Справа № 545/1921/22
Суддя: Потетій А. Г.
Дата ухвалення: 2022-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/1921/22
Провадження № 2-а/545/78/22
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

"25" серпня 2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Потетій А.Г., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про визнання дій незаконними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій відповідача незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, обґрунтовуючи вимоги тим, що вказана постанова є незаконною, оскільки вона винесена із порушенням вимог чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи, що грубо порушує його права.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 19 травня 2022 року поліцейським 2 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Львівській області капітаном поліції Федевич Іваном Михайловичем було складено стосовно ОСОБА_1 .

Постанову серія ЕАО18 № 5400585 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У даній постанові вказується, що ОСОБА_1 19 травня 2022 року о 21 годині 38 хвилин поблизу села Баюнин, дорога Київ-Чоп М06 508км, керуючи ТЗ перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.34 ПДР - Порушення вимог розмітки проїзної частини доріг. Згідно даної постанови на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає дії посадової особи відповідача щодо винесення постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП протиправними, оскільки постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України щодо її змісту та процедури складання, є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Звертає увагу, що він не здійснював перетин суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1, 19 травня 2022 року о 21 годині 38 хвилин поблизу села Баюнин, дорога Київ-Чоп М06 508 км. Він їхав на належному йому автомобілі з повним дотриманням правил дорожнього руху та дорожньої розмітки. Крім того, працівниками поліції не було надано жодних належних доказів, які б встановленому законом порядку б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. А тому позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

У судове засідання позивач та його представник адвокат Ейбатов З.М. не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав у повному обсязі, прохав задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився про місце, дату і час судового засідання повідомлений належним чином. У відзиві на позов представником відповідача заявлено клопотання про розгляд справи без його участі.

Зокрема у відзиві на позов представник відповідача прохав відмовити у задоволенні позову у повному обсязі посилаючись на те, що 19.05.2022 року в ході виконання службових обов`язків поліцейський Управління, виявив транспортний засіб Haval H6 номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням, як пізніше стало відомо, громадянина ОСОБА_1 , що рухався о 21 год. 38 хв., по автомобільній дорозі М06 «Київ-Чоп», 508 км, перетнув дорожню розмітку 1.1. «вузька суцільна лінії», чим порушив Правила дорожнього руху затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР), Кодекс України про адміністративні правопорушення вiд 07.12.1984 № 8073-X (далі КУпАП) передбачає санкцію.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП поліцейський Управління виніс постанову по справі про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу.

Як вбачається з ситуації, о 21 год. 38 хв., по автомобільній дорозі М06 «Київ-Чоп», 508 км, позивач керуючи транспортним засобом Haval H6 номерний знак НОМЕР_1 , перетнув дорожню розмітку 1.1. «вузька суцільна лінії», тим самим порушив пункт 34 ПДР. За дане адміністративне правопорушення, КУпАП передбачає санкцію ч. 1 ст. 122.

Інспектор чітко спостерігав факт допущення Позивачем порушення вимог ПДР, а тому, як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено шляхом винесення Постанови.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлено ПДР.

Відповідно до вимог дорожньої розмітки 1.1. вузька суцільна лінія - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінію 1.1 перетинати забороняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Як вбачається з ситуації, рухаючись по автомобільній дорозі М06 «Київ-Чоп», 508 км, позивач перетнув вузьку суцільну лінію, тим самим порушив вимоги горизонтальної дорожньої розмітки, отже підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Зважаючи на те, що сторони висловили свою позицію, відповідач подав відзив на позов, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

На підставі викладеного суд вирішив провести розгляд справи у письмовому провадженні відповідно до вимог ст. 205 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено судом, згідно даних постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5400585 від 19.05.2022 року, ОСОБА_1 19.05.2022 року о 21 год. 38 хв. керуючи транспортний засіб Haval H6 номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автомобільній дорозі М06 «Київ-Чоп», 508 км, перетнув дорожню розмітку 1.1. «вузька суцільна лінії», яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 34 Правила дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Стаття 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно абзацу третього глави 1 розділу 34 ПДР України горизонтальна розмітка має таке значення: 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15.

Частина перша статті 122 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Враховуючи всі вищевказані норми законодавства, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано до порушника стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 340 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно пояснень позивача 19.05.2022 об 21 год. 46 хв. він не здійснював перетин суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1 поблизу села Баюнин, дорога Київ-Чоп М06 508 км. Він їхав на належному йому автомобілі з повним дотриманням правил дорожнього руху та дорожньої розмітки.

Вказані пояснення позивача не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами по справі, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України.

Вказані обставини, а саме відсутність доказів, які б фіксували та підтверджували факт перетину водієм ОСОБА_1 суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1 поблизу села Баюнин, дорога Київ-Чоп М-06 508 км. свідчать про недоведеність вини позивача в інкримінованому адміністративному правопорушенні.

Крім того, відповідачем взагалі не надано жодних доказів (відео чи фото) фіксації наявності дорожньої розмітки 1.1 на вказаному в оскаржуваній постанові ділянці дороги.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовано не в автоматичному режимі серії ЕАО №5400585 від 19.05.2022 року складеної відносно ОСОБА_1 , що у свою чергу відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі по адміністративне правопорушення.

Разом з тим, дії зі складення постанови у справі про адміністративне правопорушення є, по суті, виконанням службовими особами своїх повноважень, наданих чинним законодавством. Отже, вказані дії суб`єкта владних повноважень не порушують прав позивача.

З огляду на викладене суд вважає, позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення, а оскаржувана постанова до скасування як незаконна із закриттям провадження у справі у відповідності до вимог ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 , ч. 5 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною третьою ст. 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

В обґрунтування витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат позивачем надано Договір про надання правової допомоги №23А/2021 від 19.11.2021 року з Додатковою угодою від 14.02.2022 року, Акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) № 1 від 27.06.2022 року, звіт (розрахунок) про надання послуг з професійної правничої допомоги, що пов`язані з розглядом справи у суді від 27.06.2022 року, квитанцію про фактичну оплату послуг адвоката на суму 4960,00 грн. у зв`язку з чим зазначені витрати підлягають стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Згідно ст. 139 КАС України судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 77, 241-246 КАС України, ст. ст. 122 ч. 1, 126, 247, 259-263, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», Конституцією України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5400585 від 19.05.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання незаконними дій поліцейського 2 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Львівській області капітана поліції Федевич Івана Михайловича щодо складення відносно ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5400585 від 19.05.2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень з Департаменту патрульної поліції (місце знаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд 3; код за ) на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 248,10 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень з Департаменту патрульної поліції (місце знаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд 3; код за ) на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 2480,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при проголошенні у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Г. Потетій