Справа № 240/8972/21
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2022-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 серпня 2022 року м. Житомир справа №240/8972/21

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши заяву про поворот виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Коростишівського міського голови та до Коростишівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,

встановив:

В провадженні Житомирського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №240/8972/21 за позовом ОСОБА_1 до Коростишівської міської ради та до Коростишівського міського голови про визнання протиправним та скасування рішення, скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку.

За наслідками розгляду вищезазначеної справи, Житомирським окружним адміністративним судом було прийнято рішення від 30 вересня 2021 року, яким позов ОСОБА_1 задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення десятої сесії Коростишівської міської ради VIII скликання від 19.04.2021 №159 "Про дострокове припинення повноважень секретаря Коростишівської міської ради"; визнано протиправним та скасовано розпорядження Коростишівського міського голови від 19.04.2021 №116к "Про звільнення ОСОБА_1 "; поновлено ОСОБА_1 на посаді секретаря Коростишівської міської ради з 20 квітня 2021 року; а також стягнуто з Коростишівської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 246753,00 гривень.

Крім того, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді секретаря Коростишівської міської ради з 20 квітня 2021 року та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць було допущено до негайного виконання.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Коростишівська міська рада оскаржив його до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Розглянувши апеляційну скаргу Коростишівської міської ради, Сьомий апеляційний адміністративний суд прийняв постанову від 09 лютого 2022 року, якою скасував рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року у справі №240/8972/21 та відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

На вищезазначену постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 двічі подавалась касаційна скарга, однак ухвалами Верховного суду від 13.07.2022 та від 22.08.2022 у відкритті касаційного провадження було відмовлено.

01 серпня 2022 року Коростишівською міською радою до суду була подана заява в порядку статті 380 КАС України про поворот виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 у справі №240/8972/21.

В обгрунтування поданої заяви відповідач зазначив, що на виконання рішення від 30.09.2021 у справі №240/8972/21 в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць, яка була допущена до негайного виконання, ОСОБА_1 були виплачені кошти в сумі 46683,00 гривень (з яких: 37579,82 грн. - заробітна плата; 8402,94 - податок з доходів фізичних осіб; 700,24 грн. - військовий збір). Оскільки, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року у справі №240/8972/21 було скасовано, відповідач вважає, стягнуті за вищезазначеним рішенням суду від 30 вересня 2021 року у справі №240/8972/21 кошти в розмірі 46683,00 підлягають поверненню Коростишівській міській раді на підставі статті 380 КАС України шляхом застосування повороту виконання судового рішення.

Судове засідання з розгляду вищезазначеної заяви було призначено на 22 серпня 2022 року о 11:00.

22 серпня 2022 року до суду з`явився ОСОБА_1 та представник Коростишівської міської ради - Лях Інна Миколаївна.

Під час судового засідання представник Коростишівської міської ради подану заяву підтримала та просила її задовольнити. Натомість, ОСОБА_1 проти повороту виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року у справі №240/8972/21 заперечував, зазначаючи при цьому поворот виконання судового рішення допускається лише у випадку, якщо воно було обгрунтоване повідомленими позивачем завідома неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами. Однак, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року у справі №240/8972/21 було скасоване апеляційним судом не через вищевказані підстави, а тому підстави для повороту виконання вказаного судового рішення, на переконання позивача, відсутні.

Після заслуховування позиції сторін, суд ухвалив здійснювати подальший розгляд заяви про поворот виконання судового рішення у даній справі в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши доводи заяви, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що заява про поворот виконання судового рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним виконавцем (ст. 380 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 380 КАС України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Відповідно до частини 7 статті 380 КАС України якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд звертає увагу, що поворот виконання рішення це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Суть поворота виконання рішення суду полягає у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 02.11.2011 у справі №13-рп/2011, поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Визначальним під час розгляду заяви про поворот виконання рішення є з`ясування порушення скасованим судовим рішенням права сторін, чи виконано рішення суду, що призвело до порушення прав, які потребують відновлення у судовому порядку. При повороті виконання рішення вчиняються дії, які покликані повернути стан речей до виконання рішення суду.

Поворот виконання рішення це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Таким чином, вирішальною підставою для здійснення повороту судового рішення є скасування чи зміна вищестоящим судом вже виконаних постанов чи рішень суду, а також реалізація скасованого рішення суду внаслідок одержання стороною майна.

Водночас, аналіз приписів статті 380 КАС України дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про поворот виконання судового рішення суд має право здійснити такий поворот лише в межах судового рішення (його резолютивної частини), за яким відбулось стягнення, тобто в межах стягнутих сум.

Відповідно до статті 381 КАС України поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Отже, згідно з цією нормою, не допускається поворот виконання судових рішень у вище зазначеній категорії справ за винятком випадків повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостей або поданням підроблених документах.

Тобто, якщо особа добросовісно одержувала за скасованим чи зміненим в подальшому судовим рішенням певні виплати, то вона не повинна повертати ці кошти чи надміру одержані кошти. З набранням законної сили новим судовим рішенням вона лише втрачає право на одержання подальших виплат або зберігає це право щодо виплат у меншому розмірі.

Суд зазначає, що у зазначених категоріях адміністративних справ може відбутися поворот виконання у випадках, якщо рішення суду прийнято з урахуванням недобросовісної поведінки позивача (стягувача). Тому, якщо скасоване рішення було обґрунтоване на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах, суд повинен допустити поворот виконання.

Така ж правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 2а-9320/11/0308, від 22.08.2019 у справі № 9557/10/1570, від 24.09.2020 у справі № 818/678/17.

Також суд, у силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України, враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 12.02.2020 у справі № 369/7704/18, від 08.04.2020 у справі № 760/408/19.

У вказаних постановах Верховний Суд зробив висновок про те, що чинне законодавство не допускає повороту виконання рішення суду у разі скасування виконання судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин. Для цієї категорії справ не має значення, в якому порядку ухвалене те рішення, яким було скасовано інше виконане рішення.

Таким чином, самої лише обставини щодо скасування судового рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 у справі №240/8972/21 не достатньо для стягнення з позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, нарахованого йому за рішенням суду.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 08.02.2022 у справі №755/12623/19, середній заробіток за час вимушеного прогулу входить до структури заробітної плати бо є заробітною платою, а спір щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не зі своєї вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці.

З огляду на визнання середнього заробітку за час вимушеного прогулу за змістом заробітною платою, суд звертає увагу, що в силу положень статті 381 КАС України поворот виконання рішення про стягнення середнього заробітку можливий лише у випадку, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Доказів надання позивачем завідомо неправдивих відомостей або поданих ним підроблених документів, які б слугували підставою скасування рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 у справі №240/8972/21, відповідач суду не надав.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення заяви про поворот виконання судового рішення

Керуючись статтями 243, 248, 256, 293-295, 380 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви Коростишівської міської ради (вх.№36337/22 від 01.08.2022) про поворот виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від від 30.09.2021 у справі №240/8972/21 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя І.Е.Черняхович