Справа № 480/1877/22
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2022-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2022 року Справа № 480/1877/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1877/22
за позовом ОСОБА_1
до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради,
третя особа - ОСОБА_2
про зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , в якій просить:
1. Зобов`язати відповідача видати припис про зупинення експлуатації нерухомого майна, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником 55/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , та відповідної частини земельної ділянки за вказаною адресою. Власником сусідньої земельної ділянки АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , на земельній ділянці якого самочинно без будь- яких дозвільних документів збудовано нерухоме майно, а саме житловий будинок загальною площею 196,6 кв. м., житловою площею 79,8 кв. м. та лазню.
Крім того, самочинне будівництво проведено з порушенням норм ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень.
У зв`язку з самочинно збудованим нерухомим майном відповідач створив для позивача суттєві перешкоди у безпечному користуванні та розпорядженні своїм майном.
Вказані факти порушень, підтверджує висновок експерта БТД СВ ХНДІСЕ № 266/1507/1591/1592 про проведення технічного обстеження стану забудови суміжних садибних ділянок відповідно державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству та прямо вказує на суттєві порушення:
1. Відстань між житловими будинками не відповідає вимогам додатку 3.1. таблиці 1 ДБН 360-92** Планування і забудова міських і сільських поселень повинна бути 8м, а фактично 2,7 м.
2. Відстань між господарськими спорудами не відповідає вимогам додатку 3.1. таблиці 1 ДБН 360-92** Планування і забудова міських і сільських поселень повинна бути 8м, а фактично 2 м.
3. Розташування житлових будинків (одноповерхових та двоповерхових) на відстані 2,7 м порушує забезпечення нормативної тривалості інсоляції та норм освітлення відповідно до п. 3.1,3.2,3.3 ДБН В 2.2-15-2005 Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення.
У відповідності до порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що затверджена Постановою КМУ від 13 квітня 2011 р. № 461: У разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у зареєстрованій декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без затвердженого в установленому порядку проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.
Також в підтвердження вище зазначених порушень з боку відповідача та третьої особи є відкрите кримінальне провадження (здійснюється досудове слідство) щодо реєстрації вище зазначеного нерухомого майна з порушенням законодавства.
З підстав грубого порушення прав позивача з боку відповідача шляхом надання дозволу експлуатації нерухомого майна третій особі, позивач вимушена звертатись до суду для захисту своїх законних інтересів.
Ухвалою суду від 10.02.2022 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також було зобов`язано ОСОБА_3 та Управління державної інспекції архітектури та містобудування в Сумській області у 15-денний строк з дня отримання копії даної ухвали надати суду відомості чи зверталась ОСОБА_3 до відповідача із заявами про проведення перевірки або прийняття припису.
Після відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою суду від 13.06.2022 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків - протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали шляхом подання до суду позовної заяви (відповідно до кількості учасників справи) із зазначенням в ній належного відповідача.
Ухвалою суду від 07.07.2022 продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалою суду від 20.07.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії залишено без руху та зазначено, що недоліки позовної заяви можуть бути усунені позивачем протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали шляхом подання до суду позовної заяви (відповідно до кількості учасників справи) із зазначенням в ній належного відповідача.
18.08.2022 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 25.08.2022 продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач (Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради), отримавши копію ухвали про відкриття провадження у справі 14.07.2022 (а.с. 69), у встановлений судом строк відзиву на позов не надав.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 55/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , та відповідної частини земельної ділянки за вказаною адресою, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с. 22, 25, 28, 31).
Позивач вважає, що самочинно збудовані житловий будинок та лазня ОСОБА_2 на сусідній земельній ділянці АДРЕСА_1 створюють для неї суттєві перешкоди у безпечному користуванні та розпорядженні своїм майном, а реєстрація самочинно збудованого нерухомого майна відповідачем проведена з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим звернулась до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
За змістом ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Державний архітектурно- будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок.
Згідно п. 4-1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553 (надалі по тексту - Порядок №533) під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю перевірці підлягає зокрема: дотримання відповідальними виконавцями вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил, вимог щодо відповідності кваліфікаційних сертифікатів класу наслідків (відповідальності) об`єктів, що визначені кваліфікаційними вимогами для відповідної або нижчої категорії працівників, необхідній кваліфікаційній категорії та професійній спеціалізації виконавця.
Пунктом 7 Порядку № 533 передбачено, що підставами для проведення позапланової перевірки серед іншого є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, виявлення факту самочинного будівництва об`єкта .
Так, суд зазначає, що ухвалою суду від 10.02.2022 зобов`язано ОСОБА_3 надати докази звернення до відповідача із вимогою про проведення перевірки або прийняття припису.
Проте, позивачем не надано жодного звернення про можливі порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради.
Крім того, в матеріалах справи відсутні і відмови Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради про прийняття припису.
Так, згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частина перша статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Отже, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.
Так, предметом позову у цій справі є зобов`язання відповідача видати припис про зупинення експлуатації нерухомого майна, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .
Водночас позивач не довів суду, що звертався до відповідача зі спірним питанням, та йому в цьому було відмовлено.
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук