Справа № 640/10059/22
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2022-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2022 року м. Київ № 640/10059/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Вовка П.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання адміністративну справу за позовом державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Філія « 135 Домобудівний комбінат» державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» про визнання протиправним та скасування рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» (далі також - позивач) до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі також - Відділ, відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 22 червня 2022 року по ВП № 69202311 про накладення штрафу (далі також - оскаржувана постанова).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2022 року прийнято вказану вище справу до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та встановлено, що справа буде розглядатись одноособово суддею Вовком П.В. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Крім того, ухвалою суду від 07 липня 2022, зокрема, запропоновано відповідачу у триденний строк з дня вручення йому даної ухвали, надати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), залучено Філію « 135 Домобудівний комбінат» державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та зобов`язано відповідача протягом двох днів з дня отримання копії даної ухвали надати належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження №69202311.

Ухвалою суду від 18 липня 2022 року продовжено строк розгляду справи на 10 днів.

В обґрунтування позовних вимог позивач, у тому числі, зазначив про те, що відповідачем безпідставно накладено штраф на позивача за невиконання ухвали суду, оскільки таке судове рішення вже було виконано. Крім того, позивач стверджу. що його філія не може бути визначена боржником у виконавчому провадженні. Також зазначає про неможливість проведення виконавчих дій на підставі відповідного виконавчого документу.

За час розгляду справи відповідачем не було надано суду відзиву на позовну заяву, або іншого документу, зі змісту якого можливо було б встановити його ставлення до заявлених позовних вимог.

18 липня 2022 року засобами поштового зв`язку надійшли матеріали виконавчого провадження №69202311.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, постановою головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещук Оленою Андріївною відкрито виконавче провадження № 69202311 від 10 червня 2022 року на виконання ухвали Дарницького районного суду міста Києва по справі № 753/22981/19 від 03 грудня 2019 року про забезпечення позову до пред`явлення позову.

В межах виконавчого провадження № 69202311 державним виконавцем прийнято постанову від 22 червня 2022 року про накладення штрафу на боржника - Філію « 135 Домобудівельний комбінат» державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» у розмірі 5 100, 00 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

За приписами ч. 2 статті 19 Конституції України (тут і далі нормативно-правові акти наведені у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі також - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 статті 18 наведеного Закону виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно з ч. 3 статті 18 Закону № 1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвала Дарницького районного суду міста Києва по справі № 753/22981/19 від 03 грудня 2019 року про забезпечення позову до його пред`явлення вже була предметом виконання у межах процедур, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Так, на підставі ухвали Дарницького районного суду міста Києва по справі № 753/22981/19 від 03 грудня 2019 року головним державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60896350 ще від 23 грудня 2019 року.

За фактом проведення виконавчих дій головним державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову у виконавчому провадженні № 60896350 від 19 січня 2021 року про закінчення виконавчого провадження відповідно п. 9 ч. 1 статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З вище викладеного вбачається, що позивач, в особі структурного підрозділу, здійснив заходи щодо виконання ухвали Дарницького районного суду міста Києва по справі № 753/22981/19 від 03 грудня 2019 року шляхом відновлення електропостачання та водопостачання в квартирі АДРЕСА_1 , наймач ОСОБА_1 , у зв`язку з чим відповідне виконавче провадження було закінчене.

Так, відповідно до п. 9 ч. 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з вимогами статей 40, 41 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів скасування у визначеному законом порядку постанови виконавця про закінчення виконавчого провадження № 60896350 від 19 січня 2021 року, настання інших обставин, з якими б Закон України «Про виконавче провадження» пов`язував можливість поновлення виконавчого провадження з виконання ухвали Дарницького районного суду міста Києва по справі № 753/22981/19 від 03 грудня 2019 року.

Таким чином, суд не вбачає правових підстав для відкриття виконачого провадження №69202311 та, відповідно, прийняття у його межах оскаржуваної постанови від 22 червня 2022 року про накладення штрафу. А тому, суд вважає обгрунтованими заявлені позивачем позовні вимоги, які за час розгляду справи не були заперечені відповідачем, що, у відповідності до вимог ч. 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кваліфікується судом в якості визнання позову.

Суд враховує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване рішення не відповідає наведеним у ч. 2 статті 2 КАС України критеріям.

Згідно зі статтею 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» (03151, місто Київ, вулиця Вінницька, будинок 14/39; ) до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (02099, місто Київ, вулиця Заслонова, будинок 16; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Філія « 135 Домобудівний комбінат» державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» (02093, місто Київ, вулиця Бориспільська, будинок 43; ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещук Олени Андріївни від 22 червня 2022 року про накладення штрафу, прийняту у межах виконавчого провадження № 69202311.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481, 00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтями 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя П.В. Вовк