Справа № 640/29899/21
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2022 року м. Київ № 640/29899/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДПС у м. Києві
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСКАЕ»
простягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДР: 44116011) звернулося до суду з позовом до ТОВ «ЕСКАЕ» (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, 2, кім. 63, код ЄДР: 34272038), в якому просить суд стягнути податковий борг у розмірі 490873,61 грн.

Позиція заявника.

ГУ ДПС зазначає, що відповідно до інтегрованої картки платника податків, товариство на момент звернення до суду має заборгованість перед бюджетом з ПДВ, податку на прибуток підприємств у розмірі 490 873,61 грн.

Вказана заборгованість, як вбачається з позову, виникла у зв`язку із самостійним декларування податкових зобов`язань та за результатами проведення контрольно-перевірочної роботи та прийняття ППР.

Як вбачається з позову, - оскільки податкові зобов`язання були узгоджені та несплачені, вони набули статусу податкового боргу.

Відповідно, як зазначено у позові, контролюючим органом направлено відповідачу податкову вимогу податкову вимогу № 254570-17 від 1.12.2018 року.

Відтак, оскільки вжиті заходи не призвели до погашення податкового боргу, ГУ ДПС просить суд стягнути суму податкового боргу з відповідача за рішенням суду.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою судді від 06.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Копія позову надіслана ГУ ДПС на адресу відповідача, зазначену в ЄДР (податкова адреса), що підтверджується відповідним реєстром.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі 11.12.2021 направлена на адресу відповідача та 13.01.2022 повернута поштою без вручення з незалежних від суду причин (адресат не знаходиться за адресою), а відтак, в силу приписів п. 5 ч. 6 ст. 251 КАС України та в кореспонденції із загальними правилами другого речення ч. 11 ст. 126 КАС України (щодо вручення процесуальних документів суду) вказана ухвала вважається врученою відповідачу в силу Закону, а відповідач - належним чином повідомленим про розгляд справи.

Ухвала також оприлюднена 09.12.2021 в ЄДРСР.

Відповідач не скористався своїм правом надати заперечення проти позову.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, що стосується і юридичних осіб.

Згідно з положеннями ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з п.38.1 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

У свою чергу, відповідно до п/п. 14.1.39 ПК України «грошове зобов`язання платника податків» - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п/п. 14.1.156. ПК України «податкове зобов`язання» - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

У даному випадку вбачається, що податковий борг виник внаслідок несплати товариством податкових зобов`язань за вищезгаданим ППР:

№ від 05.12.2018, відповідно до якого за результатами перевірки встановлено порушення п. 187.1., п. 200.4. ПК України та збільшено податкове зобов`язання з ПДВ на 14862,00 грн. за основним платежем та на 7431,00 грн. за штрафними санкціями. Вказане ППР надіслано 06.12.2018 на адресу товариства, не вручене з незалежних від контролюючого органу причин («за закінченням встановленого строку зберігання») та повернуто 08.01.2019 до ГУ ДПС. При цьому, в матеріалах справи наявні докази надіслання 24.10.2018 на адресу товариства акту перевірки від 19.10.2018, який повернутий без вручення з незалежних від контролюючого органу причин.

№ від 05.12.2018, відповідно до якого за результатами перевірки встановлено порушення п. 187.1. ПК України та збільшено податкове зобов`язання з ПДВ на 39793,00 грн. за основним платежем та на 19896,50 грн. за штрафними санкціями. Вказане ППР надіслано на адресу товариства, не вручене з незалежних від контролюючого органу причин («за закінченням встановленого строку зберігання») та повернуто 08.01.2019 до ГУ ДПС. При цьому, в матеріалах справи наявні докази надіслання 24.10.2018 на адресу товариства акту перевірки від 18.10.2018, який повернутий 24.11.2018 без вручення з незалежних від контролюючого органу причин.

№ від 05.12.2018, відповідно до якого за результатами перевірки встановлено порушення п. 187.1. ПК України та збільшено податкове зобов`язання з ПДВ на 197092,00 грн. за основним платежем та на 98546,00 грн. за штрафними санкціями. Вказане ППР надіслано на адресу товариства, не вручене з незалежних від контролюючого органу причин («за закінченням встановленого строку зберігання») та повернуто 08.01.2019 до ГУ ДПС. При цьому, в матеріалах справи наявні докази надіслання 16.05.2018 на адресу товариства акту перевірки, який 21.06.2018 повернутий без вручення з незалежних від контролюючого органу причин.

№ від 01.08.2019, за порушення строків сплати суми грошового зобов`язання з ПДВ нараховані штрафні санкції у розмірі 49,00 грн. (за платежем «ПДВ»); № від 01.08.2019, за порушення строків сплати суми грошового зобов`язання з ПДВ нараховані штрафні санкції у розмірі 16934,37 грн. (за платежем «ПДВ»). Вказані ППР надіслані на адресу товариства, однак, не вручені з незалежних від контролюючого органу причин («за закінченням встановленого строку зберігання») та повернуті 06.09.2019 до ГУ ДПС. До матеріалів справи також надано копію акту перевірки.

№ від 02.03.2020, за порушення строків реєстрації п/н накладено штраф у розмірі 628,48 грн. (за платежем «ПДВ»). Вказане ППР надіслано на адресу товариства, однак, не вручене з незалежних від контролюючого органу причин («за закінченням встановленого строку зберігання») та повернуто 04.04.2020 до ГУ ДПС. До матеріалів справи також надано копію акту перевірки, який надісланий на адресу товариства.

№ від 10.02.2020, за порушення строків реєстрації п/н накладено штраф у розмірі 3885,29 грн. (за платежем «ПДВ»). Вказане ППР надіслано на адресу товариства 12.02.2020, однак, не вручене з незалежних від контролюючого органу причин («за закінченням встановленого строку зберігання») та повернуто 13.03.2020 до ГУ ДПС. До матеріалів справи також надано копію акту перевірки, який надісланий на адресу товариства.

№ від 29.04.2020, за яким нараховані штрафні санкції у розмірі 1020 грн. Вказане ППР надіслано на адресу товариства, однак, не вручене з незалежних від контролюючого органу причин («адресат відсутній») та повернуто 13.05.2020 до ГУ ДПС. До матеріалів справи також надано копію акту перевірки, який надісланий на адресу товариства.

Згідно ІКПП донараховані також штрафні санкції згідно за п. 120.1.1 ПКУ за ППР № від 26.05.2020 (за платежем «ПДВ») 119,41 грн., яке не вручене з незалежних від контролюючого органу причин та 14.07.2020 проведено в ІКПП. До матеріалів справи також надано копію акту перевірки, який надісланий на адресу товариства.

Окрім того, за деклараціями з ПДВ за 04 місяць 2019, за 1 місяць 2019, за 12 місяць 2018, за 11 місяць 2018, за 08 місяць 2019 товариством задекларовано до сплати відповідно 5191,00 грн., 245,00 грн., 11047,00 грн., 88656,00 грн., 5050 грн.

За наявними розрахунками та даними з ІКПП нарахована також пеня.

Загалом, згідно з детальним розрахунком з ПДВ борг складає 481487,96 грн., у т.ч. пені.

16.01.2020 в ІКПП проведено 340 грн. штрафних санкцій за ППР № 029093410 від 20.11.2019 (за платежем «податок на прибуток»), яке надіслано товариству, але не вручене з незалежних від контролюючого органу причин та 14.07.2020 проведено в ІКПП

Крім того, згідно з деклараціями з податку на прибуток: від 28.02.2019 визначено грошове зобов`язання 4707,65 грн. із терміном сплати 11.03.2019, від 27.02.2020 визначено грошове зобов`язання у розмірі 4338,00 грн. із терміном сплати 10.03.2020.

Загалом, згідно з детальним розрахунком з податку на прибуток борг складає 9385,65 грн. податкових зобов`язань.

Що стосується вручення ППР.

Як вже зазначалося, ППР не вручені з незалежних від контролюючого органу причин, а відтак, за правилами п. 58.3, 42.2., абз. 6 п. 42.4. ПК України ППР вважаються врученими в силу закону.

Одразу слід зауважити, що вказані ППР не є предметом оскарження та перегляду у даній справі. Оцінка правомірності ППР знаходиться поза межами компетенції суду у даній справі. Предметом дослідження у даній справі є перевірка дотримання контролюючим органом правил та процедур, що передують зверненню до суду із даним позовом.

За наявною в КП «ДСС» інформацією відомості про оскарження ППР у суді чи відомості про їх скасування - відсутні. Зустрічний позов відносно них до суду не заявлявся.

