Справа № 160/15827/21
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2022-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Київ

26 серпня 2022 року

справа № 160/15827/21

адміністративне провадження № К/990/23029/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Ханової Р. Ф.

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України,

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року

та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2022 року

у справі №160/15827/21

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "МАЯК"

до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України,

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

25 серпня 2022 року до Верховного Суду вдруге надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2022 року у справі №160/15827/21, предметом розгляду якої є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 09 серпня 2021 року, яким позивачу нараховано суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2020 року у розмірі 1 002 000 грн та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 250 500 грн.

Звертаючись із касаційною скаргою відповідач зазначив про наявність підстав для касаційного оскарження, зокрема пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм пункту 44.1, 44.3, 44.5 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 ПК України, без врахування висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, стосовно пункту 44.1 статті 44 та пункту 198.6 статті 198 ПК України, викладених у постанові від 19 грудня 2019 року по справі №804/1118/16 та посиланням на постанову цього Суду від 06 жовтня 2020 року по справі №826/13468/18.

В первісно поданій касаційній скарзі 11 липня 2022 року скаржник, як на підставу для касаційного оскарження судових рішень, посилався на пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України та зазначав про те, що апеляційним судом не враховано висновки щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладені у постанові Верховного Суду від 19 грудня 2019 у справі №804/1118/16.

Ухвалою Верховного Суду від 14 липня 2022 року касаційну скаргу відповідача від 11 липня 2022 року повернену як таку, що не містить підстав касаційного оскарження. Вирішуючи це процесуальне питання Суд виходив з того, що перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що скаржник не обґрунтовує, в чому саме полягає неправильне застосування норм права, а також не доводить подібності правовідносин, натомість лише цитує витяги із постанови Верховного Суду від 19.12.2019 у справі №804/1118/16.

Так, за висновком Верховного Суду викладеним в ухвалі від 14 липня 2022 року, наведені скаржником витяги з постанови Верховного Суду від 19 грудня 2019 року у справі №804/1118/16 стосуються здебільшого оцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів. Такі висновки касаційного суду сформовані не у взаємозв`язку із обставинами, які установлені судом у цій справі, тоді як згідно вимог норми пункту 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України невідповідність правозастосування судом апеляційної інстанції висновку Верховного Суду може бути підставою касаційного оскарження у разі, якщо цей висновок зроблений у подібних правовідносинах.

Тотожні попереднім наведені відповідачем обґрунтування скаргою від 25 серпня 2022 року, у якій посилаючись на правовий висновок у справі №804/1118/16, стосовно пункту 44.1 статті 44 ПК України, за яким правові наслідки щодо оподаткування наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій, пункту 198.6 статті 198 цього кодексу, за якою наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, відповідач доводить формальний підхід судами попередніх інстанцій до дослідження обставин справи.

При вирішенні питання про наявність підстав до відкриття касаційного провадження за означеною скаргою, Верховний Суд виходить з такого.

Статтею 328 КАС України передбачено право на касаційне оскарження.

Частиною першою статті 328 КАС України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Стаття 330 КАС України містить вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги.

Так, відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України.

Суд визнає, що підстави для відкриття касаційного провадження відповідно пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України касаційною скаргою від 25 серпня 2022 року не доведені.

Суд визнає вимоги процесуального закону позивачем не виконаними, що зумовлює неможливість відкриття касаційного провадження за касаційної скаргою.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Також слід зауважити, що з урахуванням внесених до КАС України змін, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, Суд,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2022 року у справі №160/15827/21 - повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику - копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що її повернення не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. Ф. Ханова