Справа № 440/6772/22
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/6772/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/6772/22 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Офіс Генерального прокурора про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

08.08.2022 адвокат Петренко Юрій Олександрович, здійснюючи представництво інтересів позивача ОСОБА_1 , направив до Полтавського окружного адміністративного суду позов, заявлений до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі - Відділ), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Відділу від 21.07.2022 про закінчення виконавчого провадження №64402888.

Мотивуючи заявлені вимоги, позивач вказує на обставини порушення своїх прав у виконавчому провадженні №64402888 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 20.07.2020 у справі №440/466/20, з огляду на обставини закінчення виконавчого провадження без його фактичного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на рівнозначній посаді в Офісі.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

Цією ж ухвалою суд залучив до участі у страві в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Офіс Генерального прокурора (надалі - Офіс).

26.08.2022 до суду від Офісу надійшли письмові пояснення, в яких представник висловив свої заперечення проти задоволення позову. Вказує, що Офісом, як боржником у виконавчому провадженні, рішення суду у справі №440/466/20 виконано повно та фактично - поновлено ОСОБА_1 на посаді, відповідний запис внесено до трудової книжки стягувача. Пояснює, що трудові відносини Генеральної прокуратури України з ОСОБА_1 припинилися з 24.12.2019, тоді як Офіс згідно з наказом Генерального прокурора від 23.12.2019 №351 розпочав роботу лише з 02.01.2020. У зв`язку з цим поновлення з 25.12.2019 ОСОБА_1 на посаді в органі, який не розпочав роботу, спричинило б порушення вимог закону (а.с. 28-37).

29.08.2022 до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач також висловив свою незгоду із заявленим позовом. Зауважує, що оскаржувана постанова прийнята у чіткій відповідності до вимог п. 9 ч. 1 ст. 39 та ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" за фактом виконання рішення суду в повному обсязі (а.с. 47-48).

Розгляд справи здійснюється судом після отримання судом відзиву на позов з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 у справі №440/466/20 позов ОСОБА_1 до Генерального прокурора Рябошапки Руслана Георгійовича, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено. Суд визнав протиправним та скасував рішення кадрової комісії № 1 "Про неуспішне проходження прокурором атестації" від 10.12.2019 № 5/2, згідно з яким заступника начальника Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності начальника управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 неуспішно пройшов атестацію. Суд визнав протиправним та скасував наказ Генеральної прокуратури України від 21.12.2019 № 2104ц про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності начальника управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Генеральної прокуратури України та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 24.12.2019. Цим же рішенням суд поновив ОСОБА_1 на посаді в Офісі Генерального прокурора, рівнозначній, яку ОСОБА_1 обіймав в Генеральній прокуратурі України станом на день звільнення 24.12.2019. Стягнуто з Офісу на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25.12.2019 по 16.06.2020 у сумі 241491,12 грн з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді з 25.12.2019 та в частині стягнення з Офісу середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 43718,22 грн допущено судом до негайного виконання.

На примусове виконання судового рішення Полтавським окружним адміністративним судом 20.07.2020 було видано виконавчий лист №440/466/20, який разом із заявою стягувача про примусове виконання судового рішення надійшов до Відділу 05.02.2021 (а.с. 34 зі звороту, а.с. 35).

На підставі поданої заяви 08.02.2021 державним виконавцем Відділу Яковенком В.А. в рамках виконавчого провадження №64402888 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа. Зобов`язано боржника негайно виконати рішення суду (а.с. 36).

У відзиві відповідач зазначає, що листом Офісу повідомлено Відділ про виконання рішення суду, до якого долучено наказ від 29.03.2021 №283ц про поновлення ОСОБА_1 на посаді в Офісі Генерального прокурора, рівнозначній, яку ОСОБА_1 обіймав в Генеральній прокуратурі України станом на день звільнення 24.12.2019. Відповідний запис внесено до трудової книжки стягувача.

З огляду на це 09.04.2021 державним виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження від 09.04.2021 ВП №64402888.

Не погодившись з цією постановою державного виконавця, позивач оскаржив її до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01.07.2021, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2021 у справі №440/5421/21, позов ОСОБА_1 було задоволено. Суд визнав протиправною та скасував постанову Відділу від 09.04.2021 про закінчення виконавчого провадження № 64402888 (а.с. 13-16).

У зв`язку з цим постановою Відділу від 25.11.2021 виконавче провадження №64402888 було відновлено (а.с. 17).

На вимогу державного виконавця від 19.01.2022 №64402888/6-20.1 повідомити про стан виконання рішення суду, про заходи як вжиті на його виконання та посадових осіб, які винні у його невиконанні, начальник Департамену кадрової роботи та державної служби Офісу надав листа від 27.01.2022 №07/1/1-114вих-22, в якому повідомив, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.06.2022 у справі №440/466/20 наказом Генерального прокурора від 29.03.2021 №283-ц ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника начальника Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності - начальника управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Генеральної прокуратури України з 25.12.2019 (а.с. 57-58).

Аналогічний лист на вимогу державного виконавця від 15.06.2022 №64402888/6-20.1 надійшов до Відділу й від Офісу (а.с. 58-61).

Вважаючи виконаним рішення суду в повному обсязі державний виконавець Відділу 21.07.2022 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №64402888 (а.с. 62).

Не погоджуючись із правомірністю вказаної постанови, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові, суд виходить із наступного.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (надалі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 18 Закону №1404-VІІІ передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону №1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

За приписами статті 65 Закону №1404-VIII рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Як встановлено судом, на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.06.2022 у справі №440/466/20 наказом Генерального прокурора від 29.03.2021 №283-ц ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника начальника Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності - начальника управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Генеральної прокуратури України з 25.12.2019 (а.с. 63).

Однак позивач вважає, що рішення суду не виконано, оскільки ОСОБА_1 поновлено на займаній раніше посаді саме в Генеральній прокуратурі України, а не в Офісі Генерального прокурора, як це визначено судовим рішенням.

Всупереч твердженням позивача, державний виконавець 09.04.2021 прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження від 09.04.2021 ВП №64402888, яку ОСОБА_1 оскаржив до суду.

01.07.2021 Полтавський окружний адміністративний суд постановив рішення у справі №440/5421/21, яким визнав протиправною та скасував постанову державного виконавця від 09.04.2021 ВП №64402888 про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з відсутністю фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Залишаючи в силі це судове рішення, Другий апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 15.11.2021 звернув увагу на положення статті 1291 Конституції України, якою визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Вказане у своїй сукупності, на думку суду апеляційної інстанції, свідчить про те, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 №440/466/20 в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді не виконано, оскільки за рішенням суду позивач підлягає поновленню на посаді в Офісі Генерального прокурора, рівнозначній, яку ОСОБА_1 обіймав у Генеральній прокуратурі України, а не на посаді у Генеральній прокуратурі України, що зроблено наказом Офісу від 29.03.2021 №283ц.

Суть спірних правовідносин у справі №440/5421/21 є ідентичною тим правовідносинам, які складають предмет спору у цій справі, а тому висновки суду апеляційної інстанції у справі №440/5421/21 суд не може ігнорувати і при вирішенні цієї справи.

Тож враховуючи лише той факт, що ОСОБА_1 поновлений на посаді в Генеральній прокуратурі України, а не в Офісі Генерального прокурора, як це визначено рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 №440/466/20, суд визнає доведеним твердження позивача щодо фактичного невиконання у повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом.

Наведене вище є підставою для висновку про невідповідність постанови державного виконавця від 21.07.2022 вимогам частини другої статті 2 КАС України.

З огляду на це суд дійшов до висновку про те, що постанова Відділу від 21.07.2022 про закінчення виконавчого провадження №64402888 є протиправною, а тому підлягає скасуванню.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи, враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справ.

Тож сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Офіс Генерального прокурора про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 21.07.2022 про закінчення виконавчого провадження №64402888.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01601, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун