Справа № 640/21984/19
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 року м. Київ № 640/21984/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Колодяжного В.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до проГоловного управління Держпраці у Київській області; Головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління праці з питань праці Головного управління Держпраці у Київській області Ющенка Віталія Петровича; Заступника начальника Головного управління Держпраці у Київській області Стахівського Сергія Миколайовича визнання дій та бездіяльності противоправною, скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держпраці у Київській області (далі - відповідач-1), Головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління з питань праці Головного управління Держпраці у Київській області Ющенка Віталія Петровича (далі - відповідач-2) та Заступника начальника Головного управління Держпраці у Київській області Стахівського Сергія Миколайовича (далі - відповідач-3), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління з питань праці Головного управління Держпраці у Київській області Ющенка Віталія Петровича при проведенні інспекційного відвідування (перевірки) згідно з направленням № 1654 від 02.10.2019, складенні акту інспекційного відвідування № КВ1654/1063/АВ від 15.10.2019 та припису про усунення виявлених порушень № КВ1654/1063/АВ/П від 15.10.2019, та розгляді заперечень на акт інспекційного відвідування;

- визнати протиправними дії (бездіяльність) заступника начальника Головного управління Держпраці у Київській області Стахівського Сергія Миколайовича при розгляді заперечень та скарг на акт інспекційного відвідування № КВ1654/1063/АВ від 15.10.2019 і припис про усунення виявлених порушень № КВ1654/1063/АВ/П від 15.10.2019 та при прийнятті постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № КВ 1654/1063/АВ/ТД/ФС-626 від 22.10.2019;

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № КВ 1654/1063/АВ/ТД/ФС-626 від 22.10.2019;

- визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень № КВ1654/1063/АВ/П від 15.10.2019;

- покласти на відповідачів судові витрати, в тому числі витрати на правничу допомогу.

Крім того, в порядку забезпечення доказів позивач просив суд витребувати всі наявні у відповідачів матеріали справи та діловодства в повному обсязі (направлення, накази, пояснення, чеки, доповідні записки, заперечення та зауваження позивача, надані позивачем документи, виписки із журналів вхідної та вихідної кореспонденції, матеріали аналізу порушень та заперечень, підстави прийняття рішень тощо), пов`язані із призначенням та проведенням інспекційного відвідування (перевірки) згідно із направленням № 1654 від 02.10.2019, складенням акту інспекційного відвідування № КВ1654/1063/АВ/П від 15.10.2019, розглядом заперечень та скарг позивача та акт інспекційного відвідування № КВ1654/1063/АВ від 15.10.2019 та припис про усунення виявлених порушень № КВ1654/1063/АВ/П від 15.10.2019 та прийняттям постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № КВ1654/АВ/ТД/ФС-626 від 22.10.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між ним та ТОВ «Рест-Арт» укладено договір на співпрацю в галузі організації діяльності ресторанного господарства № 32/2018-СП від 05.04.2018, за умовами якого позивач та ТОВ «Рест-Арт», діючи спільно, здійснюють виготовлення та реалізацію їжі та напоїв в ресторані за адресою: АДРЕСА_2; при цьому за вказаним договором ТОВ «Рест-Арт» виконує для позивача низку послуг, використовуючи для цього власний персонал, в т.ч. офіціантів та касирів; відповідно до договору № 32/2018-СП від 05.04.2018 офіціанти та касири ТОВ «Рест-Арт», крім прийняття та виконання замовлень від відвідувачів ресторану на алкогольні напої та розрахунків за алкогольні напої, одночасно приймають та виконують (доставляють) замовлення відвідувачів ресторану на їжу та напої, а також проводять готівкові та безготівкові розрахунки відвідувачів із позивачем на замовлені відвідувачами їжу та напої; копія вказаного договору разом із письмовими поясненнями була надана позивачем на вимогу № 1654 від 07.10.2019; проте відповідачі проігнорували надані позивачем документи, та оформили акт інспекційного відвідування № КВ1654/1063/АВ від 15.10.2019 та припис про усунення виявлених порушень № КВ1654/1063/АВ/П від 15.10.2019, в яких зробили висновок, що позивач безпідставно використовує співробітників ТОВ «Рест Арт», та зобов`язали позивача таких працівників працевлаштувати; постановою про накладення штрафу № КВ 1654/1063/АВ/ТД/ФС-626 від 22.10.2019 на позивача було накладено штраф в розмірі 500 760,00 грн. за чотирьох працівників ТОВ «Рест-Арт», яких позивач повинен був працевлаштувати.

Справу відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями було передано судді Пащенку К.С.

Ухвалою суду від 15.11.2019 заяву позивача про забезпечення доказів було призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом учасників справи на 19.11.2019.

18.11.2019 ухвалою суду було відкрито провадження в адміністративній справі № 640/21984/19, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без виклику учасників справи та проведення судового засідання.

В судовому засіданні 19.11.2019 суд заслухав пояснення представників сторін.

Ухвалою від 19.11.2019 суд відмовив у задоволенні заяви позивача про забезпечення доказів у справі, викладеної в п. 2 прохальної частини позову.

22.11.2019 позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови про накладення штрафу № КВ1654/1063/АВ/ТД/ФС-626 від 22.10.2019.

Ухвалою від 26.11.2019 суд відмовив в задоволенні заяви позивача про застосовування заходів забезпечення позову.

10.12.2019 до суду від відповідача-1 надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач-1 просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції по справі відповідач-1 зазначає, що відповідно до наказу Головного управління Держпраці у Київській області «Про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 » № 4822 від 02.10.2019, направлення про проведення інспекційного відвідування № 1654 від 02.10.2019, на підставі рішення керівника органу контролю про проведення інспекційного відвідування виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких необмежений законодавством, було проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 ; 07.10.2019 інспектором праці Ющенком В.П. було вручено представнику позивача направлення на проведення інспекційного відвідування від 02.10.2019 та вимогу про надання документів № 1654 від 07.10.2019; в ході інспекційного відвідування встановлено, що підприємницька діяльність позивача велась за наявності офіціантів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та касира ОСОБА_5 ; із наданого позивачем договору на співпрацю в галузі організації діяльності ресторанного господарства № 32/2018-СП від 05.04.2018 вбачається, що кожна із сторін вказаного договору зобов`язана забезпечувати найм, оплату праці, контроль за діяльністю саме свого персоналу, а не персоналу однієї із сторін; втім офіціанти: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та касир ОСОБА_5 не працевлаштовані у ФОП ОСОБА_1 , хоча працюють у нього; таким чином позивач допустив до роботи працівників іншого суб`єкта господарювання без оформлення з ними належним чином трудових відносин.

13.12.2019 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що рішенням Державної служби України з питань праці від 04.12.2019 «Про розгляд скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 04.11.2019 № 08/2019 на припис про усунення виявлених порушень від 15.10.2019 № КВ 1654/1063/АВ/П інспектора праці Головного управління Держпраці у Київській області Ющенка В.П. та рішення заступника начальника Головного управління Держпраці у Київській області Стахівського С.М. від 24.10.2019 № 43/3/19/ НОМЕР_1 » припис про усунення виявлених порушень від 15.10.2019 № КВ 1654/1063/АВ/П скасовано; у вказаному рішенні Державної служби України з питань праці зазначає, що трудових відносин ФОП ОСОБА_1 з 4-ма працівниками під час перевірки не встановлено.

02.01.2020 до суду від позивача надійшла заява про стягнення з відповідачів судових витрат, в якій позивач просить суд крім сплаченого судового збору стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Наказом Головного управління Держпраці у Київській області № 4822 від 02.10.2019 «Про проведення інспекційного відвідування ТОВ «Рест-Арт», ФОП ОСОБА_1 » наказано начальнику (інспектору праці) управління з питань праці Головного управління Держпраці у Київській області Шаботинському В.В. організувати проведення інспекційного відвідування на предмет оформлення трудових відносин у ТОВ «Рест-Арт», ФОП ОСОБА_1 ; інспекційне відвідування провести з 04.10.2019 по 18.10.2019; головному державному інспектору (інспектору праці) Ющенку В.П. здійснити оформлення матеріалів перевірки, своєчасне інформування єдиної справи та внесення даних до АСМ та ІС «Візит».

02.10.20219 Головним управлінням Держпраці у Київській області було оформлено направлення на проведення інспекційного відвідування № 1654 , в якому зазначено, що інспектори праці (головні державні інспектори) відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління з питань праці Головного управління Держпраці у Київській області Ющенко В.П., Оверчук Р.Ю., Сідий Є.А., Павлов М.С. направляються для проведення інспекційного відвідування на предмет дотримання вимог законодавства про працю у ФОП ОСОБА_1 , ІНПП НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , фактична адреса: АДРЕСА_2 .

07.10.2019 інспектором праці Ющенком В.П. було вручено представнику позивача Румші А.Л. вимогу про надання документів № 1654, в якій зазначено, що відповідно до п.п. 2 п. 11, п. 12, 18 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ № 823 від 21.08.2019, ФОП ОСОБА_1 в строк до 13 го. 00 хв. 15.0.2019 необхідно надати документи, необхідні для проведення інспектування, а саме:

- довідку про реєстрацію в органах статистики;

- наказ про призначення керівника;

- особову картку форми П-2 керівника;

- особові справи всіх працівників (в т.ч. наказ про прийом на роботу, повідомлення ДФС, особову картку П-2);

- розрахунково-платіжні відомості та відомості про виплату заробітної плати працівникам за 2019 рік з датами такої виплати;

- табелі обліку використання робочого часу за 2019 рік;

- книгу обліку руху трудових книжок;

- посадові інструкції працівників;

- колективний договір;

- правила внутрішнього трудового розпорядку;

- накази про звільнення працівників та відомості на виплату їм розрахункових коштів з датою такої виплати за 2019 рік;

- штатні розписи за 2019 рік;

- журнал з підписами працівників щодо проведеного інструктажу з охорони праці;

- копії договорів ЦПХ, які було укладено протягом 2019 року;

- пояснення щодо ведення робіт, а також щодо кількості працівників (з прізвищами) залучених до роботи.

10.10.2019 ФОП ОСОБА_1 надав до Головного управління Держпраці у Київській області пояснення (вих. № 02/2019 від 10.10.2019), в яких зазначив, що він не має найнятих працівників; що ним здійснюється співпраця з ТОВ «Рест-Арт» відповідно до договору про співпрацю в галузі організації діяльності закладу ресторанного господарства № 32/2018-СП від 05.04.2018 у ресторані «Вері Велл Кафе» за адресою: АДРЕСА_2 .

До вказаного пояснення позивач додав:

- копію паспорта громадянина України;

- копію ідентифікаційного коду;

- копію договору про співпрацю в галузі організації діяльності закладу ресторанного господарства № 32/2018-СП від 05.04.2018;

- копію виписки ЄДР;

- копію витягу з реєстру платників єдиного податку;

- копію договору про отримання правової допомоги;

- копію ордеру.

15.10.2019 інспектором праці Ющенком В.П. було складено Акт інспекційного відвідування № КВ1654/1063/АВ, в якому зазначено, що під час інспекційного відвідування кафе за адресою: АДРЕСА_2 , де проводить діяльність ФОП ОСОБА_1 , встановлено, що підприємницька діяльність в сфері громадського харчування велась працівниками приватного підприємця, а саме: офіціантами: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та касиром ОСОБА_5 , які працювали без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника, та без повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

Примірник акту був вручений представнику позивача Ситнику А.С.

15.10.2019 інспектором праці Ющенком В.П. був складений припис про усунення виявлених порушень № КВ/1654/1063/АВ/П, яким зобов`язано ФОП ОСОБА_1 усунити порушення ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 24 КЗпП України в строк до 15.11.2019.

Примірник припису був вручений представнику позивача Ситнику А.С.

18.10.2019 позивач звернувся до Головного управління Держпраці у Київській області із зауваженнями на Акт інспекційного відвідування № КВ1654/1063/АВ від 15.10.2019 (вих. № 05/2019 від 17.10.2019) , в яких зазначив, що в Акті немає згадки про поданий договір про співпрацю в галузі організації діяльності закладу ресторанного господарства № 32/2018-СП від 05.04.2018, що є проявом необ`єктивності у проведенні інспекційного відвідування.

Вказані зауваження були отримані Головним управлінням Держпраці у Київській області та зареєстровані за вхід. № 33194/5/19 від 18.10.2019.

Також 18.10.2019 позивач подав до Головного управління Держпраці у Київській області скаргу (вих. № 06/2019 від 17.10.2019), в якій просив скасовувати припис про усунення виявлених порушень № КВ/1654/1063/АВ/П від 15.10.2019. Скарга була отримана Головним управлінням Держпраці у Київській області та зареєстрована за вхід. № 33195/5/19 від 18.10.2019.

Листом (вих. № 43/3/19/17997 від 24.10.2019) «Про розгляд зауваження» Головне управління Держпраці у Київській області повідомило позивача про залишення висновків Акту інспекційного відвідування № КВ1654/1063/АВ від 15.10.2019 без змін, а зауважень на акт - без задоволення.

Листом (вих. № 43/3/19/17996 від 24.10.2019) «Про розгляд скарги» Головне управління Держпраці у Київській області повідомило позивача про залишення припису про усунення виявлених порушень № КВ/1654/1063/АВ/П від 15.10.2019 без змін, а скарги позивача - без задоволення.

Листом (вих. № 43/3/19/16504 від 16.02.2019) Головне управління Держпраці у Київській області повідомило ФОП ОСОБА_1 , що буде проводитись розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю.

Постановою про накладення штрафу № КВ1654/1063/АВ/ТД/ФС-626 від 22.10.2019 на ФОП ОСОБА_1 на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України було накладено штраф в розмірі 500 760,00 грн.

Також 04.11.2019 позивач звернувся до Голови Державної служби України з питань праці із скаргою на рішення Головного управління Держпраці у Київській області № 43/3/19/17996 від 24.10.2019 щодо залишення без змін припису № КВ1654/1063/АВ від 15.10.2019 та постанову про накладення штрафу № КВ1654/1063/АВ/ТД/ФС-626 від 22.10.2019, в якій зазначив, що висновки, вказані в Акті та припис щодо необхідності оформити трудові відносини з працівниками ТОВ «Рест-Арт» є такими, що не відповідають фактичним обставинам та чинному законодавству, та просив скасувати припис про усунення виявлених порушень № КВ1654/1063/АВ від 15.10.2019 та постанову про накладення штрафу № КВ1654/1063/АВ/ТД/ФС-626 від 22.10.2019.

Рішенням Державної служби України з питань праці від 04.12.2019 «Про розгляд скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 04.11.2019 № 08/2019 на припис про усунення виявлених порушень від 15.10.2019 № КВ 1654/1063/АВ/П інспектора праці Головного управління Держпраці у Київській області Ющенка В.П. та рішення заступника начальника Головного управління Держпраці у Київській області Стахівського С.М. від 24.10.2019 № 43/3/19/17996» припис про усунення виявлених порушень від 15.10.2019 № КВ 1654/1063/АВ/П скасовано.

Не погоджуючись із діями відповідачів, позивач звернувся із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 та ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 КЗпП України (в редакції станом на час виникнення спірних відносин) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11.02.2015, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За приписами пп. 6 п. 4 вказаного Положення Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Головне управління Держпраці у Київській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується згідно із Положенням про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України № 340 від 27.03.2015.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 823 від 21.08.2019 (надалі - Порядок № 823).

За приписами п.п. 3 п. 5 Положення № 823 підставою для здійснення інспекційних відвідувань є, зокрема, рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту.

Згідно із п. п. 8, 9 Положення № 823 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. На вимогу об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи інспектор праці надає копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та вносить запис про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису.

Тривалість інспекційного відвідування не може перевищувати 10 робочих днів (п. 10 Положення № 823).

Права інспекторів праці визначені законодавцем в п. 11 Положення № 823, відповідно до якого інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

6) фіксувати проведення інспекційного відвідування, у тому числі з питань виявлення неоформлених трудових відносин, засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та матеріали, необхідні для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

За приписами п. 12 Положення № 823 вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

З матеріалів справи вбачається, що наказом Головного управління Держпраці у Київській області № 4822 від 02.10.2019 «Про проведення інспекційного відвідування ТОВ «Рест-Арт», ФОП ОСОБА_1 » наказано начальнику (інспектору праці) управління з питань праці Головного управління Держпраці у Київській області Шаботинському В.В. організувати проведення інспекційного відвідування на предмет оформлення трудових відносин у ТОВ «Рест-Арт», ФОП ОСОБА_1 ; інспекційне відвідування провести з 04.10.2019 по 18.10.2019; головному державному інспектору (інспектору праці) Ющенку В.П. здійснити оформлення матеріалів перевірки, своєчасне інформування єдиної справи та внесення даних до АСМ та ІС «Візит».

Вказаний наказ прийнятий відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у торгівлі, ратифікованої Законом України від 08.09.2004 № 1985-IV, Конвенції Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці у сільському господарстві, ратифікованої Законом України від 08.09.2004 № 1986-IV, ст. 259 КЗпП України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 823 від 21.08.2019, наказу Міністерства соціальної політики № 1338 від 18.08.2017, Положення про Головне управління Держпраці у Київській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці № 84 від 03.08.2018, а також на підставі рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством.

На підставі вказаного наказу заступником начальника Головного управління Держпраці у Київській області 02.10.2019 було оформлено направлення на проведення інспекційного відвідування № 1654 , в якому зазначено, що інспектори праці (головні державні інспектори) відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління з питань праці Головного управління Держпраці у Київській області Ющенко В.П., Оверчук Р.Ю., Сідий Є.А., Павлов М.С. направляються для проведення інспекційного відвідування на предмет дотримання вимог законодавства про працю у ФОП ОСОБА_1 , ІНПП НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_1 ; фактична адреса: АДРЕСА_2 .

Копія вказаного направлення була вручена представнику позивача Румші А.Л., про що свідчить підпис останнього на копії направлення.

Також інспектором праці Ющенком В.П. 07.10.2019 було вручено представнику позивача Румші А.Л. вимогу про надання документів № 1654, в якій зазначено, що відповідно до п.п. 2 п. 11, п. 12, 18 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ № 823 від 21.08.2019, ФОП ОСОБА_1 в строк до 13 го. 00 хв. 15.0.2019 необхідно надати документи, необхідні для проведення інспектування, а саме:

- довідку про реєстрацію в органах статистики;

- наказ про призначення керівника;

- особову картку форми П-2 керівника;

- особові справи всіх працівників (в т.ч. наказ про прийом на роботу, повідомлення ДФС, особову картку П-2);

- розрахунково-платіжні відомості та відомості про виплату заробітної плати працівникам за 2019 рік з датами такої виплати;

- табелі обліку використання робочого часу за 2019 рік;

- книгу обліку руху трудових книжок;

- посадові інструкції працівників;

- колективний договір;

- правила внутрішнього трудового розпорядку;

- накази про звільнення працівників та відомості на виплату їм розрахункових коштів з датою такої виплати за 2019 рік;

- штатні розписи за 2019 рік;

- журнал з підписами працівників щодо проведеного інструктажу з охорони праці;

- копії договорів ЦПХ, які було укладено протягом 2019 року;

- пояснення щодо ведення робіт, а також щодо кількості працівників (з прізвищами) залучених до роботи.

Факт отримання представником позивача Румшею А.Л. вказаної вимоги підтверджується підписом останнього на вимозі.

10.10.2019 позивачем на виконання вимоги було надано до Головного управління Держпраці у Київській області пояснення (вих. № 02/2019 від 10.10.2019), в яких позивач зазначив, що:

- він не має найнятих працівників;

- він здійснює співпрацю з ТОВ «Рест-Арт» на підставі договору про співпрацю в галузі організації діяльності закладу ресторанного господарства № 32/2018-СП від 05.04.2018 у ресторані «Вері Велл Кафе» за адресою: АДРЕСА_2 .

До пояснення позивач додав:

- копію паспорта громадянина України;

- копію ідентифікаційного коду;

- копію договору про співпрацю в галузі організації діяльності закладу ресторанного господарства № 32/2018-СП від 05.04.2018;

- копію виписки ЄДР;

- копію витягу з реєстру платників єдиного податку;

- копію договору про отримання правової допомоги;

- копію ордеру.

Як стверджує позивач, за умовами договору на співпрацю в галузі організації діяльності ресторанного господарства № 32/2018-СП від 05.04.2018, укладеного між позивачем та ТОВ «Рест-Арт», позивач та ТОВ «Рест-Арт», діючи спільно, здійснюють виготовлення та реалізацію їжі та напоїв в ресторані за адресою: АДРЕСА_2 ; при цьому за вказаним договором ТОВ «Рест-Арт» виконує для позивача низку послуг, використовуючи для цього власний персонал, в т.ч. офіціантів та касирів; офіціанти та касири ТОВ «Рест-Арт» крім прийняття та виконання замовлень від відвідувачів ресторану на алкогольні напої та розрахунків за алкогольні напої, одночасно приймають та виконують (доставляють) замовлення відвідувачів ресторану на їжу та напої, а також проводять готівкові та безготівкові розрахунки відвідувачів із позивачем на замовлені відвідувачем їжу та напої.

Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що 15.10.2019 інспектором праці Ющенком В.П. було складено Акт інспекційного відвідування № КВ1654/1063/АВ, в якому зазначено, що під час інспекційного відвідування кафе за адресою: АДРЕСА_2 , де проводить діяльність ФОП ОСОБА_1 , встановлено, що підприємницька діяльність в сфері громадського харчування велась працівниками приватного підприємця, а саме: офіціантами: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та касиром ОСОБА_5 , які працювали без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника, та без повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

15.10.2019 інспектором праці Ющенком В.П. був складений припис про усунення виявлених порушень № КВ/1654/1063/АВ/П, яким зобов`язано ФОП ОСОБА_1 усунити порушення ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 24 КЗпП України в строк до 15.11.2019.

Таким чином, інспектор праці Ющенко В.П. дійшов висновку, що позивачем допущено до роботи працівників без належного оформлення трудових відносин, а із договору на співпрацю в галузі організації діяльності ресторанного господарства № 32/2018-СП від 05.04.2018 вбачається, що кожна із сторін вказаного договору зобов`язана забезпечувати найм, оплату праці, контроль за діяльністю саме свого персоналу, а не персоналу однієї із сторін; втім офіціанти: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та касир ОСОБА_5 не працевлаштовані у ФОП ОСОБА_1 , хоча працюють у нього.

Отже суд надає правову оцінку договору № 32/2018-СП від 05.04.2018, копія якого наявна в матеріалах справи.

Так, 05.04.2018 між ТОВ «Рест-Арт» (фірма) та ФОП ОСОБА_1 (підприємець) було укладено договір № 32/2018-СП, відповідно до п.п. 1.1. якого сторони за цим договором співпрацюють в галузі організації діяльності об`єкту ресторанного господарства - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_2 , далі за текстом - ресторан), направленої на забезпечення високої якості виготовлення їжі, забезпечення належного обслуговування споживачів (клієнтів) ресторану, та сприянню отриманню кожною із сторін доходів (прибутку) від власної господарської діяльності, що проводиться в напрямках, визначених договором, на умовах, встановлених договором.

За приписами п.п. 2.1.8., 2.1.13 п. 2.1 договору № 32/2018-СП від 05.04.2018 фірма при організації діяльності ресторану зобов`язана здійснювати загальне керівництво, організацію і контроль (в т.ч. забезпечення роботи шеф-повара ресторану високої кваліфікації) за закупівлею продовольчої сировини, виготовлення та реалізацію спільно із підприємцем в ресторані їжі, напоїв (крім алкогольних напоїв та тютюнових виробів відповідно до п. 2.1.7.); забезпечувати найм, оплату праці, контроль за діяльністю персоналу фірми, необхідного для спільної діяльності сторін відповідно до п. 2.1. договору в т.ч. контролювати додержання працівниками фірми правил і норм охорони праці, протипожежного захисту, виробничої санітарії та особистої гігієни, своєчасне проходження ними в установленому порядку медичного огляду.

Згідно із п.п. 2.2.7 п. 2.2. договору № 32/2018-СП від 05.04.2018 підприємець при організації діяльності ресторану зобов`язаний забезпечувати найм, оплату праці, контроль за діяльністю персоналу фірми, необхідного для спільної діяльності сторін відповідно до п. 2.2. договору в т.ч. контролювати додержання працівниками фірми правил і норм охорони праці, протипожежного захисту, виробничої санітарії та особистої гігієни, своєчасне проходження ними в установленому порядку медичного огляду.

Пунктами 3.1., 3.4. договору № 32/2018-СП від 05.04.2018 встановлено, що сторони за додатковою домовленістю можуть надавати одна одній послуги (виконувати роботи), необхідні для співробітництва в галузі організації господарської діяльності ресторану відповідно до мети договору, зазначеної в п. 1.1. , а також продавати (реалізовувати) одна одній продовольчу сировину, інші товари (крім тютюнових виробів); оплата послуг (робіт), товарів, сировини, зазначених в п.п. 3.1., 3.2. цього договору, здійснюється відповідною стороною шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок іншої сторони на підставі двосторонніх актів виконаних робіт (наданих послуг) у термін, встановлений в таких актах, або відповідно до рахунків (накладних) на оплату.

03.01.2019 між ТОВ «Рест-Арт» (фірма) та ФОП ОСОБА_1 (підприємець) було укладено додаткову угоду до договору № 32/2018-СП від 05.04.2018, відповідно до п. 1 якої сторони, на виконання п. 2.1.8. договору, керуючись нормами розділів 3, 6 договору, діючи для досягнення спільної мети, передбаченої п. 1.1. договору, з метою оптимізації діяльності сторін із виготовлення та реалізації фірмою спільно з підприємцем в ресторані їжі та напоїв (крім алкогольних напоїв, реалізація яких проводиться виключно фірмою), встановили такий порядок спільної реалізації їжі та напоїв в ресторані та проведення розрахунків за них:

- офіціанти - працівники фірми, крім прийняття замовлень від відвідувачів ресторану на алкогольні напої, також приймають замовлення від відвідувачів ресторану на їжу та напої, які виготовлені підприємцем чи фірмою за замовленням підприємця (п. 1.1. додаткової угоди);

- офіціанти - працівники фірми, крім прийняття замовлень від відвідувачів ресторану на алкогольні напої, також виконують (доставляють) відвідувачам ресторану замовлені їжу та напої, які виготовлені підприємцем чи фірмою за замовленням підприємця (п. 1.2. додаткової угоди);

- офіціанти - працівники фірми, крім проведення готівкових розрахунків відвідувачів ресторану за алкогольні напої із фірмою, також проводять готівкові розрахунки відвідувачів ресторану з підприємцем за замовлені відвідувачем їжу та напої (п. 1.3. додаткової угоди);

- касири - працівники фірми, крім проведення готівкових розрахунків відвідувачів ресторану за алкогольні напої із фірмою, також проводять готівкові розрахунки відвідувачів ресторану з підприємцем за замовлені відвідувачем їжу та напої (п. 1.4. додаткової угоди).

Згідно із п.п. 1.5., 1.6. додаткової угоди до договору № 32/2018-СП від 05.04.2018 діяльність фірми в особі працівників фірми із виконання зобов`язань, передбачених п.п. 1.1.-1.4. цієї додаткової угоди, є наданням послуг фірмою підприємцю в межах договору; розрахунки між підприємцем та фірмою за послуги, надані фірмою підприємцю при спільній реалізації їжі та напоїв та проведення розрахунків за них в ресторані, а також за інші послуги, проводяться в порядку, передбаченому договором, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок фірми на підставі актів виконаних робіт, або відповідно до рахунків (накладних) чи інших документів на оплаті.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1-3 ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За приписами ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Таким чином законодавець наділяє сторони правом укласти договір в якому містяться елементи різних договорів, а також правом укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Як вбачається із змісту договору № 32/2018-СП від 05.04.2018 та додаткової угоди до нього від 03.01.2019, ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Рест-Арт» домовились про співробітництво в сфері виготовлення та реалізації їжі та напоїв відвідувачам ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Зокрема, вказаним договором та додатковою угодою до нього встановлено, що працівники ТОВ «Рест-Арт» приймають замовлення від відвідувачів ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_1», виконують замовлення, та проводять розрахунки за такі замовлення; така діяльність ТОВ «Рест-Арт» є наданням послуг ФОП ОСОБА_1 та підлягає оплаті останнім.

Пунктом 3.4. договору № 32/2018-СП від 05.04.2018 встановлено, що оплата послуг (робіт), товарів, сировини, зазначених в п.п. 3.1., 3.2. цього договору, здійснюється відповідною стороною шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок іншої сторони на підставі двосторонніх актів виконаних робіт (наданих послуг) у термін, встановлений в таких актах, або відповідно до рахунків (накладних) на оплату.

Втім, акти виконаних робіт (наданих послуг) в матеріалах справи відсутні і позивачем не надані.

На підтвердження оплати наданих позивачу послуг, останнім надано копію платіжного доручення № від 16.09.2019 на суму 41 626,89 грн., призначення платежу: «плата за продукти харчування та послуги по організації ресторанної діяльності згідно із договором № 32/2018-СП від 05.04.2018, у т.ч. ПДВ 6 937,82». Проте за відсутності акту виконаних робіт (наданих послуг) встановити, за який період здійснена вказана оплата, за які саме продукти та які саме послуги не виявляється можливим.

За вказаних обставин суд доходить висновку, що договір № 32/2018-СП від 05.04.2018 не суперечить положенням чинного законодавства, втім докази фактичного виконання сторонами вказаного договору, тобто фактичної співпраці за вказаним договором станом на час проведення інспекційного відвідування Головним управлінням Держпраці в Київській області, в матеріалах справи відсутні.

Також суд акцентує увагу, що в матеріалах справи відсутні докази подання додаткової угоди до договору № 32/2018-СП від 05.04.2018 до Головного управління Держпраці у Київській області.

Так, на виконання вимоги про надання документів № 1654 від 07.10.2019 позивачем до Головного управління Держпраці у Київській області було надано письмові пояснення (вих. № 02/2019 від 10.10.2019), до яких позивач додав:

- копію паспорта громадянина України;

- копію ідентифікаційного коду;

- копію договору про співпрацю в галузі організації діяльності закладу ресторанного господарства № 32/2018-СП від 05.04.2018;

- копію виписки ЄДР;

- копію витягу з реєстру платників єдиного податку;

- копію договору про отримання правової допомоги;

- копію ордеру.

Копія додаткової угоди від 03.01.2019 до договору № 32/2018-СП від 05.04.2018 серед вказаних додатків не значиться. Втім, саме у вказаній додатковій угоді сторони конкретизували свою співпрацю стосовно виконання співробітниками ТОВ «Рест-Арт» зобов`язань щодо приймання замовлень від відвідувачів ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_1», виконання замовлень, та проведення розрахунків за такі замовлення.

Суд акцентує увагу, що згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, як зазначає Верховний Суд в постанові від 13.11.2018 по справі №805/528/17-а (адміністративне провадження №К/9901/3571/17, К/9901/3590/17), згідно з принципом змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

Натомість позивачем не доведено фактичну співпрацю сторін за договором № 32/2018-СП від 05.04.2018 станом на момент проведення інспекційного відвідування.

Разом з тим, відповідно до п. 30 Порядку № 823 припис або вимога інспектора праці можуть бути оскаржені відповідно у 10-денний та одноденний строк з дати їх отримання до керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці.

У разі незгоди з рішенням керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці таке рішення може бути оскаржене до Голови або заступника Голови Держпраці.

Подання в установлений строк скарги тимчасово припиняє виконання припису або вимоги інспектора праці.

Скарга розглядається у 30-денний строк з дня, що настає за днем її надходження, якщо інше не встановлено законом.

На час розгляду скарги проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

За результатами розгляду скарг приписи, вимоги інспектора праці можуть бути скасовані повністю або в окремій частині.

З матеріалів справи вбачається, що 04.11.2019 позивач, скориставшись своїм правом на адміністративне оскарження, звернувся до Голови Державної служби України з питань праці із скаргою на рішення Головного управління Держпраці у Київській області № 43/3/19/17996 від 24.10.2019 щодо залишення без змін припису № КВ1654/1063/АВ від 15.10.2019 та постанову про накладення штрафу № КВ1654/1063/АВ/ТД/ФС-626 від 22.10.2019, в якій зазначив, що висновки, вказані в Акті та припис щодо необхідності оформити трудові відносини з працівниками ТОВ «Рест-Арт» є такими, що не відповідають фактичним обставинам та чинному законодавству, та просив скасувати припис про усунення виявлених порушень № КВ1654/1063/АВ від 15.10.2019 та постанову про накладення штрафу № КВ1654/1063/АВ/ТД/ФС-626 від 22.10.2019.

До вказаної скарги позивач, окрема, долучив копію договору № 32/2018-СП від 05.04.2018 та додаткової угоди до нього.

Рішенням Державної служби України з питань праці від 04.12.2019 «Про розгляд скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 04.11.2019 № 08/2019 на припис про усунення виявлених порушень від 15.10.2019 № КВ 1654/1063/АВ/П інспектора праці Головного управління Держпраці у Київській області Ющенка В.П. та рішення заступника начальника Головного управління Держпраці у Київській області Стахівського С.М. від 24.10.2019 № 43/3/19/17996» припис про усунення виявлених порушень від 15.10.2019 № КВ 1654/1063/АВ/П скасовано. Зокрема, в рішенні Державної служби України з питань праці від 04.12.2019 зазначено, що:

- «в акті та приписі інспектором праці не наведені факти чи посилання на документи та пояснення, які б підтверджували факт допуску ФОП ОСОБА_1 до роботи працівників без оформлення трудових договорів; інспектором праці не встановлено, що вищевказані працівники виконували роботу на користь та за вказівками ФОП ОСОБА_1 , що ФОП ОСОБА_1 контролює якість та спосіб виконання роботи працівниками та в подальшому виплачує їм заробітну плату»;

- «інспектором праці Управління Держпраці Ющенком В.П. при досліджені питання додержання вимог ч. 1 ст. 21 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України не встановлено факту наявності трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 та вищепереліченими громадянами, будь-які фактичні дані на підтвердження наявності трудових відносин в акті не зазначені, документи які б підтверджували наявність трудових відносин в матеріалах інспекційного відвідування відсутні».

Таким чином станом на дату винесення рішення по даній справі припис про усунення виявлених порушень від 15.10.2019 № КВ 1654/1063/АВ/П вже скасований, а відтак суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування припису про усунення виявлених порушень № КВ1654/1063/АВ/П від 15.10.2019.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № КВ 1654/1063/АВ/ТД/ФС-626 від 22.10.2019 суд зазначає таке.

За приписами п. 19 Порядку № 823 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування), і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення.

Пунктом 23 Порядку № 823 встановлено, що припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

У приписі зазначається строк для його виконання. У разі встановлення строку більше ніж три місяці у приписі визначається графік та заплановані заходи щодо усунення виявлених порушень з відповідним інформуванням інспектора праці згідно з визначеною у приписі періодичністю.

Припис складається у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування або невиїзне інспектування, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.

Один примірник припису залишається в об`єкта відвідування (п. 24 Порядку № 823).

Згідно із п. 25 Прядку № 823 стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного в ньому строку виконання. Якщо об`єкт відвідування не надав відповіді або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту виконання припису, проводиться інспекційне відвідування або невиїзне інспектування з підстави, наведеної у підпункті 11 пункту 5 цього Порядку.

За приписами п.п. 27, 28 Порядку № 823 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності. У разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об`єкта відвідування до відповідальності не вживаються.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування (п. 29 Порядку № 823).

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення встановлений постановою КМУ № 509 від 17.07.2013 (далі - Порядок № 509).

Пунктом 2 Порядку № 509 передбачено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи накладаються, зокрема, на підставі акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка (п. 4 Порядку № 509).

Аналіз наведених правових норм у їх сукупності дає підстави для висновку про те, що припис складається в разі виявлення в ході інспекційного відвідування порушень законодавства про працю та є обов`язковою для виконання письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю. В свою чергу, постанова про накладення штрафу приймається в разі встановлення факту використання праці неоформлених працівників, який зафіксований у відповідному акті інспекційного відвідування.

Іншими словами, за відсутності зафіксованого факту використання праці неоформлених працівників правові підстави для винесення постанови про накладення штрафу відсутні.

Як зазначалось вище, припис про усунення виявлених порушень від 15.10.2019 № КВ 1654/1063/АВ/П, складений інспектором праці Ющенком В.П., був скасований рішенням Державної служби України з питань праці від 04.12.2019. При цьому, Державна служба України з питань праці зазначила, що ні в акті, ні в приписі інспектором праці не наведені факти чи посилання на документи та пояснення, які б підтверджували факт допуску ФОП ОСОБА_1 до роботи працівників без оформлення трудових договорів; інспектором праці не встановлено, що вищевказані працівники виконували роботу на користь та за вказівками ФОП ОСОБА_1 , що ФОП ОСОБА_1 , контролює якість та спосіб виконання роботи працівниками та в подальшому виплачує їм заробітну плату; інспектором праці при досліджені питання додержання вимог ч. 1 ст. 21 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України не встановлено факту наявності трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 та громадянами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , будь-які фактичні дані на підтвердження наявності трудових відносин в акті не зазначені, документи які б підтверджували наявність трудових відносин в матеріалах інспекційного відвідування відсутні.

До того ж, ч. 1 ст. 265 КЗпП України встановлено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

У відповідності до абз. 2 ч. 2 ст. 265 2 КЗпП України (норма, у відповідності до якої позивач був притягнутий до відповідальності), юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Вказану норму законодавцем сконструйовано таким чином, що для того щоб настала відповідальність, у даному випадку фізичної особи-підприємця, необхідно два фактора: перший фактор - фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) (у спірному випадку) та другий обов`язковий фактор - виплата заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків. Тобто лише при наявності цих двох обов`язкових факторів настає негативний наслідок до такої фізичної особи-підприємця - застосування штрафу у розмірі тридцятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Разом з тим ані акт інспекційного відвідування № КВ1654/1063/АВ від 15.10.2019, ані будь-які інші докази у справі не підтверджують сукупність цих двох факторів: наявності трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 та громадянами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та виплати позивачем заробітної плати (винагороди) вказаним громадянам без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків.

За вказаних обставин суд доходить висновку, що постанова Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу № КВ 1654/1063/АВ/ТД/ФС-626 від 22.10.2019 підлягає скасуванню, а позовні про визнання протиправними дій Головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління з питань праці Головного управління Держпраці у Київській області Ющенка Віталія Петровича при проведенні інспекційного відвідування (перевірки) згідно з направленням № 1654 від 02.10.2019, складенні акту інспекційного відвідування № КВ1654/1063/АВ від 15.10.2019, припису про усунення виявлених порушень № КВ1654/1063/АВ/П від 15.10.2019, розгляді заперечень на акт інспекційного відвідування, а також позовні вимоги про визнання протиправними дій заступника начальника Головного управління Держпраці у Київській області Стахівського Сергія Миколайовича при розгляді заперечень на акт інспекційного відвідування № КВ1654/1063/АВ від 15.10.2019, скарги на припис про усунення виявлених порушень № КВ1654/1063/АВ/П від 15.10.2019 та при прийнятті постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № КВ 1654/1063/АВ/ТД/ФС-626 від 22.10.2019 - задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу учасника справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 по справі № 802/2236/17-а.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та подані сторонами докази, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки в даному випадку суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, то судові витрати по сплаті судового збору підлягають частковому відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, як то відповідача-1 у справі, а саме: в сумі 8 849,60 грн.

Стосовно вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною третьою ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, поміж іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з приписами ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвокату за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із ст. 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

За результатами аналізу наведених положень КАС України та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд доходить висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката обмежений їх співмірністю із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Із матеріалів справи слідує, що 02.04.2019 між ФОП ОСОБА_1 (клієнт) та адвокатським бюро Андрія Румші (адвокатське бюро) було укладено договір № 11/18-ПД про надання правової допомоги, відповідно до п. 1.1., 4.4. якого клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором; за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками сторін; в акті вказується обсяг наданої адвокатським бюро юридичної допомоги, її вартість; акт надається клієнту адвокатським бюро особисто, факсимільним зв`язком або поштою; на письмову вимогу клієнта адвокатське бюро може надавати акти про надання юридичної допомоги, в яких буде вказано детальний перелік наданої юридичної допомоги.

26.12.2018 сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 11/18-ПД від 02.04.2018, за якою по всьому тексту договору, включаючи назву, слова «юридична допомога» замінені на «правнича допомога».

06.11.2019 сторонами було підписано замовлення до договору № 11/18-ПД від 02.04.2018, за умовами якого адвокатське бюро надає клієнту комплексну послугу з представництва інтересів клієнта у державних органах (установах), судах з питань:

- визнання протиправними дій Головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління з питань праці Головного управління Держпраці у Київській області Ющенка Віталія Петровича при проведенні інспекційного відвідування (перевірки) згідно з направленням № 1654 від 02.10.2019, складенні акту інспекційного відвідування № КВ1654/1063/АВ від 15.10.2019 та припису про усунення виявлених порушень № КВ1654/1063/АВ/П від 15.10.2019, та розгляді заперечень на акт інспекційного відвідування;

- визнання протиправними дій (бездіяльності) заступника начальника Головного управління Держпраці у Київській області Стахівського Сергія Миколайовича при розгляді заперечень та скарг на акт інспекційного відвідування № КВ1654/1063/АВ від 15.10.2019 і припис про усунення виявлених порушень № КВ1654/1063/АВ/П від 15.10.2019 та при прийнятті постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № КВ 1654/1063/АВ/ТД/ФС-626 від 22.10.2019;

- визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № КВ 1654/1063/АВ/ТД/ФС-626 від 22.10.2019;

- визнання протиправним та скасування припису про усунення виявлених порушень № КВ1654/1063/АВ/П від 15.10.2019.

Згідно із п. п. 2, 4 замовлення від 06.11.2019 вартість юридичних послуг (гонорар) адвокатського бюро складає 10 000,00 грн. без ПДВ; оплата послуг здійснюється клієнтом у повному обсязі після набрання чинності рішенням суду.

02.01.2020 до суду від позивача надійшла заява про стягнення з відповідачів судових витрат, в якій позивач просить суд стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. До заяви позивач додає акт № Рк-354/1 від 20.12.2019, з якого вбачається, що адвокатське бюро Андрія Румші надало ФОП ОСОБА_1 послуги за договором № 11/18-ПД від 02.04.2018 та замовленням від 06.11.2019, а саме:

- послуги із складення позовної заяви № 09/20199 від 08.11.2019 у справі № 640/21984/19, вартість послуг 5 000 грн.;

- правничу допомогу при участі в судовому засіданні 19.11.2019 у справі № 640/21984/19, вартість послуг 1000 грн.;

- послуги із складання відповіді на відзив № 12/2019 від 12.12.2019 у справі 640/21984/19, вартість послуг 1000 грн.

В постанові від 21.01.2021 у справі № 280/2635/20 (провадження №К/9901/29763/20) Верховний Суд зазначив: «КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено. На переконання колегії суддів, зазначені норми (ст.ст. 134, 139) були введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів - суб`єктів господарювання, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції. Отже, висновки судів попередніх інстанцій про відмову у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через відсутність доказів оплати вказаних послуг не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства та вищенаведеними висновками Верховного Суду».

Відповідно до позиції висловленої Верховним Судом у постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 810/4749/15 підкреслено на необхідності детального аналізу та вивчення документів, поданих на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, з метою уникнення випадків її присудження за доцільні, дублюючі одна одну, послуги, які не мали впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних професійних навиків. Крім того, у даному ж рішенні вказано й про те, що витрати за час перебування адвоката у судовому засіданні повинні підтверджуватися хронометричними даними протоколу судового засідання.

З урахуванням вказаної правової позиції Верховного Суду, а також приймаючи до уваги той факт, що позовні вимоги задоволені судом частково, а наявні у матеріалах справи документи не відображають часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), та його вартості, суд доходить висновку, що справедливим та співрозмірним є призначення компенсації витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2 000 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 72-78, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов фізичної особа-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління з питань праці Головного управління Держпраці у Київській області Ющенка Віталія Петровича при проведенні інспекційного відвідування (перевірки) згідно з направленням № 1654 від 02.10.2019, складенні акту інспекційного відвідування № КВ1654/1063/АВ від 15.10.2019, припису про усунення виявлених порушень № КВ1654/1063/АВ/П від 15.10.2019, та розгляді заперечень на акт інспекційного відвідування.

3. Визнати протиправними дії (бездіяльність) заступника начальника Головного управління Держпраці у Київській області Стахівського Сергія Миколайовича при розгляді заперечень на акт інспекційного відвідування № КВ1654/1063/АВ від 15.10.2019, скарги на припис про усунення виявлених порушень № КВ1654/1063/АВ/П від 15.10.2019 та при прийнятті постанови про накладення штрафу № КВ 1654/1063/АВ/ТД/ФС-626 від 22.10.2019.

4. Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу № КВ 1654/1063/АВ/ТД/ФС-626 від 22.10.2019.

5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. Стягнути з Головного управління Держпраці у Київській області (місцезнаходження: 04060, м. Київ, вул. Вавілових, 10; ідентифікаційний код юридичної особи: 39794214) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, судові витрати по сплаті судового збору у сумі 8 849 (вісім тисяч вісімсот сорок дев`ять) грн. 60 коп.

7. Стягнути з Головного управління Держпраці у Київській області (місцезнаходження: 04060, м. Київ, вул. Вавілових, 10; ідентифікаційний код юридичної особи: 39794214) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особа-підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного ухвали.

Суддя К.С. Пащенко