Додатково до вищезгаданого та щодо актів перевірок, слід також зазначити, що акти направлялися на адресу товариства, однак, також не були вручені товариству з незалежних від податкового органу причин, а відтак, в силу п. 86.2, п. 86.4., п. 42.2., абзаців 2- 3 п. 58.3, абз. 6 п. 42.4. ПК України Акти вважаються врученими відповідачу в силу закону.

Щодо узгодження податкових зобов`язань за ППР, слід зазначити, що строк сплати за ППР - 10 днів після дати отримання.

Відповідно до п. 57.3. ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 56.17. ПК України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків. При цьому, відповідно до п/п. 56.17.1. ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

Відповідно до п/п. 14.1.175. ПК України «податковий борг» - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Вказані податкові зобов`язання проведені в інтегрованій картці платника.

Доказів оскарження чи скасування зазначеного ППР не надано.

Враховуючи положення та строки, визначені п. 57.3. ПК України, те, що нараховані у ППР податкові зобов`язання не були сплачені, а ППР не були оскаржені, податкові зобов`язання набули статусу податкового боргу.

Що стосується самостійно визначених податкових зобов`язань слід додати, що відповідно до п. 54.1. ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Крім того, відповідно до п. 56.11. ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

У даному випадку відповідачем самостійно декларувалися податкові зобов`язання з ПДВ та з податку на прибуток, заявлені ГУ ДПС до стягнення, а відтак вказані зобов`язання є узгодженими та не можуть бути оскаржені.

У свою чергу, відповідно до п. 57.1. ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки самостійно визначені податкові зобов`язання є узгодженими та не були своєчасно сплачені і у повному обсязі сплачені, вони набули статусу податкового боргу.

Пунктом п. 59.1. ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.3. ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

У даному випадку, контролюючим органом сформована податкова вимога № 254570-17 від 19.12.2018 на суму існуючого станом на 18.12.2018 податкового боргу у розмірі 47948,52 грн. (КБК 14010100), з яких: за основним платежем 357,23 грн., штрафні санкції 47591,29 грн.

Податкова вимога направлена на адресу товариства, однак 02.02.2019 повернута з незалежних від контролюючого органу причин «за закінченням встановленого строку зберігання», а відтак, за правилами п. 59.1., п. 58.3., п. 42.2., абз. 6 п. 42.4. ПК України, податкова вимога вважається врученою відповідачу в силу закону.

Доказів оскарження чи скасування зазначеної вимоги суду не надано.

Наявність суми боргу не переривалася його сплатою. Враховуючи наведене, формування нової податкової вимоги ПК України не вимагає.

Відповідно до п. 95.1 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

В контексті наведеного слід додати, що згідно із п. 41.2 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

У свою чергу, згідно з п. 95.2 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги, що дотримано у цьому випадку.

Відповідно до п. 95.3 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Стягнення проводиться за правилами Глави 11 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті Постанова Правління Національного банку України 21.01.2004 № 22 (через інкасові доручення).

Відповідачем не надано суду доказів, які б надали суду можливість пересвідчитись у сплаті відповідачем нарахованих сум.

Наявність заявленого до стягнення боргу підтверджується наданими позивачем до справи обліковими (ІКПП) та довідковими матеріалами.

При цьому, судом враховується те, що на всіх етапах виникнення податкових зобов`язань та податкового боргу, права товариства, зокрема, на інформацію щодо боргу та його структури, були забезпечені, але товариство не скористалось правом на оскарження.

Враховуючи викладене, а також відсутність даних щодо сплати станом на день прийняття рішення у справі боргу, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Слід окремо додати, що відповідно до абзацу десятого пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; код ЄДР ВП 44116011) задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСКАЕ» (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, 2, кім. 63, код ЄДР: 34272038) податковий борг у розмірі 490 873,61 грн., з яких:

481 487,96 грн. з ПДВ (КБК 14010100),

9385,65 грн. з податку на прибуток (КБК 11021000).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Днем вручення процесуальних документів в електронній формі є день отримання судом повідомлення про доставлення документів на офіційну електронну адресу особи (п. 2 ч. 6 ст. 251 КАСУ), якою є (п. 5.8. Положення про ЄСІТС від 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21): сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів або адреса електронної пошти, з якої надійшли до суду документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом (п. 59 «Перехідні положення»).

Суддя О.А. Кармазін