Справа № 600/3759/21-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/3759/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брезіної Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Філянович О.І.,

представника позивача Шевченка М.М.,

представника відповідача Олара В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги,-

У С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові, з урахуванням ухвали суду від 27.09.2021 р. про залишення позову без розгляду в частині вимог, позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області № від 19.09.2019 р.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області № від 17.09.2019 р.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області № від 17.09.2019 р.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області № від 17.09.2019 р.;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області № від 17.09.2019 р.;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області № від 13.02.2020 р.;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у Чернівецькій області №1405-54 від 31.03.2020 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що не погоджується з податковим повідомленням-рішенням № від 19.09.2019 р., оскільки відповідачем безпідставно зроблено висновки, що ФОП ОСОБА_1 здійснювала у перевіряємому періоді підприємницьку діяльність як управитель майна, згідно договору управління майном. Позивач стверджує, що не здійснювала такої діяльності, а здійснювала власну господарську діяльність у відповідності до видів економічної діяльності та укладених правочинів. Крім того, позивач вказала, що договір управління майном від 14.09.2008 р. не був виконаний, оскільки установник майна не передав їй в довірче управління відповідне майно та не здійснював оплату вказаного договору. В свою чергу, для користування майном було укладено договори оренди нежитлових приміщень від 20.01.2009 р. №1, №2 та №3. Щодо протиправності податкових повідомлень-рішень № від 17.09.2019 р., № від 17.09.2019 р., № від 17.09.2019 р., рішення № від 17.09.2019 р., № від 13.02.2020 р. №1405-54 від 31.03.2020 р. позивач вказала, що підставою для їх прийняття було віднесення позивачем до витрат коштів, які за висновками контролюючого органу не можуть бути віднесені до витрат, та як наслідок занижено суми доходу та занижено відповідні показники. Позивач вказує, що правомірно включила до складу витрат вартість будівельних матеріалів, придбаних для здійснення ремонту приміщення, яке перебуває у наймі за договором оренди. Таким чином, позивач вважає помилковими доводи відповідача, що понесені витрати у вигляді придбання будівельних матеріалів на загальну суму 303989,31 грн не пов`язані із господарською діяльністю платника податків. З вказаних підстав позивач просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог та вказав на правомірність прийнятих рішень. Податковий орган зазначив, що під час проведення документальної планової перевірки встановлено, що фактично за даними обліку та наданих первинних документів в період з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р. позивачем здійснювалась діяльність на підставі нотаріально посвідченого договору управління майном від 14.09.2008 р., до якого 15.10.2012 р. було укладено додатковий договір. Окрім того, на думку податкового органу, беззаперечним свідченням того, що позивачем здійснювалась діяльність саме за договором управління майно є його власні повідомлення про об`єкти оподаткування за формою 20-АПП від 12.07.2019 р., від 17.09.2020 р., від 27.07.2018 р., що подавались ним до контролюючого органу, де позивачем обліковано за видом користування довірче управління майном. Таким чином, відповідач стверджує про не включення позивачем до бази оподаткування ПДВ суму нарахованої винагороди за управлінням та безпідставне завищення бази оподаткування ПДВ на вартість операцій пов`язаних з господарською діяльністю платника податків ОСОБА_1 . У зв`язку із чим, відповідач вказує на правомірність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області № від 19.09.2019 р. Стосовно інших податкових повідомлень рішень, якими визначені грошові зобов`язання по адміністративних штрафах, податку на дохід фізичних осіб, військовому збору, податковий орган вказує, що проведеною перевіркою встановлено заниження витрат безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, в загальній сумі 303989,31 гривень. В ході проведення перевірки, встановлено, що за 2016 р. позивачем віднесено до складу інших витрат понесені витрати у вигляді придбання будівельних матеріалів та обладнання, яке не визначено в переліку витрат, які можуть бути включені до витрат фізичної особи-підприємця. Для перевірки були надані договори з контрагентами-надавачами зазначених послуг, акти на списання матеріалів. На підставі їх аналізу встановлено, що надані документи не пов`язані із провадженням господарської діяльності позивача, надані до перевірки документи не несуть у собі необхідної інформації щодо конкретної кількості проведених робіт, вартості таких робіт, конкретного переліку таких робіт, тобто документи оформлено формально. При цьому, відповідач вказав на безпідставність доводів позивача, що понесені витрати пов`язані з ремонтом майна, яке перебуває у наймі на підставі договорів оренди, оскільки у спірних правовідносинах мав місце договір управління майна від 14.09.2008 р., а не договори оренди.

Рух справи у суді

10.08.2021 р. до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою суду від 11.08.2021 року адміністративний позов залишено без руху. 17.08.2021 року позивачем виправлено недоліки адміністративного позову, у зв`язку із цим, судом відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 13.09.2021 року.

У підготовче засідання 13.09.2021 р. з`явився представник позивача. Представник відповідача був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справ, однак надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. В підготовчому засіданні оголошено перерву до 27.09.2021 р., з метою надання представнику позивача часу для ознайомлення з відзивом податкового органу на позов.

У підготовче засідання 27.09.2021 р. з`явились усі учасники справи. Представник позивача подав клопотання про витребування у відповідача додаткових доказів по справі. Ухвалою суду від 27.09.2021 р. клопотання представника позивача про витребування додаткових доказів задоволено та витребувано у Головного управління ДПС у Чернівецькій області чинні на час розгляду справи в суді рішення та вимоги прийняті стосовно позивача. Крім того, до суду надійшло клопотання відповідача про залишення позову без розгляду. Представник позивача заперечував проти залишення позову без розгляду та вказав про дотримання строку звернення до суду з даним позовом, оскільки вже звертався до суду із позовом про скасування рішень, однак судом було повернуто позовну заяву. Представник відповідача підтримав заявлене клопотання про залишення позову без розгляду. Ухвалою суду від 27.09.2021 р. клопотання відповідача задоволено частково, залишено без розгляду адміністративний позов в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДФС у Чернівецькій області №Ф від 17.09.2019 р., в решті клопотання відмовлено. У підготовчому засіданні оголошено перерву до 25.10.2021 року.

У підготовче засідання 25.10.2021 р. з`явився представник відповідача. Представник позивача був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справ, однак надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. В підготовчому засіданні відкладено розгляд справи до 08.11.2021 р.

Судове засідання 08.11.2021 р. не відбулось, у зв`язку із витребуванням Сьомим апеляційним адміністративним судом справи №600/3759/21-а для розгляду апеляційної скарги на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.09.2021 р. про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог.

21.12.2021 р. до суду надійшла адміністративна справа №600/3759/21-а з Сьомого апеляційного адміністративного суду після відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Чернівецькій області на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року. У зв`язку із вказаним, судом призначено розгляд справи на 24.01.2022 року.

24.01.2022 р. судове засідання не відбулось, у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці. Розгляд справи призначено на 10.02.2022 року.

10.02.2022 р. в підготовче засідання з`явились усі учасники справи. Представником відповідача заявлено клопотання щодо продовження строків підготовчого провадження. Представник позивача не заперечував проти вказаного клопотання. Усною ухвалою суду продовжено строки підготовчого провадження на 1 місяць. Розгляд справи призначено на 24.02.2022 року.

24.02.2022 р. судове засідання не відбулось, у зв`язку із введенням на усій території України воєнного стану, внаслідок військової агресії Російської Федерації. Розгляд справи призначено на 28.03.2022 року.

У підготовче засідання 28.03.2022 р. з`явився представник відповідача. Представник позивача не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справ, однак надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. В судовому засіданні відкладено розгляд справи до 31.03.2022 року.

У підготовче засідання 31.03.2022 р. з`явився представник відповідача. Представник позивача не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справ, однак надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. В судовому засіданні відкладено розгляд справи до 11.04.2022 року.

11.04.2022 р. у підготовче засідання з`явились усі учасники справи. Представником відповідача заявлено клопотання про залишення позову без розгляду, у зв`язку із пропущенням позивачем строку звернення до суду з даним позовом. З метою надання представником відповідача додаткових доказів на обґрунтування клопотання про залишення позову без розгляду, у судовому засіданні оголошено перерву до 12.04.2022 р.

В судове засідання 12.04.2022 р. учасники справи не з`явились, належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи. Від відповідача надійшла заява про розгляд клопотання про залишення позову без розгляду без його участі. Ухвалою суду від 12.04.2022 р. позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з моменту отримання даної ухвали шляхом надання суду обґрунтування дотримання строку звернення до суду з даним позовом та повідомити суду дату, коли він отримав оскаржувані рішення, вимогу.

На виконання ухвали суду від 12.04.2022 р. представник позивача надав суду клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 10.05.2022 р. визнано поважними причини пропуску та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом. Відмовлено у задоволені заяви представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та продовжено розгляд справи.

У зв`язку із відпусткою головуючого судді розгляд справи призначено на 04.07.2022 року.

У судове засідання 04.07.2022 р. з`явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням на лікарняному. Суд визнав неповажними причини неявки представника відповідача та продовжив засідання. Судом призначено розгляд справи на 18.07.2022 року.

18.07.2022 р. в судове засідання з`явились усі учасники справи. В судовому засіданні оголошено перерву до 25.07.2022 р., у зв`язку із необхідністю надання позивачем додаткових доказів по справі.

25.07.2022 р. у судове засідання з`явились усі учасники справи. В судовому засіданні оголошено перерву до 01.08.2022 р. перед судовими дебатами.

01.08.2022 р. у судове засідання з`явились усі учасники справи. В судовому засіданні оголошено перерву до 04.08.2022 р.

04.08.2022 р. судове засідання не відбулось у зв`язку із неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи. Розгляд справи призначено на 11.08.2022 року.

В судове засідання 11.08.2022 р. з`явились усі учасники справи. З метою необхідності надання представником позивача додаткових доказів по справі, у судовому засіданні оголошено перерву до 15.08.2022 р.

15.08.2022 р. з`явились усі учасники справи. За результатами розгляду справи по суті представник позивача підтримав заявлений позов, в той час як представник відповідача заперечував проти його задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Податковим органом проведено документальну планову перевірку платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р., результати якої зафіксовані в акті від 22.08.2019 р. №167/24-13-13-04-18/. (том 1 а.с. 17-46, 63-64).

Так, в акті від 22.08.2019 р. №167/24-13-13-04-18/ зафіксовано наступні порушення:

- заниження суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2016 р. в сумі 54718,08 грн;

- не нараховано та не утримано військовий збір з оподатковуваного (чистого доходу) за 2016 р. по31.12.2016 р. на загальну суму 4559,83 грн;

- донараховано єдиний внесок, який підлягає нарахуванню з чистого оподатковуваного доходу на суму доходу (прибутку) за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. на загальну суму 66877,65 грн;

- порушення, допущені ОСОБА_1 як управителем майна, згідно договору управління майном, внаслідок чого встановлено заниження сум податку на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету на 4768169 гривень;

- завищено суми податку на додану вартість, що підлягають сплаті до державного бюджету за 2018 рік в сумі 199446 грн;

- не надано посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документів, що підтверджують показники, відображені такими платниками податків у податковій звітності;

- відсутнє ведення книги обліку доходів і витрат, а також невідображення отриманого від здійснення господарської діяльності коштів, зокрема, що надійшли на поточний рахунок, касу, готівкою, суми фактично понесених витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу, та суми чистого оподаткованого доходу, що призвело до перекручування даних у податковій декларації;

- п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- п.п. 2.2 п.п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 р.;

- порушено граничні терміни реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Позивачем подано 06.09.2019 р. заперечення на акт від 22.08.2019 р. №167/24-13-13-04-18/. (том 1 а.с. 65-72)

На підставі акта перевірки від 22.08.2019 р. №167/24-13-13-04-18/ прийнято наступні рішення:

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області № від 19.09.2019 р., яким збільшено суму грошових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 5710903,75 грн;

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області № від 17.09.2019 р., яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в сумі 5699,79 грн;

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області № від 17.09.2019 р., яким застосовано адміністративні штрафні санкції в сумі 510 грн;

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області № від 17.09.2019 р., яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 68397,60 грн;

- рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області № від 17.09.2019 р. яким нараховано штрафні санкції по єдиному внеску в сумі 20063,30 грн;

- рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області № від 13.02.2020 р. про нарахування штрафу в сумі 6000 грн та пені по єдиному внеску в сумі 2345 грн;

- податкову вимогу Головного управління ДФС у Чернівецькій області №1405-54 від 31.03.2020 р., в якій визначено податковий борг позивача станом на 30.03.2020 р. в сумі 7617041,81 грн. (том 1 а.с. 54-61).

Матеріали справи містять звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж торгівельно-виробничого комплексу «Буковина-2000» по вул. Перемоги, 22 в м. Сокиряни Чернівецької області «Пояснювальна записка та креслення», розробленого ТОВ Будівельно Комерційним підприємством «Строймонтаж ЛТД». (том 1 а.с.139-144).

До матеріалів справи додано: локальний кошторис на будівельні роботи відновлення торгівельно-виробничого комплексу «Буковина-2000» по вул. Перемоги, 22 в м. Сокиряни Чернівецької області; зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва №661 від 18.12.2015 р. на загальну суму 542333 грн; локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 на суму 542333 грн; відомість до ресурсів до локального кошторису 2-1-1 в сумі 542331 грн; довідку про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати за 2016-2017 р. в сумі 542333 грн, замовником вказано - ОСОБА_1 , а субпідрядником ОСОБА_2 ; акти про використання будівельних матеріалів на поточний ремонт приміщення ТВК «Буковина-2000» за 2016-2017 роки; акт приймання виконаних будівельних робіт без обладнання в сумі 542333 грн, де замовником вказано - ОСОБА_1 , а субпідрядником ОСОБА_2 ; загальний кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва на загальну суму 1630895 грн (том 1. а.с. 145-252, том 2 а.с. 23-82, том 3 а.с. 144-159, 173-184)

Матеріали справи містять звіт використаних матеріалів на поточний ремонт по ОСОБА_1 та віднесені до витрат у 2016 р. на загальну суму 306187,48 гривень. (том 2 а.с. 83, том 3.а.с. 164)

До матеріалів справи додано документи щодо придбання позивачем будівельних матеріалів упродовж 2016 року, зокрема: господарський договір поставки №2606-03 від 26.06.2015 р., укладений між ТОВ «БіЕл» та ФОП ОСОБА_1 ; господарський договір поставки №260615-3 від 26.06.2015 р., укладений між ТОВ «ГріКо» та ФОП ОСОБА_1 ; господарський договір поставки №2606-04 від 26.06.2015 р., укладений між ТОВ «ГріКо» та ФОП ОСОБА_1 ; господарський договір поставки №2606-03 від 26.06.2015 р., укладений між ТОВ «Біг Бівер» та ФОП ОСОБА_1 ; податкові та видаткові накладні; виписки з банківського рахунку ФОП ОСОБА_1 ; рахунки на оплату будівельних товарів; реєстр документально підтверджених витрат, які не використовуються у господарських операціях ФОП ОСОБА_1 ; акти виконаних робіт по проведенню поточного ремонту у супермаркеті «Наш Край» м. Сокиряни, вул. Перемоги, 22, складені ФОП ОСОБА_1 , генеральним директором ОСОБА_2 , адміністратором ОСОБА_3 (том 1 а.с. 73-121, том 2 а.с. 3-14, 84-144, том 3 а.с. 160-163, 165-172).

Крім того, матеріали справи містять наданий позивачем реєстр документально підтверджених інших витрат ФОП ОСОБА_1 за 2016 р. на загальну суму 857607,35 гривень. (том 3 а.с. 198).

Також матеріали справи містять повідомлення Форма №20-ОПП про об`єкти оподаткування, або об`єкти пов`язані з оподаткуванням, або через які проводиться діяльність від 12.07.2019 р., від 17.09.2020 р., від 27.07.2018 р. Крім того, до матеріалів справи додано відомості з податкового органу про об`єкти оподаткування платника податків ФОП ОСОБА_1 (том 2 а.с. 178-191).

Матеріали справи містять облікову картку платника податків зі сплати податку на додану вартість ФОП ОСОБА_1 у період з 31.12.2015 р. по 31.12.2018 р., відповідно до якої за відповідачем відсутня недоїмка зі сплати вказаного податку. (том 3 а.с. 132-140).

До матеріалів справи додано довідку Сокирянського РВ управління ДСНС України в Чернівецькій області від 15.05.2015 р. на підтвердження того, що дійсно 29.04.2015 р. виникла пожежа ТВК «Буковина-2000» внаслідок якої було знищено (пошкоджено) другий поверх. За адресою АДРЕСА_1 (том 3 а.с. 186)

Матеріали справи містять договір управління майном від 14.09.2008 р., складений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на майно: нежитлову будівлю, торгівельно-виробничий комплекс «Буковина-2000» загальною площею 1475 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлову будівлю, магазин загальною площею 111.90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлову будівлю АЗС загальною площею 69,60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Також між сторонами було укладено додатковий договір від 15.10.2012 р. до договору управління майном від 14.09.2008 р. (том 3 а.с. 199-200, 204-211).

Також матеріали справи містять договори оренди нежитлових приміщень від 20.01.2009 р. №1, №2, №3, укладених між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а саме на нежитлові приміщення: площею 1475 кв.м за адресою АДРЕСА_1 ; площею 111,90 кв.м за адресою АДРЕСА_2 ; площею 69,60 кв.м за адресою АДРЕСА_3 (приміщення АЗС). (том 1 а.с. 47-52)

До матеріалів справи додано договір №1-15 від 21.06.2015 р. на відновлення пошкодженого пожежею торгівельно-виробничого комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , замовником вказано ФОП ОСОБА_1 , а виконавцем Кіструга О.М., дію якого у подальшому було продовжено додатковим договором від 12.07.2018 року. (том 3 а.с. 225-224).

Мотивувальна частина

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення № від 19.09.2019 р. суд зазначає наступне.

Згідно з пп. 1 та пп.5 п.180.1 ст. 180 ПК України для цілей оподаткування платником податку є: будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу; особа - управитель майна, яка веде окремий податковий облік з податку на додану вартість щодо господарських операцій, пов`язаних з використанням майна, що отримане в управління за договорами управління майном.

Судом встановлено, що згідно наказу Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 11.07.2019 р. №485 та акту перевірки від 22.08.2019 р. №167/24-13-13-04-18/ посадових осіб податкового органу відряджено на проведення планової перевірки господарської діяльності ОСОБА_1 як фізичної особи за період 01.01.2016 року по 31.12.2018 року. При цьому, згідно даних акту податкової перевірки (сторінка 35) ОСОБА_1 перебувала на обліку у податкового органу як фізична особа - підприємець з 15.09.2006 року та з 18.09.2008 року зареєстрована як платник ПДВ у Сокирянській ДПІ та перереєстрована у зв`язку із зміною прізвища 04.11.2013 року, номер запису в реєстрі платників ПДВ - 200147289.

В обґрунтуванні прийнятого податкового повідомлення-рішення № від 19.09.2019 р. відповідач вказав, що у період з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р. позивачем здійснювалась діяльність на підставі договору управління майном від 14.09.2008 р. При цьому відповідачем було встановлено порушення пп.5 п.180.1 ст. 180 ПК України, яким визначено, що платником податку є особа - управитель майна, яка веде окремий податковий облік з податку на додану вартість щодо господарських операцій, пов`язаних з використанням майна, що отримане в управління за договорами управління майном. У зв`язку із вказаним, позивачу було збільшено суму грошових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 5710903,75 гривень. Як вбачається із акту податкової перевірки вказану суму податкового боргу із ПДВ відповідач сформував на підставі відомостей про доходи, які були подані ОСОБА_1 як фізичною особою-підприємцем. Так, в акті податкової перевірки (сторінки 38; 49) податковий орган зазначає, що за період 01.01.2016 по 31.12.2018 року платником податку ОСОБА_1 задекларовано податкових зобов`язань по податку на додану вартість у сумі 4760271 грн., у тому числі за 2016 рік - 1225053 грн., за 2017 рік - 1637147 грн., за 2018 рік - 1898071 грн.

Надалі податковий орган у акті перевірки зазначає, що з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року ОСОБА_1 - управителем майна, згідно договору управління майном, в порушення п.п. 5.180.1 п. 180.1 ст. 180, п.181.1 ст. 181; п. 183.1, 183.10 ПК України, не зареєструвалась платником ПДВ. Внаслідок порушень ОСОБА_1 занижено суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету на суму 4760271 грн., у тому числі за 2016 рік - 1225053 грн., за 2017 рік - 1637147 грн., за 2018 рік - 1898071 грн.

Таким чином, податковий орган, взявши відомості задекларовані ОСОБА_1 за період 01.01.2016 по 31.12.2018 року як фізичної особи-підприємця платника ПДВ, продублював ці дані і провів донарахування, ставлячи в порушення позивачу не реєстрацію її ще й платником ПДВ як управителя майна. Такими діями податковий орган фактично здійснює повторне нарахування сум податку на додану вартість позивачу як фізичній особі підприємцю, і донарахування задекларованих нею сум вже як фізичній особі - управителю майна.

Суд вважає безпідставним нарахування суми грошових зобов`язань з податку на додану вартість позивачу як управителю майна, оскільки згідно наказу Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 11.07.2019 р. №485 посадових осіб податкового органу відряджено на проведення планової перевірки ОСОБА_1 як фізичної особи. Тобто, податковим органом не проводилась перевірка ОСОБА_1 як ФОП, а тому суд вважає, що податковий орган не може в межах проведеної перевірки здійснювати нарахування суми грошових зобов`язань з податку на додану вартість позивачу як управителю майна беручи для донарахування суми, які були задекларовані і відповідно з яких сплачені податки позивачем як ФОП платником ПДВ. Відповідач в акті перевірки не фіксував порушення позивачем фізичною особою-підприємцем, вимог податкового законодавства зі сплати ПДВ. При цьому, судом встановлено, що для формування бази оподаткування з ПДВ позивачу - як управителю майна, були взяті відомості фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що є протиправним і призводить до подвійного нарахування сум податку як ФОП і як управителю майна та до штучного збільшення податкових зобов`язань.

Суд звертає увагу, що відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 "Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів" (далі - Порядок №1588) та наказу Міністерства фінансів України від 14.11.2014 № 1130 "Про затвердження Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість" визначено процедури взяття на облік у контролюючих органах договорів управління майном та реєстрації їх платниками ПДВ.

Згідно з п. 1.7 Порядку № 1588 управитель майна - особа (в розумінні підпункту 14.1.139 пункту 14.1 статті 14 розділу І Податкового кодексу України для цілей оподаткування розділу V Податкового кодексу України, крім осіб, визначених у другому реченні абзацу другого підпункту 5 пункту 180.1 статті 180 розділу V Податкового кодексу України), яка веде окремий податковий облік з податку на додану вартість щодо господарських операцій, пов`язаних з використанням майна, що отримане в управління за договорами управління майном.

У відповідності до п. 3.5 розділу ІІI Порядку № 1588 підставою для взяття на облік договору (угоди) є, зокрема, прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію платником ПДВ управителя майна та отримання документів, визначених пунктом 4.7 розділу IV цього Порядку (для договору управління майном).

Відповідно до положень п. 3.6 Порядку № 1588 підставою для взяття на облік договору управління майном є прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію платником ПДВ управителя майна та отримання відповідних документів.

З аналізу зазначених норм Порядку № 1588 можна зробити висновок, що першочерговим є прийняття податковим органом рішення про реєстрацію платником ПДВ управителя майна та отримання відповідних документів. Однак, відповідач відповідного рішення не приймав та документів щодо управління майном у позивача не вимагав.

Тому, саме податковий орган має повноваження щодо реєстрації платником ПДВ управителя майна та отримання документів, визначених пунктом 4.7 розділу IV цього Порядку. З огляду на наведене, суд не приймає доводи відповідача, що позивач мав обов`язок реєстрації платником ПДВ управителя майна. Саме контролюючий орган мав підстави для з`ясування всіх обставин та, у випадку надання підтверджуючих документів, здійснити відповідний облік платника податку.

Згідно ст. 19-1 п.19-1.1 пп. 19-1.1.7. ПК України та ст.19-3 п.19-3.1 пп. 19-3.1.1. ПК України функціями податкового органу, зокрема, є реєструвати та вести облік платників податків, здійснювати сервісне обслуговування платників податків. Суд зазначає, що функції податкового органу в цьому питанні направленні на допомогу платнику податків і при виявленні невідповідностей у обліку необхідно було з`ясувати всі обставини та привести його у відповідність, а не стравити у порушення те, що не було з`ясовано.

Позивач заперечував проти висновків податкового органу щодо здійснення господарської діяльності як управитель майна, у зв`язку із чим під час перевірки надавав договори оренди нежитлових приміщень від 20.01.2009 р. №1, №2, №3, укладених між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а саме на нежитлові приміщення: площею 1475 кв.м за адресою АДРЕСА_1 ; площею 111,90 кв.м за адресою АДРЕСА_2 ; площею 69,60 кв.м за адресою АДРЕСА_3 (приміщення АЗС). Натомість, податковий орган не надав вказаним доводам та доказам позивача належної оцінки, а самостійно визначив сферу господарської діяльності позивача та надав формальну перевагу укладеному у 2008 році договору управління майном.

Позивачем - ОСОБА_1 за перевіряємий 2018 рік подано повідомлення за Формою № 20-ОПП про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність, де у графі "вид права на об`єкт оподаткування", зазначено "довірче управління майном" (том 2 а.с. 182). Однак, контролюючий орган не реєстрував позивача в податковому органі окремо як управителя майна і не було окремого податкового обліку з податку на додану вартість щодо господарських операцій, пов`язаних з використанням такого майна. Податковий кодекс визначає, що особою - управителем майна, є особа, яка веде окремий податковий облік з податку на додану вартість щодо господарських операцій, пов`язаних з використанням майна, що отримане в управління за договорами управління майном. Проте, позивач не вів такого окремого податкового обліку як особа управитель майна.

Тому інформацію подану позивачем у звіті за формою №20-ОПП про об`єкти оподаткування від 27.07.2018 р., де позивачем помилково обліковано орендоване нерухоме майно як управителя майна, слід було з`ясувати і, у випадку підтвердження, облікувати відповідним чином, а не ставити це у провину платнику податків.

Суд наголошує, що в акті перевірки від 22.08.2019 р. №167/24-13-13-04-18/ не було зафіксовано порушень з нарахування та сплати ОСОБА_1 як фізичною особою-підприємцем податку на додану вартість, а тому підстав для збільшення грошових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 5710903,75 грн у податкового органу не було.

З урахуванням вищенаведених доводів, судом встановлено протиправність прийнятого податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області № від 19.09.2019 р.

Щодо оскаржуваних податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Чернівецькій області № від 17.09.2019 р., № від 17.09.2019 р.; № від 17.09.2019 р.; № від 17.09.2019 р.; № від 13.02.2020 р., суд зазначає наступне.

Підставою для прийняття вказаних рішень стали висновки податкового органу про віднесення позивачем до витрат коштів в сумі 303989,31 грн, які не можуть бути віднесені до витрат, та як наслідок було занижено позивачем суми доходу та занижено відповідні показники.

Згідно з пп. 177.4.4 п. 177.4 ст. 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до пп. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177 ПК України не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.

Згідно з положеннями ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд звертає увагу, що оформлення форм первинних облікових документів у будівництві у разі залучення підрядних суб`єктів господарювання регулюється договором підряду.

При цьому, у будівництві для оформлення виконаних будівельних робіт між сторонами використовувалися специфічні форми первинної облікової документації, затверджені наказом Мінрегіонбуду України від 04.12.2009 р. №554 (далі Наказ №554): №КБ-2 «Акт приймання виконаних будівельних робіт»; №КБ-3 «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати». Такі примірні форми первинних облікових документів у будівництві залишилися складовою частиною Правил визначення вартості будівництва (ДБН Д.1.1-1-2000).

Також судом досліджено договори оренди нежитлових приміщень від 20.01.2009 р. №1, №2, №3, укладених між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а саме на нежитлові приміщення: площею 1475 кв.м за адресою АДРЕСА_1 ; площею 111,90 кв.м за адресою АДРЕСА_2 ; площею 69,60 кв.м за адресою АДРЕСА_3 (приміщення АЗС).

Для перевірки та для суду надано документи щодо придбання позивачем будівельних матеріалів упродовж 2016 року, зокрема: господарський договір поставки №2606-03 від 26.06.2015 р., укладений між ТОВ «БіЕл» та ФОП ОСОБА_1 ; господарський договір поставки №260615-3 від 26.06.2015 р., укладений між ТОВ «ГріКо» та ФОП ОСОБА_1 ; господарський договір поставки №2606-04 від 26.06.2015 р., укладений між ТОВ «ГріКо» та ФОП ОСОБА_1 ; господарський договір поставки №2606-03 від 26.06.2015 р., укладений між ТОВ «Біг Бівер» та ФОП ОСОБА_1 ; податкові та видаткові накладні; виписки з банківського рахунку ФОП ОСОБА_1 ; рахунки на оплату будівельних товарів; реєстр документально підтверджених витрат, які не використовуються у господарських операціях ФОП ОСОБА_1 ; акти виконаних робіт по проведенню поточного ремонту у супермаркеті «Наш Край» м. Сокиряни, вул. Перемоги, 22, складені ФОП ОСОБА_1 , генеральним директором Кістругою О.М., адміністратором ОСОБА_3 .

При цьому, суд звертає увагу, що наданий позивачем розроблений ТОВ Будівельно Комерційним підприємством «Строймонтаж ЛТД» звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж, а також ескізний проект на будівельні роботи відновлення торгівельно-виробничого комплексу «Буковина-2000» по АДРЕСА_1 , не є підтверджуючими доказами проведення будівельних робіт, а може підтвердити лише намір позивача здійснити такі роботи. А отже, надані документи щодо придбання позивачем будівельних матеріалів упродовж 2016 року не підтверджують факт їх використання у будівельних роботах по відновленню торгівельно-виробничого комплексу «Буковина-2000».

Суд звертає увагу, що правовою підставою для укладення договору оренди майна є Цивільний кодекс України, який регулює всі суттєві умови оренди: права й обов`язки сторін, предмет договору, форму договору, строк договору, умови дострокового розірвання договору.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 180 ГК України, ч. 1 ст. 638 ЦК України істотні умови договору - це умови, без узгодження яких договір уважається неукладеним.

Для договору оренди вказані вимоги наведено в ст. 284 ГК України, а саме: предмет договору; розмір орендної плати (з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір; об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням його індексації); порядок використання амортизаційних відрахувань; порядок відновлення орендованого майна; умови повернення або викупу орендованого майна; умови, які сторони вважають за необхідне вказати в договорі.

Згідно з ст. 778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за найм речі.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновків, що умови проведення поліпшення, відновлення орендованого майна повинні бути передбачені в договорі оренди. Водночас, у договорах оренди нежитлових приміщень від 20.01.2009 р. №1, №2, №3, укладених між ОСОБА_2 та позивачем, відсутні умови проведення поліпшення, відновлення орендованого майна. При цьому, надані суду докази на придбання та списання будівельних матеріалів, самі по собі не підтверджують факт їх використання для відновлення орендованого майна, оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження проведення будівельних робіт, зокрема: договору на проведення будівельних робіт, акту здачі-приймання виконаних робіт, платіжні документи, що підтверджують оплату проведених будівельних робіт. Крім того, до матеріалів справи додано договір №1-15 від 21.06.2015 р. на відновлення пошкодженого пожежею торгівельно-виробничого комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , замовником вказано ФОП ОСОБА_1 , а виконавцем - Кіструга О.М., дію якого у подальшому було продовжено додатковою угодою від 12.07.2018 року. Водночас, зі змісту наданого договору не підтверджено економічну мету (вигоду) для позивача укладати вказаний договір з орендодавцем ОСОБА_2 , без наступного відшкодування позивачу, як орендарю, витрат на ремонт орендованого приміщення. Крім того, позивач не надав суду первинних документів щодо наявності будівельних ресурсів у ОСОБА_2 для проведення ремонтних будівельних робіт, що не свідчить про реальну можливість здійснення вказаною особою такої діяльності без залучення підрядних організацій.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували проведення у 2016 р. будівельних робіт з відновлення пошкодженого пожежею торгівельно-виробничого комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , а тому віднесення позивачем до витрат коштів в сумі 303989,31 грн є необґрунтованим та безпідставним. З вказаних підстав, суд вважає, що податком органом правомірно встановлено заниження позивачем суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2016 р. в сумі 54718,08 грн, в результаті чого не нараховано та не утримано військовий збір з оподатковуваного (чистого доходу) за 2016 р., не нараховано єдиний внесок, який підлягає нарахуванню з чистого оподатковуваного доходу на суму доходу (прибутку) за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. А відтак, прийняті рішення внаслідок вказаного порушення суд вважає правомірними, у зв`язку із чим відсутні підстави для їх скасування.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено суду правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Чернівецькій області № від 17.09.2019 р., № від 17.09.2019 р.; № від 17.09.2019 р.; № від 17.09.2019 р.; № від 13.02.2020 р., в той час, як позивач не надав суду належних доказів та не довів обґрунтованість позову в цій частині. У зв`язку із чим, суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині позову.

Однак, відповідачем не доведено суду правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення № від 19.09.2019 р., у зв`язку із чим суд дійшов висновку про визнання його протиправним та скасування.

З вказаних підстав суд задовольняє позовні частково.

Судові витрати

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позову, на користь позивача підлягають стягненню, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань, судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що складає 10000 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250, 257 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області № від 19.09.2019 р.

3. В решті позову відмовити.

4. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в сумі 10000 грн згідно квитанції №0.0..1 від 11.08.2021 року.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.08.2022 р.

Повне найменування учасників процесу:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

відповідач: Головне управління ДПС у Чернівецькій області (58013, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 200-А, );

Суддя Т.М. Брезіна