Справа № 320/8561/21
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2022-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2022 року м.Київ № 320/8561/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Головенко О.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на траспорті в особі Північного міжрегінального управління Укрансбезпеки про визнання протиправним та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державної служби України з безпеки на траспорті в особі Північного міжрегінального управління Укрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови від 01.06.2021 № 244037 про застосування адміністративно - господарського штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 провадження відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно винесено постанову від 06.10.2020 № 220463 про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача, з тих підстав, що ОСОБА_1 не перебуває в статусі автоперевізника автомобіля МАN реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепу марки PEISCHL реєстраційний номер НОМЕР_2 щодо здійснення перевезення вантажу, яке мало місце 17.04.2021.

Позивач вказує, що автомобіль реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепу марки PEISCHL реєстраційний номер НОМЕР_2 дійсно є його власністю, проте на час проведення перевірки, вказаний транспортний засіб на підставі Договору оренди транспортного засобу від 15.04.2021 № 15/1, переданий у оренду ТОВ «ГРАНД - ВАНТАЖ», який здійснював перевезення вантажу. На думку позивача, зазначене виключає його відповідальність за порушення законодавства, зокрема в межах Закону України Про автомобільний транспорт, як автомобільного перевізника.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, у якому проти позовних вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні позову. На обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що позивач не повідомив про те, що транспортний засіб, які був об`єктом перевірки, переданий в користування ТОВ «ГРАНД - ВАНТАЖ».

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані учасниками справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , позивачу на праві власності належить транспортний засіб МАN реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2005, дата реєстрація 10.11.2020.

20.09.2020 інспекторами Північним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки, відповідно до направлення на перевірку № 026476 від 09.04.2021, на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів в місцях навантаження і розвантаження, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

Співробітниками Північним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки зупинений транспортний засіб марки МАN реєстраційний номер НОМЕР_1 для проведення перевірки, що належить на праві власності ОСОБА_1 .

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки МАN реєстраційний номер НОМЕР_1 встановлено, що загальна маса транспортного засобу становить 12,11 т при нормативно допустимій - 11 т.

Надалі, відповідно до ч. 4 п. 4 Порядку № 1007/1207 контролюючими особами Північного міжрегіонального управлінням Укртрансбезпеки складено довідку про здійснення габаритно-вагового контролю від 17.04.2021.

У зв`язку із зазначеним, інспекторами Укртрансбезпеки складено акт № 046832 від 17.04.2021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом від № 275398 від 17.04.2021. Водія з вказаними актами було ознайомлено.

Також, 17.04.2021 Укртрансбезпеки складено розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому нараховано до сплати 349,92 євро.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт в.о. заступником начальника Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Бобко А.І. відносно ОСОБА_1 прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 244037 від 01.06.2021, відповідно до якої на позивача на підставі абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн.

Не погодившись із прийнятою постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачених Конституцією України та іншими Законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344 (далі - Закон № 2344), Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок), Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 (далі - Правила дорожнього руху) та Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила проїзду транспортних засобів).

Згідно до ч. 1 ст.5 Закону України Про автомобільний транспорт № 2344, основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Приписами ст. 6 зазначеного Закону передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 8 вказаного Положення).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб`єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень передбачено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі Порядок - № 1567).

Згідно із зазначеним Порядком №1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Відповідно до п. 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до п. 15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених ст. 39 і 48 Закону України Про автомобільний транспорт документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог ст. 53, 56, 57 і 59 Закону України Про автомобільний транспорт; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення визначені ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством.

У відповідності до ст. 60 Закону № 2344 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Абзацом 15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, суб`єктом юридичної відповідальності за ст. 60 Закону № 2344 є автомобільний перевізник.

Згідно ст. 1 Закону № 2344, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Таким чином, автомобільний перевізник це не завжди власник автомобіля, це особа, яка його використовує, тобто здійснює перевезення пасажирів чи (та) вантажів цим транспортним засобом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу - автомобіля марки МАN реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2005 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ).

Вказаний транспортний засіб відповідно до Договору оренди транспортного засобу № 15/1 від 15.04.2020 передало в користування ТОВ «ГРАНД - ВАНТАЖ».

Таким чином, на час проведення перевірки, транспортний засіб - автомобіль марки МАN реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_1 на підставі Договору оренди транспортного засобу № 15/1 від 15.04.2021, акту приймання-передачі транспортних засобів в оренду від 15.04.2021 перебував у користуванні ТОВ «ГРАНД - ВАНТАЖ».

Щодо наданих сторонами товаро транспортних накладних від 16.04.2021, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Так, позивачем до суду надано копію товаро транспортої накладної від 16.04.2021 № Р204, автомобіль МАN реєстраційний номер НОМЕР_1 де перевізником вказано ТОВ «ГРАНД - ВАНТАЖ», водій ОСОБА_2 , пункт навантаження: Київська область, Фастівський район, с. Оленівка, вул. Варвари Ханенко, 2 та пункт розвантаження: м. Одеса, вул. Хімічна, 1/23.

В свою чергу відповідачем подано до суду товаро транспорту накладну від 16.04.2021 №Р204, автомобіль МАN реєстраційний номер НОМЕР_1 де перевізником вказано ТОВ «ОЛВІ ГРУП УКРАЇНА», водій ОСОБА_2 , пункт навантаження: Київська область, Фастівський район, с. Оленівка, вул. Варвари Ханенко, 2 та пункт розвантаження: м. Одеса, вул. Хімічна, 1/23.

На думку суду вказані розбіжності в товаро транспортній накладній не стосуються доводів позовної заяви щодо неправильного визначення суб`єкта відповідальності за вчинення порушення. Посадові особи відповідача при розгляді справи, на підставі яких винесено спірну постанову не надали належної оцінки матеріалам справи, зокрема, товаро транспортій накладній від 16.04.2021 №Р204, в якій чітко вказано перевізника.

Суд зауважує, що надані товаро транспортні накладні не містять інформації про те, що саме ОСОБА_1 є перевірзником під час перевірки.

Таким чином посилання відповідача на зазначену товарно-транспортну накладну в акті проведення перевірки від 17.04.2021 вказує на те, що така наклдана пред`являлася водієм під час перевірки та відповідачі мали можливість достеменно встановити особу автомобільного перевізника.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що під час перевірки відповідач не встановив, чи є позивач перевізником.

Натомість позивач надав до суду письмові докази, які підтверджують його позицію, що він не є перевізником, а є лише власником транспортного засобу, який було передано в оренду.

Щодо тверджень позивача про відсутність підстав для застосування до нього адміністративно-господарських санкцій, суд зазначає наступне.

Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті за результатами розгляду справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт винесено постанову № 220566 від 10.11.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8 500,00 грн до ОСОБА_1 за порушення абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01. (пп.3,4) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Правилами дорожнього руху (п.22.5) передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м , за довжиною - 22 м, фактичну масу понад 40 т, навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси транспортного засобу, навантаження на вісь, габаритів та протяжністю маршруту, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та /або великогабаритного транспортного засобу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженням з відповідними органами в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 3 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

До позивача оскаржуваною постановою від 06.10.2020 застосовано адміністративно-господарські санкції, за порушення п. 15 ч. 1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт": перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивачем у позовній заяві доведено, що він не перебував в статусі автоперевізника автомобіля марки автомобіля марки МАN реєстраційний номер НОМЕР_1 щодо здійснення перевезення вантажу, яке мало місце 17.04.2021, що виключає в свою чергу відповідальність за порушення в межах Закону № 2344 як автомобільного перевізника.

Відповідач доказів на спростування твердження позивача про те, що саме позивачем 17.04.2021 здійснювалось перевезення вантажу автомобілем марки автомобіля марки МАN реєстраційний номер НОМЕР_1 не надав.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оскільки, суд дійшов висновку, що під час перевірки позивач не був перевізником на автомобілі марки автомобіля марки МАN реєстраційний номер НОМЕР_1 під час перевезення вантажу 17.04.2021, то він не може бути суб`єктом відповідальності за ст. 60 Закону № 2344, а тому постанова № 244037 від 01.06.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу до ОСОБА_1 , є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції від 29.06.2021 № 0.0..1 позивачем сплачено судовий збір на суму 908,00 грн.

За таких обставин, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Державної служби України з безпеки на траспорті.

Керуючись ст. 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 01.06.2021 № 244037 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00 грн

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Державної служби України з безпеки на транспорті () судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.