Справа № 640/9714/21
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

30 червня 2022 року справа №640/9714/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі по тексту - позивач, ГУ ДПС)
доПриватного підприємства «ГЕРБЕР» (далі по тексту - відповідач, ПП «ГЕРБЕР»)
про1) визнання недійсними установчих документів ПП «ГЕРБЕР»; 2) припинення юридичної особи ПП «ГЕРБЕР» (ідентифікаційний код 40843568)

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про визнання недійсними установчих документів ПП «ГЕРБЕР» та припинення юридичної особи, оскільки вказане підприємство зареєстроване з порушеннями вимог законодавства. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що підприємство створене з метою отримання прибутку; засновником та керівником значиться ОСОБА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 2051 Кримінального кодексу України, а саме: у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою від 13 квітня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/9714/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач відзиву на адміністративний позов до суду не надав.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

ПП «ГЕРБЕР» (ідентифікаційний код 40843568) зареєстровано Оболонською районною в м. Києві державною адміністрацією 20 вересня 2016 року, про що зроблено запис №0037777.

Згідно з відомостей витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-підприємців та громадських формувань засновником та керівником ПП «ГЕРБЕР» є ОСОБА_1 .

Згідно з ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23 червня 2020 року по справі №766/3697/20, провадження №1-кп/766/2058/20, на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000014 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 2051 Кримінального кодексу України встановлено, що 19 вересня 2016 року, ОСОБА_1 перебуваючи у м. Херсоні, умисно, на виконання злочинної змови із особою на ім`я ОСОБА_2 , достовірно знаючи, що статутний капітал юридичних осіб ним не формувався та юридичні особи реєструються ним без мети здійснення статутної діяльності, а лише з метою отримання грошової винагороди, підписав документи, які йому надав останній, чим вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи.

Вказаною ухвалою, суд звільнив ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за частиною другою статті 2051 Кримінального кодексу України, у зв`язку із закінченням строків позовної давності; кримінальне провадження №0000014, за обвинуваченням ОСОБА_1 закрито.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, керується такими мотивами.

Згідно з підпунктом 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, посадові особи податкового органу вправі звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою-підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб`єктів господарювання.

Положеннями пункту 67.2 статті 67 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців; скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Згідно статті 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У відповідності до статті 551 Господарського кодексу України, ознаки фіктивності, що дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою-підприємцем, в тому числі визнання реєстраційних документів недійсними: зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи; незареєстровано у державних органах, якщо обов`язок реєстрації передбачено законодавством; зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження; зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

Пунктами 3, 4 статті 35 Закону України «Про реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачено, що засновники (учасники) юридичної особи несуть відповідальність за відповідність установчих документів законодавству, а також за відповідність перекладу тексту документів у випадках, визначених пунктом 1 частини першої статті 15 цього Закону. Особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, що подаються для державної реєстрації, завідомо неправдивих відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом.

Однією з підстав припинення юридичної особи та визнання недійсними установчих документів, відповідно до частини першої статті 551 Господарського кодексу України є ознака фіктивності суб`єкта господарювання, а саме зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи.

Верховний Суд України у постанові 30 вересня 2015 року у справі №21-1575а15, застосовуючи нормативний синтетичний підхід у подібних правовідносинах, дійшов висновку, що посадові особи податкового органу вправі звернутися до суду з позовом про визнання установчих документів недійсними в разі виявлення ознак фіктивності суб`єкта господарювання (підприємництва). Стаття 551 Господарського кодексу України містить ознаки (критерії), за якими юридична особа чи діяльність фізичної особи-підприємця можуть бути визнані фіктивними, тобто такими, в яких зовнішня організаційно-правова форма не відповідає її суті та меті створення. Ознаки фіктивності мають бути доведені належними, допустимими і достовірними доказами.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 25 Закону України «Про реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи.

Відповідно до частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що докази, які містяться в матеріалах справи, вказують на наявність ознак фіктивності ПП «ГЕРБЕР», передбачених статтею 551 Господарського кодексу України, а тому суд вважає за необхідне визнати недійсними установчі документи відповідача з моменту реєстрації та припинити юридичну особу ПП «ГЕРБЕР».

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо визнання недійсними установчих документів ПП «ГЕРБЕР» та припинення юридичної особи є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ГУ ДПС підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень стягнення судового збору з відповідача не передбачено.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними установчі документи Приватного підприємства «ГЕРБЕР» (ідентифікаційний код 40843568).

3. Припинити юридичну особу Приватне підприємство «ГЕРБЕР» (ідентифікаційний код 40843568).

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73003, м. Херсон, проспект Ушакова, буд. 75; ідентифікаційний код 43995495);

Приватне підприємство «ГЕРБЕР» (04080, м. Київ, вул. Чорноморська, 1, офіс 7; ідентифікаційний код 40843568).

Суддя В.А. Кузьменко