Справа № 826/16315/18
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року м. Київ № 826/16315/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Амельохіна В.В., суддів: Качура І.А., Келеберди В.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Кабінету Міністрів України

треті особи Міністерство енергетики та захисту довкілля,

Державне підприємство «Львіввугілля»

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся з позовом до Кабінету Міністрів України (далі по тексту - відповідач), за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерства енергетики та захисту довкілля та Державного підприємства «Львіввугілля» про визнання протиправною бездіяльності відповідача в частині не розгляду подання Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 16 листопада 2017 року №КМ/1-16-3036 про погодження кандидатури позивача на посаду генерального директора Державного підприємства "Львіввугілля"; зобов`язання відповідача у порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2008 року №777 "Про порядок проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки" в редакції, яка діяла на момент прийняття Комісією для проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, що належать до сфери управління Міненерговугілля України рішення про оголошення позивача переможцем конкурсного відбору на посаду генерального директора Державного підприємства "Львіввугілля", протягом одного місяця з моменту набрання рішенням у даній справі законної сили та на найближчому засіданні Кабінету Міністрів України розглянути питання Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 16 листопада 2017 року №КМ/1-16-3036 про погодження кандидатури позивача на посаду генерального директора Державного підприємства "Львіввугілля", як такого, що успішно пройшов конкурсний відбір.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.07.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2019 позов задоволено.

Постановою Верховного Суду від 27.01.2021 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.07.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2019 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.02.2021 справу №826/16315/18 прийнято до провадження та витребувано від учасників справи письмові пояснення щодо постанови Верховного Суду від 27.01.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправною бездіяльністю відповідача щодо не розгляду подання Міненерговугілля України від 16 листопада 2017 року №КМ/1-16-3036 про погодження його кандидатури на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля", оскільки такі дії порушують його права та законні інтереси, а також суперечать вимогам Порядку проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2008 року №777.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав правомірності своїх дій, оскільки жодним чинним нормативно-правовим актом не встановлено строк, протягом якого Кабінет Міністрів України повинен погодити кандидатуру, обрану за результатами конкурсного відбору на посаду керівника суб`єкта господарювання державного сектору економіки, а також зазначив про відсутність порушеного права позивача, у зв`язку із відсутністю відповідного рішення Кабінету Міністрів України щодо розгляду його кандидатури на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля".

Третя особа 1 подала до суду письмові пояснення щодо позовної заяви, в яких підтверджується факт не розгляду відповідачем відповідного подання ОСОБА_1 та просить ухвалити рішення відповідно до норм чинного законодавства, з урахуванням інтересів держави.

Третьою особою 2 подано до суду письмові пояснення, однак судом встановлено, що пояснення не відповідають вимогам пункту 2 частини четвертої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України та повернуто ДП "Львіввугілля".

Після прийняття справи №826/16315/18 до провадження, лише представником Кабінету Міністрів України були подані письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду від 04.02.2021.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Так, на виконання постанови Верховного Суду від 27.01.2021 в частині щодо строків звернення позивача з даним позовом до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивач зазначає, що про порушення своїх прав щодо не розгляду відповідачем подання Міненерговугілля України про погодження його кандидатури на посаду керівника ДП "Львіввугілля" дізнався з відповіді листа Міненерговугілля України від 02.08.2018 №05/16/6199.

Позивач з даним позовом до суду звернувся 05.10.2018, тобто в межах строків, визначених ч. 2 ст. 122 КАС України у зв`язку із чим ухвалою суду від 16.11.2018 відкрито провадження в адміністративній справі.

Щодо іншої частини постанови Верховного Суду від 27.01.2021 у даній справі, суд зазначає наступне.

Як було встановлено судами, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ДП "Львіввугілля" належить до сфери управління Міненерговугілля України.

Рішенням Комісії для проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, що належать до сфери управління Міненерговугілля України (далі по тексту - Комісія), оформленим протоколом від 12 жовтня 2017 року №5, ОСОБА_1 оголошено переможцем конкурсного відбору на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля".

Процедура проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, а також процедуру конкурсного відбору керівників підприємств, що мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави та керівників особливо важливих для економіки підприємств визначена Порядком проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2008 року №777 (далі по тексту - Порядок №777).

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року №83 (тут і далі нормативно-правові акти в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено перелік об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, до яких зокрема включено ДП "Львіввугілля".

Таким чином, до процедури конкурсного відбору керівника ДП "Львіввугілля" підлягають застосуванню норми Порядку №777 та інших нормативно-правових актів, що стосуються конкурсного відбору керівників підприємств, що мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави.

Так, з матеріалів справи вбачається, що Міненерговугілля України листом від 17 жовтня 2017 року №05/16-9376 звернулось до Голови Львівської обласної державної адміністрації (далі по тексту - Львівська ОДА) Синютки О.М. з поданням про погодження призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля", як такого, що успішно пройшов конкурсний відбір.

Листом від 25 жовтня 2017 року №5/5-8031/0/2-17-4 Голова Львівської ОДА повідомив Міненерговугілля України, що у зв`язку з неврахування думки профспілкових організацій та трудового колективу підприємства при проведенні конкурсного відбору, з метою недопущення виникнення соціальної напруги в колективах шахтарів, кандидатура ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля" не погоджена.

Згідно з положеннями пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2013 №818, якою затверджено Порядок погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, у разі вмотивованої відмови Голови Ради міністрів Автономної Республіки Крим, голови місцевої держадміністрації у погодженні пропозиції щодо призначення на посаду керівника підприємства керівник центрального органу виконавчої влади повторно подає у п`ятиденний строк пропозиції щодо призначення на посаду керівника підприємства. У разі повторної відмови Голови Ради міністрів Автономної Республіки Крим, голови місцевої держадміністрації у погодженні призначення на посаду керівника підприємства керівник центрального органу виконавчої влади вносить у 10-денний строк пропозицію щодо погодження призначення на посаду керівника підприємства на розгляд Кабінету Міністрів України за участю Голови Ради міністрів Автономної Республіки Крим, голів місцевих держадміністрацій.

Так, 02.11.2017 Міненерговугілля України листом №05/16-9950 повторно направило Голові Львівської ОДА подання про погодження призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля".

Голова Львівської ОДА листом від 16 листопада 2017 року №5/5-8627/0/2-17-30 повторно відмовив у погодженні призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля".

Вказаний лист від 16.11.2017 Міненерговугілля України отримало 24.11.2017 за вх. №13/23293.

16 листопада 2017 року Міненерговугілля України направило до КМУ подання про погодження кандидатури ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля".

Як встановлено судом, станом на момент розгляду справи, подання Міненерговугілля України щодо погодження кандидатури позивача на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля" Кабінетом Міністрів України не розглянуто.

Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача та у зв`язку із цим про зобов`язання вчинити дії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" діяльність Кабінету Міністрів України ґрунтується на принципах верховенства права, законності, поділу державної влади, безперервності, колегіальності, солідарної відповідальності, відкритості та прозорості.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" встановлено, що Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Положеннями пункту 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2008 року №777 передбачено, що призначення керівника підприємства, що має стратегічне значення для економіки та безпеки держави і вартість активів якого за даними останньої фінансової звітності або річний розмір чистого доходу якого перевищує 200 млн. гривень, та керівника особливо важливого для економіки підприємства, зазначеного в абзаці першому цього пункту, здійснюється виключно за результатами конкурсного відбору відповідно до Порядку, затвердженого цією постановою.

Положеннями пункту 20 Порядку №777, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин передбачалось, що кандидатура, відібрана за результатами конкурсного відбору на посаду керівника підприємства, що має стратегічне значення для економіки та безпеки держави і вартість активів якого за даними останньої фінансової звітності або річний розмір чистого доходу якого перевищує 200 млн. гривень, погоджується Кабінетом Міністрів України за поданням керівника суб`єкта управління (крім випадків, визначених абзацом п`ятим цього пункту).

Рішення комісії (а у випадках, визначених абзацами другим і п`ятим цього пункту, - рішення Кабінету Міністрів України) є підставою для укладення контракту між суб`єктом управління (господарською структурою) та переможцем конкурсного відбору.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 16 листопада 2017 року Міненерговугілля України направило до КМУ подання про погодження кандидатури ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля".

Однак, станом на момент розгляду даної адміністративної справи відповідачем не надано доказів розгляду подання Міненерговугілля України щодо погодження кандидатури позивача на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля".

Разом з тим, приймаючи рішення у даній справі, суд виходить з наступного.

Так, Порядком №777 не встановлено строку розгляду Кабінетом Міністрів України відповідного подання про погодження кандидатури на посаду керівника підприємства, що має стратегічне значення для економіки та безпеки держави. У той же час, норми постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2013 №818, якою затверджено Порядок погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, до спірних правовідносин застосованими бути не можуть, оскільки положення вказаного Порядку стосується погодження головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади.

Як встановлено судом, Міненерговугілля України листом від 17 жовтня 2017 року №05/16-9376 звернулось до Голови Львівської обласної державної адміністрації Синютки О.М. з поданням про погодження призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля", як такого, що успішно пройшов конкурсний відбір.

Листом від 25 жовтня 2017 року №5/5-8031/0/2-17-4 Голова Львівської ОДА повідомив Міненерговугілля України, що у зв`язку з неврахування думки профспілкових організацій та трудового колективу підприємства при проведенні конкурсного відбору, з метою недопущення виникнення соціальної напруги в колективах шахтарів, кандидатура ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля" не погоджена.

02 листопада 2017 року Міненерговугілля України листом №05/16-9950 повторно направило Голові Львівської ОДА подання про погодження призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля".

Голова Львівської ОДА листом від 16 листопада 2017 року №5/5-8627/0/2-17-30 повторно відмовив у погодженні призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля".

Вказаний лист від 16.11.2017 Міненерговугілля України отримало 24.11.2017 за вх. №13/23293.

У той же час, статтею 36 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» передбачено, що керівники підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, призначаються та звільняються з посад за погодженням з головою відповідної місцевої державної адміністрації, крім керівників установ, підприємств і організацій Збройних Сил та інших військових формувань України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, а також керівників навчальних закладів, що призначаються на посаду за умовами конкурсу.

Листом від 16.11.2017 №КМ/1-16-3036 Міненерговугілля України звернулось до Кабінету Міністрів України із клопотанням щодо погодження призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля" як такого, що успішно пройшов конкурсний відбір.

Суд, оглядом вказаного листа Міненерговугілля України від 16.11.2017 №КМ/1-16-3036 встановив, що Міністерство звернулось до Кабінету Міністрів України із питанням щодо погодження призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля" у порядку, передбаченого Порядком №777.

У вказаному листі Міністерство зазначило, що ним було направлено до Голови Львівської ОДА листа від 17.10.2017 №05/16-9376 про погодження призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля", як такого, що успішно пройшов конкурсний відбір.

Однак, листом від 25.10.2017 №5/5-8031/0/2-17-4 Голова Львівської ОДА повідомив Міненерговугілля України, що у зв`язку з неврахування думки профспілкових організацій та трудового колективу підприємства при проведенні конкурсного відбору, з метою недопущення виникнення соціальної напруги в колективах шахтарів, кандидатура ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля" не погоджена.

Оскільки Міністерство не вбачало відмову Голови Львівської ОДА вмотивованою, воно у прядку п. 7 Порядку №818 повторно звернулося з листом від 02.11.2017 №05/16-9950 до Голови Львівської ОДА з пропозицією щодо погодження призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля", як такого, що успішно пройшов конкурсний відбір.

Міністерство зазначило, що відповідно до абз. 2 п. 6 Порядку №818 у разі коли протягом 5 днів повідомлення про погодження або вмотивовану відмову у погодженні призначення на посаду або звільнення з посади керівника підприємства Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головою місцевої держадміністрації не надіслані, пропозиція вважається погодженою.

Станом на 16.11.2017 відповідь Львівської ОДА до Міненерговугілля України не надходила.

Таким чином, Міненерговугілля України звернулось до Кабінету Міністрів України із клопотанням щодо погодження призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля" як такого, що успішно пройшов конкурсний відбір на підставі абз. 2 п. 20 Порядку №777.

Однак, суд вважає висновки Міненерговугілля України викладені в абз. 5 листа від 16.11.2017 №КМ/1-16-3036 про ніби-то отримання погодження Голови Львівської ОДА на призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля" протиправними, оскільки Міненерговугілля України не враховано вимоги Порядку №818, яким строк розгляду Головою Львівської ОДА повторного подання про погодження не встановлений. У той же час, суд вважає, що повторне подання про погодження розглянуто Головою Львівської ОДА у розумний строк.

Суд вважає, що Головою Львівської ОДА до цього часу не надано погодження на призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля".

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у даній справі.

Таким чином, Міненерговугілля України протиправно направлено до Кабінету Міністрів України подання щодо погодження призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля" як такого, що успішно пройшов конкурсний відбір та отримав погодження Голови Львівської ОДА.

Суд вважає, що Міненерговугілля України отримавши повторну відмову Голови Львівської ОДА від 16.11.2017 №5/5-8627/0/2-17-30 зобов`язано було відповідно до п. 7 Порядку №818 направити пропозицію щодо погодження призначення на посаду керівника підприємства щодо ОСОБА_1 на розгляд Кабінету Міністрів України за участю Голови Львівської ОДА, але не виконало свій обов`язок.

На переконання суду, без дотримання процедури, визначеної п. 7 Порядку №818 Міненерговугілля України не мало права звертатися до Кабінету Міністрів України на підставі абз. 2 п. 20 Порядку №777 з клопотанням щодо погодження кандидатури ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля".

Таким чином, у Кабінету Міністрів України відсутній обов`язок приймати рішення за поданням Міненерговугілля України від 16.11.2017 №КМ/1-16-3036, оскільки воно подано передчасно, без погодження Голови Львівської ОДА.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з боку відповідача відсутня протиправна бездіяльність щодо не розгляду подання Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 16 листопада 2017 року №КМ/1-16-3036 про погодження кандидатури позивача на посаду генерального директора Державного підприємства "Львіввугілля", оскільки Міненерговугілля України було порушено процедуру подання на погодження призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля", визначену п. 7 Порядку №818.

Крім того, слід зазначити, що Порядком №777 не визначено строків розгляду Кабінетом Міністрів України подання щодо погодження призначення на посаду керівника підприємства.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність з боку Кабінету Міністрів України протиправної бездіяльності щодо не розгляду подання Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 16 листопада 2017 року №КМ/1-16-3036 про погодження кандидатури позивача на посаду генерального директора Державного підприємства "Львіввугілля", а тому в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача в частині не розгляду подання Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 16 листопада 2017 року №КМ/1-16-3036 про погодження кандидатури позивача на посаду генерального директора Державного підприємства "Львіввугілля", має бути відмовлено.

В частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача у порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2008 року №777 "Про порядок проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки" в редакції, яка діяла на момент прийняття Комісією для проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, що належать до сфери управління Міненерговугілля України рішення про оголошення позивача переможцем конкурсного відбору на посаду генерального директора Державного підприємства "Львіввугілля", протягом одного місяця з моменту набрання рішенням у даній справі законної сили та на найближчому засіданні Кабінету Міністрів України розглянути питання Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 16 листопада 2017 року №КМ/1-16-3036 про погодження кандидатури позивача на посаду генерального директора Державного підприємства "Львіввугілля", як такого, що успішно пройшов конкурсний відбір, суд також відмовляє в їх задоволенні, оскільки вони є похідними вимогами від первинної вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб`єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 265 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Амельохін

Судді: І.А. Качур

В.І. Келеберда