Справа № 160/6271/22
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2022 року Справа № 160/6271/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,-
02.05.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу №89/4.3-1419-ФС/30 від 18.02.2022 року, винесену першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Осадчим І.М.
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає наступні обставини: відповідачем не було письмово повідомлено позивача про дату одержання документів, які стали підставою для накладення штрафу; відповідачем порушено строки розгляду справи про накладення штрафу; розмір штрафу не відповідає санкції правопорушення - абз.9 ч.2 ст. 265 КЗпП; позивача двічі притягнуто до юридичної відповідальності за одне й те саме діяння за нормами ч.2 ст. 256 КЗпП України та ст.118-6 КУпАП, що заборонено ст. 61 Конституції України. Таким чином, у зв`язку з, на думку позивача, протиправністю постанови, складеною з порушенням вимог законодавства, строків притягнення до відповідальності та з порушенням принципів юридичної відповідальності, подано даний позов до суду.
Ухвалою суду від 03.05.2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадження в порядку ст. 262 КАС України. Цією ж ухвалою відповідачу надано строк на подання відзиву на позовну заяву.
14.06.2022 року представником позивача надіслано до суду відповідь на відзив, яким підтримано обставини, що викладені у позовній заяві. Разом з тим, позивач акцентував увагу на тому, що на пошті отримав 25.03.2022 року оскаржувану постанову. Проте, згідно отриманого позивачем другого примірника цієї постанови, його було притягнуто до відповідальності за абз. 9, а не абз.6 ч. 2 ст. 256 КЗпП України. Також, позивач наголошує на тому, що до нього як до платника єдиного податку 3 групи застосовується попередження, а не штраф у відповідності до абз. 6 ч.2 ст. 256 КЗпП України. Стосовно подвійного притягнення до відповідальності, яке відповідачем заперечується, представник позивача вказує, що першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області винесено постанову про накладення штрафу №89/4.3-1419-ФС/31 відповідно до абз. 9 ч.2 ст. 256 КЗпП України за невиконання позивачем раніше винесеного припису щодо усунення порушень вимог законодавства про працю, виданого за результатами попереднього заходу органом державного нагляду (контролю) від 15.11.2021 року №57/4.3/1419-34, за що його вже було притягнуто 21.12.2021 року.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Відповідно до Акту №57/4.3-1419 від 15.11.2021 року, що наявний у матеріалах справи, про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю), встановлено наступні порушення вимог законодавства:
- компенсація працівнику ОСОБА_2 у зв`язку з втратою частини заробітної плати, з порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством (ст. 34 ЗУ №108);
- за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада та середній заробіток, встановлено, що середній заробіток за період з 01.02.2020 року по 31.10.2021 року нараховувалася, але не виплачувалася (ч.3 ст. 119 КЗпП України).
Примірник вказаного акта отримано 15.11.2021 року, про що свідчить підпис позивача на останній сторінці акта.
Також, 15.11.2021 року складено припис про усунення порушень законодавства про працю №57/4.3-1419/34 відповідно до ст. 259 КЗпП України, ч.3 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч.1 ст.8 та ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», п.5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою КМУ №823 від 21.09.2019 року. Зазначеним приписом зобов`язано ФОП ОСОБА_1 усунути недоліки, вказані в акті до 14.12.2021 року, та який підписаний позивачем.
Відповідно до направлення на проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) №1316-Н від 17.12.2021 року Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області відповідно до наказу від 17.12.2021 року на підставі припису №57/4.3-1419-34 від 15.11.2021 року, направляється головний державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю у Нікопольському регіоні управління з питань праці ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 , для проведення позапланового заходу зі здійснення державного контролю (нагляду) у формі перевірки з питань виконання суб`єктом господарювання припису, щодо усунення порушення вимог законодавства, виданого за результатами попереднього заходу органом державного нагляду (контролю) у ФОП ОСОБА_4 . Перевірка має бути здійснена у період з 20.12.2021 року по 21.12.2021 року. Наявний підпис позивача про отримання екземпляра направлення 20.12.2021 року.
21.12.2021 року відповідачем винесено постанову №89/4.3/1419/ПТПС по справі про адміністративне правопорушення та притягнуто ФОП ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст. 188-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850грн. Вказана сума штрафу сплачена, що підтверджується квитанцією, долученою до матеріалів справи.
За результатами позапланового заходу державного нагляду складено Акт №89/4.3-1419 від 21.12.2021 року, яким передбачено: припис №57/4.3/1419-34 від 15.11.2021 року зі строком виконання до 14.12.2021 року не виконаний. Позивачем отримано примірник цього акта, про зо свідчить підпис останнього у відповідній графі Акту.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що надані сторонами копії примірників Постанови №89/4.3-1419-ФС/30 від 18.02.2022 року відрізняються підставами накладення штрафу. Так, позивачем надано вказану постанову, якою накладено штраф на позивача на підставі абз.9 ч.2 ст. 265 КЗпП України, а відповідачем -на підставі абз.6 ч.2 ст. 265 КЗпП України.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 Закону України від 05.04.2007 №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що заходи державного нагляду (контролю) - це планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.
Державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, що встановлено ст. 259 КЗпП України.
Згідно з ч.1 ст. 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
За приписами ч.4 ст. 2 Закону №877-V, заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.
При цьому, відповідно до частини п`ятої статті 2 Закону №877-V зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог ст.1, 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.
Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Відповідно до п. 7 цього Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Згідно Положення про Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 року № 84 (далі - Положення), Головне управління Держпраці у Харківській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.
Відповідно до підпункту 5 пункту 4 Положення № 84, Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю" затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) (далі - Порядок № 823).
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2021 року по справі №640/17424/19 набрало законної сили 14.09.2021 року.

Згідно з ч. 2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 823 втратила чинність 14.09.2021 року з моменту набрання законної сили постанови Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №640/17424/19.

Як встановлено судом, позаплановий захід зі здійснення державного нагляду (контролю) здійснено відповідачем упродовж періоду з 12.11.2021 року по 15.11.2021 року, на підставі чого винесено припис №57/4.3-1419/34 від 15.11.2021 року з урахуванням п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №823 «Про порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю».

Однак, суд вказує, що приписи Порядку №823 не можуть застосовуватися до спірних правовідносин, оскільки вони не були чинними на момент проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_4 .

При розгляді справи встановлено, що при прийнятті постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №89/4.3-1419-ФС/30 від 18.02.2022 року відповідач діяв з порушенням діючих норм законодавства, так як наказ про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) №2675-П від 17.12.2021 року, направлення на проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) №1316-Н від 17.12.2021 року, Акт №89/4.3-1419 від 21.12.2021 року та постанова №89/4.3-1419-ФС/30 від 18.02.2022 року виносились на підставі та/або з урахуванням припису №58/4.3-1419/34 від 15.11.2021 року, який прийнятий з урахуванням Постанови КМУ №823 від 21.08.2019 року.

Враховуючи, що оспорювана постанова №89/4.3-1419-ФС/30 від 18.02.2022 року прийнята на підставі невиконання припису №58/4.3-1419/34 від 15.11.2021 року, перший підлягає визнанню протиправним та скасуванню, що відповідає правилу причинно-наслідкового зв`язку та доктрині «плодів отруєного дерева».

Вказана позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом та відповідає доктрині під умовною назвою «плоди отруйного дерева», сформульованій Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з цих джерел, будуть такими ж. Докази, отримані з порушенням встановленого порядку, призводять до несправедливості процесу в цілому, незалежно від їх доказової сили.

Зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них (Постанова Верховного Суду від 04.06.2020 року по справі №826/24815/15).

Таким чином, неправомірність перших актів (рішень) тягнуть за собою неправомірність послідуючих, що відповідає позиції Верховного Суду, а саме: «в силу принципу «незаконне не може породжувати законне», «плоди отруєного дерева».

Окрім того, у постанові Верховного Суду України від 27.01.2015 року у справі № 21-425а14 передбачено, що невиконання вимог закону щодо процедури проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

А тому, суд вказує, що слід визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 18.02.2022 року №89/4.3-1419-ФС/30 про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, складену відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 .

Отже, суд вказує, що інші аргументи та підстави, зазначені позивачем, що вказують на можливі порушення відповідачем під час вчинення дій під час проведення перевірки, не спростовують висновків суду, викладених вище, оскільки судом надано правову оцінку основним аргументам, на яких ґрунтувалися доводи та заперечення учасників справи та оцінено їх в розрізі норм чинного законодавства та встановлених обставин справи.

У силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 77, 78, 139, 205, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (49107, м. Дніпро, вул. Казакова, 1Д, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу №89/4.3-1419-ФС/30 від 18.02.2022 року, винесену першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Осадчим І.М.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко