Справа № 752/2581/21
Суддя: Калініченко О. Б.
Дата ухвалення: 2022-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №752/2581/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Соколовській А.А.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві, третя особа Департамент патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

31.05.2021 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до УПП в м. Києві про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та ухвала судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27.01.2021 року про передачу справи за підсудністю.

З позову вбачається, що позивач оскаржує постанову інспектора Бобошка О.П. серії ЕАН № 3648983 від 09.01.2021 року, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, за порушення п. 17.1 ПДР України.

Представник позивача пояснює, що 09.01.2021 року близько 17:00 год. працівниками патрульної поліції було здійснено зупинку транспортного засобу CHEVROLET CRUZE, д.н. НОМЕР_1 , який рухався в напрямку Деміївської площі з паркінгу ТЦ «Океан Плаза». Зупинку транспортного засобу під керуванням позивача було здійснено за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 176.

Після зупинки патрульний поліції не назвав себе та не назва причину зупинки авто, вимагав надання водійського посвідчення технічного паспорту на транспортний засіб та страхового полісу. В подальшому працівниками патрульної поліції було названо причину зупинки - зупинка, рух в смузі громадського транспорту. На пояснення позивача, що інших варіантів виїзду з паркінгу у нього не було, зважаючи на дорожню обстановку, дорожню розмітку та обставини на автошляху під час зупинки авто працівниками патрульної поліції, жодної реакції, окрім перевищення повноважень останніми щодо незаконного затримання позивача, не було.

Зазначає також, що відповідно до оскаржуваної постанови зупинку транспортного засобу було здійснено о 19:01 год., що не відповідає дійсності, оскільки фактична зупинка була здійснена близько 17:00 год. В розділі постанови представники відповідача вказують час зупинки транспортного засобу позивача 18:55 год., однак відповідно до сфабрикованого рапорту щодо незаконного затримання працівники патрульної поліції вказують, що транспортний засіб позивача помітили о 17:00 год. Зазначені невідповідності, на думку представника, свідчать про незаконність винесення оскаржуваної постанови.

Під час зупинки та подальшого затримання позивача представниками відповідача не було надано можливості вжити заходів щодо збереження майна - транспортного засобу під його керуванням та, в свою чергу, не надано можливості усунути так зване «порушення» щодо перебування ТЗ в смузі громадського транспорту.

Позивач вважає притягнення його до адміністративної відповідальності незаконним, необґрунтованим та не доведеним, а оскаржувану постанову протиправною та незаконною. Інспектором при винесення постанови не було наведено доказів, будь-які пояснення очевидців, які б підтвердили порушення позивачем ПДР, фото-, відео фіксація зазначеного порушення відсутні.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.06.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та залучено ДПП як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

В ухвалі відповідачам було визначено строк на подання відзиву та пояснень.

Уповноваженою особою сторони відповідача копія ухвали про відкриття провадження та позовна заява з додатками отримані 22.06.2021року, відзивів на позовну заяву у встановлений судом строк не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Частиною 6 цієї статті визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

08.07.2021 року до суду надійшли письмові пояснення, в яких представник ДПП просить у задоволенні позову відмовити, вважаючи твердження позивача хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Пояснює, що 09.01.2021 року о 17:22 год. під час патрулювання Голосіївського району м. Києва екіпажем «Рубін-111» було виявлено транспортний засіб «CHEVROLET CRUZE», н.з. НОМЕР_1 , який здійснив зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів по вул. Антоновича, 176 в м. Києві.

Інспектор Бобошко О.П. підійшов до автомобіля, де знаходився позивач, представився, надав службове посвідчення, на вимогу повідомив про причину зупинки та попросив водія надати для перевірки документи згідно п. 2.4. ПДР України.

Також було роз`яснено, що він порушив п. 17.1 ПДР та в його діях присутній скла адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Водій відмовлявся пред`являти витребувані документи та поводив себе зухвало, не визнаючи свою провину у вчинені адміністративного правопорушення. Позивач на прохання інспекторів не реагував та в телефонному режимі викликав на місце, з його слів, адвоката. Йому було повідомлено, що у разі відмови надавати документи позивач буде затриманий та доставлений до Голосіївського УП для встановлення особи та складання адміністративних матеріалів, що і було зроблено в подальшому. Саме в Голосіївському УП було встановлено особу водія, позивач надав свій паспорт громадянина України, після чого було складено адміністративні матеріали, в тому числі винесено постанову.

Щодо зазначеного часу скоєння правопорушення в п. 5 постанови, то вказує, що інспектори під час несення служби користуються електронними пристроями - планшетами та при винесення постанов в ІПНП: АРМОР автоматично встановлюється час скоєння адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Разом з тим, така описка не впливає на суть вчиненого правопорушення та його кваліфікації, та не є підставою для задоволення позовних вимог.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 09.01.2021 року інспектором Бобошко О.П. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 3648983, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. за порушення п. 17.1 ПДР України.

Вбачається, що у постанові невірно зазначено час вчинення правопорушення «18:55» замість «17:21» прізвище, разом з тим, зазначення поліцейським в оскаржувані постанові неправильних або неточних даних не є підставою для спростування у випадку доведення порушення позивачем ПДР України, та є опискою. Аналогічні правові позиція викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 24.12.2019 року у справі № 459/1801/17, від 28.11.2018 року у справі № 537/1214/17.

Згідно з п.п. 3, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Зі змісту постанови вбачається, що водій, керуючи ТЗ, здійснив зупинку на смузі для маршрутних ТЗ.

Так, згідно п. 17.1 ПДР України на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів(крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Позивач заперечує свою вину щодо порушення правил дорожнього руху, а оскаржувану постанову вважає такою, що підлягає скасуванню, зазначаючи, що під час здійснення маневру ним було дотримано вимоги п. 17.1 ПДР, з урахуванням п. 17.2 ПДР, адже інших варіанті виїзду з паркінгу не було.

Дійсно, згідно п. 17.2 ПДР України водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 79 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

В обґрунтування правомірності винесення оскаржуваної постанови представник ДПП до поданих письмових пояснень додає диск DVD-R, на якому міститься відеозапис та фотографія, з яких вбачається, що автомобіль під керуванням позивача стоїть на смузі для громадського транспорту з увімкненими аварійними сигналами, а не здійснює поворот праворуч з метою виїзду з паркінгу, як вказує в поданій позовній заяві сторона позивача.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачена, зокрема, відповідальність за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів.

Таким чином, доводи сторони позивача не знайшли свого підтвердження за результатами розгляду справи, жодних доказів, на які посилався представник позивача, надано суду так і не було.

Крім того, слід довести до відома позивача, що відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» та пунктів 2.1, 2.4 ПДР України водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач документи на вимогу працівника патрульної поліції не надав, в результаті чого був затриманий для встановлення особи.

Виходячи з викладеного, судом фактично встановлено, що позивач, дійсно, 09.01.2021 року, керуючи автомобілем марки «CHEVROLET CRUZE», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною знаком 5.11, за що передбачена адміністративна відповідальність.

За висновками Верховного Суду в постанові від 17.05.2018 року (справа № 753/4366/17), не спростовує здійсненого позивачем адміністративного правопорушення факт не надання йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху роз`яснень, передбачених положеннями статей КУпАП. Ці недоліки не можуть бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Слід також зазначити, що порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем не впливає на суть вчиненого правопорушення та не є підставою для задоволення позовних вимог.

Аналогічного висновку дійшов Київський апеляційний адміністративний суд в постанові від 30.10.2017 року (справа № 761/4692/17).

До того ж, фактично дії позивача не давали можливості працівника поліції провести розгляд справи в порядку, визначеному КУпАП.

Крім того, за правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.02.2018 року (справа 536/583/17), у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та у інспектора були наявні правомірні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову та залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 246, 251, 256, 268, 276, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 21, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Управління патрульної поліції в м. Києві (м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9), третя особа Департамент патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: