Справа № 640/22198/20
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м. Київ № 640/22198/20

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Донця В.А. розглянув у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії за вислугу років;

- зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за вислугу років з 02.03.2020 з зарахуванням до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) періоду роботи з 13.09.1988 по 01.02.1999.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.10.2020 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати судовий розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов.

Розпорядженням керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2021 № 694 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді, у провадженні якого перебувала справа № 640/22198/20, для подальшого розгляду справу передано на повторний автоматичний розподіл справ між суддями.

Протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 31.03.2020 визначено суддю для розгляду цієї справи - Донця В.А.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.04.2021 прийнято справу до розгляду суддею Донцем В.А. та ухвалено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність неврахування відповідачем до його страхового стажу періоду роботи з 13.09.1988 по 01.02.1999 на підприємстві Черкаська пересувна механізована колона Облспоживспілки, який підтверджується архівною довідкою від 23.09.2019 №18961-01-21, на посаді водія вантажного автомобіля, яка входить до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, досяг 55 років, має загальний трудовий стаж понад 30 років, стаж роботи водієм міського пасажирського транспорту та водія великовагового автомобіля, зайнятого у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв - 18 років 09 місяців 25 днів, що є достатнім для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідач надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву відповідача в якому просить залишити таку без задоволення з посиланням на те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. При цьому, згідно з архівною довідкою від 23.09.2019 №18961-01-21, позивач працював на посаді водія вантажного автомобіля КАМАЗ, проте період з 13.09.1988 по 01.02.1999 не зараховано до стажу у вислугу років, оскільки не підтверджено роботу у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв (за Списком №1 та/або Списком №2). Крім того, відповідач вказав на те, що період роботи, який дає право на даний вид пенсії підтверджується довідками підприємств, установ, та організацій або їх правонаступниками. В разі, якщо організація ліквідована, підтвердження стажу здійснюється на підставі окремої заяви Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві на підставі архівних документів. Оскільки відсутній необхідний стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, у призначенні пенсії за вислугу років за заявою позивача від 02.03.2020 №3677 немає підстав.

Дослідивши письмові докази, Судом встановлено.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до відповідача з заявою від 02.03.2020 про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 8 статті 114 Закону № 1058-IV. До вказаної заяви позивачем надано: трудову книжку, диплом, довідку про навчання, військовий квиток, пільгову довідку від 20.06.2016 №ок-20, довідки про зарплату, довідка про підтвердження пільгового стажу від 27.01.2020 №10/01, особову картку, накази особового складу, архівну довідку від 23.09.2019 №18961-01-21.

За результатами розгляду заяви позивача від 02.03.2020 відповідач листом від 17.03.2020 №2600-0314-/37138 відмовив у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах з підстав відсутності необхідного страхового стажу за вислугу років (12 років 6 місяців) та зазначив, що трудовий стаж позивача складає 33 роки 08 місяців 07 днів, з яких водієм міського пасажирського транспорту - 08 років 05 місяців 01 день. Період роботи згідно довідки від 23.09.2019 №18961-01-21 з 13.09.1988 по 01.02.1999, коли позивач працював на посаді водія вантажного автомобіля КАМАЗ не зараховано до стажу у вислугу років, оскільки не підтверджено роботу у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв (за Списком №1 та/або Списком №2).

Не погодившись із відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з незарахуванням до страхового стажу періоду роботи на підприємстві Черкаська пересувна механізована колона Облспоживспілки з 13.09.1988 по 01.02.1999, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Суд звертає увагу, що предметом спору у цій справі є оцінка правомірності дій Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 114 Закону 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацами другим - третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту і абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті, страхового стажу, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 2 частини другої цієї статті.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті.

Відмовляючи у призначенні пенсії позивачу відповідач зазначив, загальний стаж позивача 33 роки 08 місяців 07 днів, пільговий стаж за Списком №2 складає 8 років 5 місяців 1день.

При цьому, відповідачем не враховано до пільгового стажу позивача періоди роботи з 13.09.1988 по 01.02.1999 на посаді водія вантажного автомобіля КАМАЗ, оскільки не підтверджено роботу у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв (за Списком №1 або/та Списком №2).

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05.11.1991).

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками №2 деталізоване у Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок №383).

Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 затверджений Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці (далі - Порядок №442).

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку №442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Оцінка умов праці під час атестації робочих місць проводиться з метою встановлення класів (ступенів) шкідливих умов праці відповідно до Державних санітарних норм та правил "Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу", затверджених МОЗ.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку №442 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 06.12.2015 у справі № 686/19687/14а та Верховним Судом у постанові від 16.05.2019 у справі № 592/7130/17.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1 затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсій на пільгових умовах або за вислугу років. Цей порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком.

Підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, які утворюються при головних управління Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку, підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Верховний Суд у постанові від 23.09.2021 у справі №227/4273/16-а зазначив, що за змістом зазначених норм вбачається, що необхідність звернення до комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років необхідно лише у тому випадку, коли що у трудовій книжці відсутні дані про безпосередню зайнятість протягом повного робочого дня у виробництві зі шкідливими умовами праці.

Як встановлено судом, у трудовій книжці позивача відсутній запис щодо його роботи з 13.09.1988 по 01.02.1999 на підприємстві Черкаська пересувна механізована колона Облспоживспілки на посаді водія вантажного автомобіля, зайнятого у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв.

При цьому, на підтвердження стажу роботи з 13.09.1988 по 01.02.1999 на підприємстві Черкаська пересувна механізована колона Облспоживспілки на посаді водія вантажного автомобіля КАМАЗ, позивач надав архівну довідку від 23.09.2019 №18961-01-21. При цьому, вказана довідка містить інформацію про те, що за Документами Черкаського будівельно-монтажного управління Облспоживспілки, з 1980 року перейменованого у Черкаську пересувну механізовану колону Облспоживспілки, які зберігаються в архівному відділі, встановлено, що ОСОБА_1 працював на підприємстві: наказом (розпорядження) від 13.09.1988 №221-к ОСОБА_1 , бетонник 3 розряду, переведений водієм вантажного автомобіля Камаз, 2 класу на дільницю механізації з 13.09.1988; наказом (розпорядженням) від 01.02.1999 №4-к, ОСОБА_1 , водій 1 класу дільниці механізації звільнений за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України з 01.02.1999.

Крім цього зазначено, що накази про відпустки за 1988-1999 роки, табелі робочого часу, особові картки, картки умов праці, книги обліку роботи працівників у шкідливих умовах праці за 1985-1999 роки до архіву не надходили.

Наказами від 18.08.1994 №115 "Про атестацію робочих місць у ПМК" та від 28.12.1995 №126 "Про підсумки атестації робочих місць" було затверджено "Перелік робочих місць, професій працівникам, яких підтверджене право на пільги і компенсації передбачені законодавством", яким зокрема, атестовано посаду "водій Камаза". При цьому, вказані документи не містять відомостей про визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах, складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників, зокрема і щодо посади "водій Камаза", так як і відсутні дані, за результатами проведеної атестації, щодо віднесення посади "водій Камаза" до Списку №1 або Списку №2. Відтак, вказані документи підтверджують факт перебування позивача на посаді "водій Камаза", однак, відсутні дані щодо віднесення такого робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці.

Таким чином, наявний в позивача стаж роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, менший, ніж визначено пунктом 8 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV (12 років 6 місяців), що обумовлює правомірність висновків відповідача про відсутність підстав для призначення такої пенсії.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. (квитанція від 08.10.2020 №85798).

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, відповідачем не надано доказів понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, такі витрати розподілу та присудженню не підлягають.

Керуючись статтями 246 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (ідентифікаційний код 42098368, місцезнаходження: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно -Кудрявська, 16).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.А. Донець