Справа № 760/13948/21
Суддя: Калініченко О. Б.
Дата ухвалення: 2022-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Соколовській А.А.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Горпинка Ігоря Руслановича, Управління патрульної поліції в м. Києві, третя особа Департамент патрульної поліції, про визнання дій протиправними, скасування постанови, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

26.05.2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до інспектора УПП в м. Києві Горпинка І.Р., УПП в м. Києві, третя особа ДПП, про визнання дій протиправними, скасування постанови, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

З позову вбачається, що позивач оскаржує постанову інспектора Горпинка І.Р. серії ЕАН № 4206968 від 14.05.2021 року, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП за порушення п. 2.9 (в) ПДР України.

Позивач не погоджується з постановою, вважає її незаконною, а дії працівника поліції протиправними.

Представник в позові зазначає, що оскаржувана постанова була складена без надання позивачу можливості ознайомитися із матеріалами, які б вказували на його порушення, а сам розгляд і винесення постанови відбулося без фактичної участі позивача та з грубим порушенням процедури розгляду адміністративних матеріалів.

Пояснює також, що 14.05.2021 року о 17:30 хв. Позивач, рухаючись по вул. Вадима Гетьмана, відреагувавши на сигнал автомобіля патрульної поліції із вимогою зупинитися, зупинився біля автозаправки за адресою вул. Вадима Гетьмана, 27Д. Після цього до автомобіля підійшов працівник патрульної поліції, не представившись та не надавши свого службового посвідчення, звинуватив позивача у скоєнні адміністративного правопорушення.

Крім того, в постанові працівником поліції невірно зазначено прізвище позивача, замість вірного « ОСОБА_1 » вказано « ОСОБА_1 », а також вказано неіснуючу адресу проживання.

Щодо самого адміністративного правопорушення вважає, що в діях позивача відсутній його склад, оскільки номерний знак на автомобілі був і завжди присутній, це підтверджується фототаблицями № 1 та № 2, а посилання поліцейського на те, що на транспортному засобі фізичної особи має бути розміщено саме два номерних знаки, є безпідставним та необґрунтованим, оскільки національні стандарти застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов`язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами. Фактично обґрунтування вини позивача сформовано лише на одних даних сприйняття співробітника поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01.06.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та залучено ДПП як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

В ухвалі відповідачам було визначено строк на подання відзиву та пояснень.

Уповноваженими особами сторони відповідача копія ухвали про відкриття провадження та позовна заява з додатками отримані 29.06.2021 року та 22.06.2021 року, відзивів на позовну заяву у встановлений судом строк не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Частиною 6 цієї статті визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

14.07.2021 року до суду надійшли письмові пояснення, в яких представник ДПП просить у задоволенні позову відмовити, вказуючи, що відповідно до п. 2.9 в) ПДР України та ч. 6 ст. 121 КУпАП водію забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака.

У позовній заяві позивач зазначає, що транспортний засіб, яким він керував, має державний номерний знак, але додає фото тільки заднього номерного знака.

Однак, відповідно до загальних вимог та правил застосування Національних стандартів України ДСТУ 4278:2019, які установлюють правила застосування номерних знаків для транспортних засобів усіх типів, у розділі 4, п. 4.1 вказана вимога, що на автомобілях має бути два знаки, а тому трактування представником позивача п. 2.9.в ПДР, у якому зазначено «номерних знак» в однині, як відсутність порушення, є хибним.

Також посилається на Віденську конвенцію про дорожній рух.

Саме відповідач за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, оцінив докази, а також врахував те, що він особисто бачив, що позивач керував ТЗ «TESLA MODEL 3», н.з. НОМЕР_1 , без переднього номерного знаку, відреагувавши на дане адміністративне правопорушення, будучи при виконанні своїх службових обов`язків, зупинив даний транспортний засіб.

Позивач не заперечував відсутність переднього номерного знаку, відповідач повідомним позивачу, що згідно вчиненого порушення ПДР щодо нього буде розглянута справа про вчинення адміністративного правопорушення. Відповідач пояснив позивачу його права та відповідно до покладених на нього обов`язків о виніс постанову згідно норм чинного законодавства.

Щодо тверджень позивача щодо невірно зазначеного прізвища, пояснює, що під час винесення постанови відповідачем було допущено технічну описку, що не можу бути оцінено судом як підстава для скасування обґрунтованого рішення поліцейського та не може бути підставою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності.

Крім того, зазначає, що диспозиція ст. 286 КАС України не передбачає визнання дій протиправними чи незаконними, якщо розглядається справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є актом індивідуальної дії, яким інспектором поліції конкретна особа притягується до відповідальності. Визнання протиправними чи незаконними дій інспектора не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, що не відповідає завданню адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 14.05.2021 року інспектором Горпинком І.Р. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4206968, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн. за порушення п. 2.9. (в) ПДР України.

Вбачається, що у постанові прізвище позивача помилково вказано невірно - « ОСОБА_1 », разом з тим, зазначення поліцейським в оскаржувані постанові неправильних або неточних даних не є підставою для спростування у випадку доведення порушення позивачем ПДР України, та є опискою. Аналогічні правові позиція викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 24.12.2019 року у справі № 459/1801/17, від 28.11.2018 року у справі № 537/1214/17.

Згідно з п.п. 3, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Зі змісту постанови вбачається, що водій керував ТЗ без переднього державного номерного знаку.

Позивач заперечує свою вину щодо порушення правил дорожнього руху, а оскаржувану постанову вважає такою, що підлягає скасуванню, зазначаючи, що номерний знак на автомобілі був і завжди присутній, а для того щоб поліцейський мав право вимагати від учасника дорожнього руху фізичної особи дотримання положень ДСТУ 4278:2006 при оформленні адміністративних матеріалів та притягнення до адміністративної відповідальності у відповідних статтях КУпАП або ПДР має бути пряме посилання на нього.

Разом з тим, з такими доводами сторони позивача суд не погоджується огляду на наступне.

Так, згідно п. 2.9 в) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака.

Частиною 6 ст. 121 КУпАП передбачена, зокрема, відповідальність за керування водієм транспортним засобом без номерного знака.

Відповідно до ДСТУ 4278:2019 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні вимоги. Правила застосування» кількість знаків на автомобілях має бути - два знаки, які треба встановлювати лише в передбачених з конструкцією місцях, зазначених виробником.

Крім того, 08.11.1968 року з метою полегшення міжнародного дорожнього руху і підвищення безпеки дорожнього руху шляхом впровадження стандартних правил дорожнього руху, у Відні була укладена Віденська конвенція про дорожній рух, що була ратифікована із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.74 року та набула чинності 21.05.1977 року

За змістом ч. 1 ст. 36 вказаної конвенції на кожному автомобілі, який знаходиться у міжнародному русі, повинен розміщуватися попереду та позаду реєстраційний номер; однак на мотоциклах цей номер повинен розміщуватися тільки позаду.

Транспортний засіб позивача «TESLA MODEL 3» є автотранспортом, тому на ньому повинно бути встановлено два номерні знаки.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 79 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

В обґрунтування правомірності винесення оскаржуваної постанови представник ДПП до поданих письмових пояснень додає диск DVD-R, на якому міститься відеозапис та фотографія, що підтверджують відсутність на автомобілі, яким керував позивач, переднього номерного знаку.

Слід звернути увагу, що позивач на відео настоюю на тому, що має номерний знак та він розташований в задній частині автомобіля, а також вказує інспектору, що документи будуть ним надані лише після того, як останній знайде в інкримінованій йому статті чітко щодо зазначення необхідності наявності переднього знаку.

Суд зауважує, що таке спілкування позивача з представника патрульної поліції є недопустим та перешкоджає виконанню працівниками своїх повноважень.

Виходячи з викладеного, судом фактично встановлено, що позивач, дійсно, 14.05.2021 року, керуючи автомобілем марки «TESLA MODEL 3», д.н.з. НОМЕР_1 , та в момент зупинення його інспекторами патрульної поліції керував без номерного знаку, який мав бути розміщений попереду, чим порушив ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність.

За висновками Верховного Суду в постанові від 17.05.2018 року (справа № 753/4366/17) не спростовує здійсненого позивачем адміністративного правопорушення факт не надання йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху роз`яснень, передбачених положеннями статей КУпАП. Ці недоліки не можуть бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Слід також зазначити, що порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем не впливає на суть вчиненого правопорушення та не є підставою для задоволення позовних вимог. Аналогічного висновку дійшов Київський апеляційний адміністративний суд в постанові від 30.10.2017 року (справа № 761/4692/17). До того ж, фактично дії позивача не давали можливості працівника поліції провести розгляд справи в порядку, визначеному КУпАП.

Крім того, за правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.02.2018 року (справа 536/583/17), у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та у інспектора були наявні правомірні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову та залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

Керуючись ст.ст. 121, 245, 246, 251, 256, 268, 276, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 21, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Горпинка Ігоря Руслановича (м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9), Управління патрульної поліції в м. Києві (м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9), третя особа Департамент патрульної поліції, про визнання дій протиправними, скасування постанови, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: