отримання необхідних доказів, після отримання яких, складено та подано до Окружного адміністративного суду міста Києва цю позовну заяву.

Враховуючи викладене, позивач просить суд строк звернення до суду поновити.

Інших причин поважності пропуску строку звернення до суду позивачем не зазначено, жодних доказів до заяви не долучено.

Дослідивши заяву на предмет поважності причин пропуску строку звернення до суду, з урахуванням викладених у позовній заяві обставин та доказів, долучених до неї, суд дійшов наступних висновків.

Частинами першою та другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, відповідно до частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд зауважує, що строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено з позовної заяви, предметом даного позову є звільнення позивача зі служби в поліції та з посади інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області наказом від 16.03.2022 року №49о/с внаслідок реалізації наказу Головного управління Національної поліції у Київській області від 08.03.2022 року № 55, таким чином, для даних правовідносин строк звернення до суду визначений Кодексом адміністративного судочинства України складає один місяць.

Дослідивши зміст позовної заяви та долучені представником позивача докази до позовної заяви, судом встановлено, що про існування наказу від 08.03.2022 року № 55 позивачу стало відомо 12.03.2022 року, а із наказом від 16.03.2022 року №49о/с, яким звільнено зі служби в поліції інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції Воротнюк Валентину Леонідівну, позивач особисто ознайомлена під власноручний підпис 16.03.2022 року, згідно з розпискою на цьому наказі, копію якого долучено до позовних матеріалів.

Таким чином, строк звернення до суду для оскарження наказу від 08.03.2022 року №55 сплив 13.04.2022 року, а для оскарження наказу від 16.03.2022 року №49о/с - 18.04.2022 року.

В той же час, згідно з відбитком штемпеля ПАТ "Укрпошта" на конверті, в якому надійшла позовна заява із додатками, остання вважається поданою до суду 29.06.2022 року, тобто, з пропуском місячного процесуального строку звернення до суду.

У заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду позивач обставину ознайомлення із наказом від 16.03.2022 року №49о/с визнає, зазначає, що у зв`язку із звільненням заробітну плату не отримувала, проте, в подальшому вказує, що станом на травень 2022 року про звільнення останній відомо не було, що суперечить позовним матеріалам та фактично є введенням суду в оману.

В свою чергу, суд звертає увагу позивача та її уповноваженого представника на положення частини шостої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого, за введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Щодо посилань позивача на те, що остання вимушено виїхала з Київської області до Закарпатської області та те, що суди, які знаходяться в місті Києві, зупинили діяльність на невизначений час, суд зауважує наступне.

Відповідно до частин першої, третьої статті 26 Закону України від 12.05.2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (в редакції, станом на день звільнення позивача) правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Згідно з відкритих джерел мережі Інтернет встановлено, що Окружним адміністративним судом міста Києва повідомлено про поновлення своєї роботи у звичайному режимі 05.04.2022 року. Зокрема, відповідних рішень щодо зміни територіальної підсудності судових справ, юрисдикція яких розповсюджується на Окружний адміністративний суд міста Києва не приймалося.

Крім того, відомості щодо призупинення роботи судів Закарпатської області відсутні, з огляду на що, перебуваючи тимчасово та вимушено в Закарпатській області, позивач мала право набути статус внутрішньо переміщеної особи, що передбачено Законом України від 20.10.2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (із змінами і доповненнями) та отримати довідку внутрішньо переміщеної особи відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №509 внаслідок чого, звернутися до відповідного окружного адміністративного суду на підставі частини першої статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Водночас, доказів щодо вчинення активних дій з метою оскарження наказу від 16.03.2022 року №49о/с, із яким позивач ознайомлена, що не заперечується останньою, в день його прийняття, та дотримання строку звернення до суду, звернувшись до відповідного суду за місцезнаходженням позивача після переміщення останньої до Закарпатської області, або після поновлення роботи Окружним адміністративним судом міста Києва 05.04.2022 року, суду не надано.

Крім того, суд не приймає до уваги послання позивача на положення частини четвертої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов`язку долучення до позовної заяви доказів, якими обґрунтовуються підстави позову, оскільки на підставі пункту 8 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються, зокрема, докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), та щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Зокрема, згідно з частиною сьомою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Отже, відсутність у позивача відповідних копій оскаржуваних наказів не обумовлювала процесуальних перешкод у поданні позовної заяви до суду в межах місячного строку.

Щодо посилань позивача на повідомлення Голови Верховного Суду Всеволода Князева від 09.04.2022 року, у якому зазначено, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків, суд повторно зауважує позивачу на тому, що обставина введення воєнного стану на території України спричинила для громадян України ряд форс-мажорних обставин, та є поважною причиною для поновлення процесуальних строків, проте лише у тому випадку, коли обґрунтовано яким чином введення воєнного стану стало причиною об`єктивної неможливості звернення до суду у строки, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, саме позивачем, проте доказів такої об`єктивної неможливості, з урахуванням вищевикладених судом обставин, ні до позовних матеріалів, ні до заяви про поновлення процесуального строку звернення до адміністративного суду не долучено.

Крім того, суд не визнає обґрунтованими доводи вважати причини утруднення позивачем пошуку фахівця у галузі права у зв`язку із скрутним матеріальним становищем після звільнення поважними, оскільки позивач могла скористатися правом отримання безоплатної правової допомоги, гарантованої Законом України від 02.06.2011 року № 3460-VI "Про безоплатну правову допомогу".

Зокрема, про таку необхідність позивачем разом із позовною заявою могло бути подано клопотання про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, що передбачено частиною п`ятою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Серед іншого, згідно з частинами третьою, четвертою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява може бути складена шляхом заповнення бланка позову, наданого судом. На прохання позивача службовцем апарату адміністративного суду може бути надана допомога в оформленні позовної заяви.

Суд зазначає, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Суд зауважує, що вирішення питання про поновлення строку звернення до суду суд здійснює виключно з ініціативи та у межах наведених доводів заінтересованої особи.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини у справі KARAKUTSYA v. UKRAINE (заява №18986/06) від 16.02.2017 року (набуло статусу остаточного 16.05.2017 року). Суд неодноразово визначав, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (див. між іншого, Teuschler v. Germany (dec.), no. 47636/99, 4 жовтня 2001 року; Sukhorubchenko v. Russia, no. 69315/01, § 48, 10 February 2005; Gurzhyy v. Ukraine (dec.), no. 326/03, 1 квітня 2008 року; and Muscat, цит.вище, § 44) (п. 53).

Враховуючи викладене, на переконання суду, вказані у заяві позивача про поновлення строку звернення до суду підстави його пропуску не можуть бути визнані поважними.

Згідно з частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про пропущення позивачем строку звернення до суду без поважних причин, позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 повернути позивачу.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили згідно із статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.О. Маруліна