Справа № 640/1346/22
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

29 червня 2022 року м. Київ №640/1346/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат Савченко Т.І. звернулась з позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо припинення з 01.11.2016 по 02.10.2019 виплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за вказаний період.

Ухвалою суду від 21.02.2022 залишено позовну заяву без руху і встановлено позивачу 10-денний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску.

На виконання ухвали суду представник позивача адвокат Савченко Т.І. подала заяву, в якій просить визнати поважними причини пропуску строку звернення з таких підстав:

- позивач отримував пенсію, призначену наказом від 06.06.2016 №81 о/с відповідно до ст. 20 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"; виплату пенсії припинено після прийняття позивача на військову службу за контрактом;

- до 23.10.2019 позивач був зареєстрованим у м. Сімферополь АР Крим, де знаходились матеріали його пенсійної справи; позивач має статус внутрішньо переміщеної особи (довідка від 23.10.2019 №3009-);

- в період проходження служби за контрактом позивач не знав про те, що Пенсійний фонд України повинен виплачувати йому пенсію; у листах від 19.03.2020 №7260-6124/Т-03/8-2800/20 та від 03.04.2020 №6349-6151/Т-02/8-2600/20 не повідомлено позивачу про підстави припинення виплати пенсії з 31.10.2016, натомість зазначено про підстави призначення і виплати пенсії з 03.10.2019, а тому позивач вважає, що ці листи не слід враховувати для відліку 6-місячного строку для звернення до суду;

- про підстави припинення виплати пенсії у період з 01.11.2016 по 02.10.2019 у зв`язку із повторним прийняттям на військову службу позивач дізнався з листа Пенсійного фонду України від 08.10.2021 №29660-29005/Т-03/8-2800/21; позивач юридично не грамотний, отримавши цей лист сподівався на законність відповіді Пенсійного фонду України;

- проконсультуватися з юристом зі спірного питання позивач не мав можливості, так як в період з 2020р. по кінець 2021р. перебував на стаціонарному лікуванні з хворобою серця, як наслідок потребував тривалого відновлення здоров`я, отримав 2 групу інвалідності;

- згідно з рішеннями Конституційного Суду України від 15.10.2013 №8-рп/2013 і від 15.10.2012 №9-рп/2013 звернення до суду з позовом про стягнення сум пенсії за минулий час може бути подано без обмеження будь-яким строком;

- згідно із ст.ст. 256, 257 ЦК України у спірних правовідносинах застосовується трирічний строк позовної давності.

Розглянувши заяву позивача, суд зазначає про відсутність підстав для її задоволення, зважаючи на таке.

У своїй заяві представник позивача висловила три різні тези щодо застосування строків звернення до суду з цим позовом: 1) строкові обмеження відсутні згідно з рішеннями Конститу-ційного Суду України; 2) строк позовної давності у спірних правовідносинах три роки; 3) строк пропущено з поважних причин.

Оцінюючи твердження заявника про відсутність строкових обмежень згідно з рішеннями Конституційного Суду України, суд зазначає про відсутність рішення Конституційного Суду України від 15.10.2012 №9-рп/2013 з такими реквізитами. Проте судом встановлено наявність рішення Конституційного Суду України №9-рп/2013, яке прийнято 15.10.2013.

Обидва рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 №8-рп/2013 і №9-рп/2013 стосуються строку звернення до суду з позовом про стягнення заробітної плати у разі пору-шення роботодавцем законодавства про працю і жодним чином не стосуються строку звернення до суду з позовом про виплату пенсії за минулий час, тому посилання заявника на вказані рішення є безпідставними.

Інших підстав для висновку про відсутність строкових обмежень для подання цього позову заявник не зазначила, тому таке твердження є необґрунтованим.

Оцінюючи твердження заявника про трирічний строк позовної давності у спірних право-відносинах, суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду встановлено ст. 122 КАС України, яку належить застосовувати до спірних правовідносин і якою не встановлено трирічний строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів від порушень суб`єктів владних повноважень. Посилання заявника на ст.ст. 256, 257 ЦК України, згідно з якими загальний строк позовної давності у три роки, є безпідставним і відхиляються судом, оскільки вказані положення стосуються звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу у цивільно-правових відносинах.

Підсумовуючи, суд зазначає про помилковість тверджень заявника про відсутність стро-кових обмежень для подання цього позову і про трирічний строк позовної давності для подання цього позову.

Оцінюючи поважність причин пропуску шестимісячного строку звернення до суду, вста-новленого ч. 2 ст. 122 КАС України, суд враховує висновки Верховного Суду у постановах від 21.02.2020 №340/1019/19, від 31.03.2021 №240/12017/19, від 22.07.2021 №420/718/21, від 24.12.2020 №510/1286/16-а, актуальність яких заявник не спростувала.

Суд зазначає, що позивач був обізнаний про те, що він не отримував пенсію з 01.11.2016 по 02.10.2019.

Також, листом Департаменту по фінансово-економічній політиці і забезпеченню соціаль-них гарантій МВС Російської Федерації від 11.02.2020 №3/91 позивачу повідомлено про призупинення виплати йому пенсії по лінії МВС Російської Федерації у зв`язку з прийняттям його на службу в Національну гвардію України.

Крім того, у листах Пенсійного фонду України від 19.03.2020 №7260-6124/Т-03/8-2800/20 і відповідача від 03.04.2020 №6349-6151/Т-02/8-2600/20 позивачу повідомлено про те, що доку-менти для призначення йому пенсії надійшли від Національної гвардії України 09.10.2020 №112344, і про те, що у лютому 2020р. йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 03.10.2019 і зараховано кошти у сумі 74673,60 грн. за період з 03.10.2019 по 29.02.2020 на рахунок позивача 13.03.2020.

Отже, будучи обізнаним про не отримання у період з 01.11.2016 по 02.10.2019 пенсії і про призначення відповідачем пенсії з 03.10.2019, позивач міг і повинен був дізнатись про порушення свого права, найпізніше, після отримання листів Пенсійного фонду України від 19.03.2020 №7260-6124/Т-03/8-2800/20 і відповідача від 03.04.2020 №6349-6151/Т-02/8-2600/20 та своєчасно після цього звернутись до суду з цим позовом.

Згідно з доданими до заяви медичними документами позивача останній перебував на стаціонарному лікуванні у такі періоди: з 17.12.2019 по 05.01.2020; з 30.05.2020 по 03.06.2020; з 13.08.2020 по 30.08.2020; з 18.03.2021 по 24.03.2021; з 03.09.2021 по 24.09.2021.

Вказані періоди перебування позивача на стаціонарному лікуванні об`єктивно перешко-джали позивачу звернутись до суду з позовом, тому такі причини є поважними. Однак, перебу-вання позивача на стаціонарному лікуванні у вказані періоди не спростовує реальну можливість звернення до суду з цим позовом в інші періоди, тривалість яких є достатньою для цього. Заявник не зазначила інших причин, які б об`єктивно перешкоджали позивачу вчинити такі дії, й не надала доказів на їх підтвердження. Тривала пасивна поведінка позивача, згідно з виснов-ками Верховного Суду у постанові від 31.03.2021 №240/12017/19, не є поважною причиною пропуску строку звернення.

Згідно із ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адмініс-тративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (ч. 1).

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч. 2).

Враховуючи помилковість тверджень заявника про відсутність строкових обмежень для подання цього позову і про трирічний строк позовної давності, а також недоведеність заявни-ком існування об`єктивних і непереборних обставин, які унеможливили своєчасне звернення до суду з цим позовом, суд визнає неповажними зазначені заявником у заяві причини пропуску строку звернення, що згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України є підставою для повернення позовної заяви.

Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, суд

у х в а л и в:

Повернути позовну заяву позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду у порядку, визначеному ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом 15-ти днів з дня її підписання.

Суддя Д.А. Костенко