Справа № 280/4953/22
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2022-08-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ДОКАЗІВ

24 серпня 2022 року Справа № 280/4953/22 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сіпака А.В., розглянувши заяву про забезпечення доказів по справі №280/4953/22 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_6) про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) (далі - відповідач) в якому позивач просить суд: визнати незаконним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України (ІНФОРМАЦІЯ_2) полковника ОСОБА_2 за № 1 дск від 01 травня 2022 року, яким стрільцю 1 відділення 2 взводу 4 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , ВОС-Ю1627А громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було наказано зайняти оборону по певному рубежу.

Разом із позовною заявою до суду подано заяву про забезпечення доказів, а саме наказу (його копії) тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України (ІНФОРМАЦІЯ_2) полковника ОСОБА_2 за № 1 дск від 01 травня 2022 року.

На обґрунтування поданої заяви вказано, що позивач не ознайомлювався із наказом тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України (ІНФОРМАЦІЯ_2) полковника ОСОБА_2 за № 1 дск від 01 травня 2022 року та представником вживались заходи щодо отримання його копії шляхом звернення з відповідним адвокатським запитом проте, його було повідомлено, що адвокатський запит направлено до Військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України.

Відповідно до приписів частин другої, третьої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення доказів розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду. Неявка заявника та інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною 2 статті 72 КАС України, ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Приписами частин 1-3 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Порядок забезпечення доказів в адміністративному процесі регулюється приписами статей 114-117 КАС України.

Відповідно до статті 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Статтею 115 КАС України визначено, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КАС України у заяві про забезпечення доказів зазначаються:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса за наявності;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомо відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса;

4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні;

5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів;

6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

Отже, інститут забезпечення доказів в адміністративному судочинстві спрямований на забезпечення здійснення процесу доказування шляхом збирання і закріплення доказів, якщо існують обставини, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

Таким чином, суд за заявою учасника справи має забезпечити докази, зокрема шляхом їх витребуванням та оглядом, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Аналізуючи наведені положення Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №9901/845/18.

Заявлені представником позивача у заяві про забезпечення доказів вимоги по суті є клопотанням (заявою) про витребування доказів, оскільки не вказують на наявність ризиків, що можуть унеможливити отримання відповідних доказів у майбутньому, та що такі докази у майбутньому не вдасться отримати взагалі.

Стосовно того, що до позову необхідно долучити докази, про забезпечення шляхом витребування яких просить представник позивача, то таке теж не доводить існування обставин, з якими процесуальний закон пов`язує забезпечення доказів і жодним чином не обмежує права на звернення до суду.

При цьому, суд наголошує, що неможливість отримати і долучити до позову доказів є підставою заявити одночасно з позовом клопотання (заяву) про витребування таких доказів, навівши відповідні мотиви того, чому не вдалося отримати їх самостійно.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення доказів шляхом витребування документів, які просить заявник, задоволенню не належить.

Керуючись статтями 114-117, 243, 248, 256 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення доказів по справі №280/4953/22 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_6) про визнання протиправним та скасування наказу, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя А.В. Сіпака