Справа № 640/1283/22
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2022 року місто Київ №640/1283/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомКиївського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
до третя особа Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі головного державного виконавця Нікітіної Марини Олександрівни Павловський Олег Йосипович
проскасування постанови про накладення штрафу від 30.11.2021 ВП№67240595,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі головного державного виконавця Нікітіної Марини Олександрівни, третя особа ОСОБА_1 , в якій просить суд скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Нікітіної М.О. від 30.11.2021 ВП№67240595 про накладення штрафу на Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у розмірі 5100,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що оскаржувана постанова є неправомірною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки позивачем в межах його компетенції вчинено всі дії для виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2021 по справі №640/33507/20 до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №67240595. Позивач вважає, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів через відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.01.2022 позовну заяву Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат залишено без руху і встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви. Позивач у встановлені судом строки усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2022 прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №640/1283/22 з урахуванням приписів статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, призначено судове засідання, а також витребувано від відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №67240595.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.05.2022 витребувано повторно у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №67240595.

На виконання вимог ухвали суду від 25.05.2022 від відповідача надійшли витребувані судом матеріали.

У своєму відзиві на адміністративний позов від 03.06.2020 №03-14/41121/22 відповідач зазначив про те, що позовна заява Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах виконавчого провадження №67240595 відсутні відомості щодо фактичного виконання рішення суду, що стало підставою для прийняття оскаржуваної постанови.

У судовому засіданні 06.06.2022, з урахуванням заяви представника позивача, суд ухвалив здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розгляд справи здійснено із урахуванням особливостей розгляду даної категорії спорів, визначених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2021 у справі №640/1283/22 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, а саме, визнано протиправною бездіяльність Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та зобов`язано Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу до 5 травня за 2020 рік, виходячи з розміру восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених коштів.

На виконання рішення суду у вказаній справі судом видано виконавчий лист від 16.09.2021 №640/1283/22 в частині зобов`язання Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу до 5 травня за 2020 рік, виходячи з розміру восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених коштів.

У зв`язку з надходженням на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяви ОСОБА_1 від 22.10.2021 про прийняття виконавчого листа від 16.09.2021 №640/1283/22 до виконання, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нікітіної М.О. від 25.10.2021 відкрито виконавче провадження №67240595 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нікітіної М.О. від 30.11.2021 ВП №67240595 за невиконання вимог виконавчого документа та невиконання законних вимог державного виконавця на Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (боржник у виконавчому провадженні №67240595) накладено штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн.

Позивач, вважаючи постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Нікітіної М.О. від 30.11.2021 ВП№67240595 про накладення штрафу на Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у розмірі 5100,00 грн. протиправною, звернувся з даним позовом до суду.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (надалі - Закон №1404-VIII).

Законом №1404-VІІІ передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною третьою статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини шостої статті 26 Закону №1404-VІІІ за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Положеннями статті 27 Закону №1404-VІІІ передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно зі статтею 63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Аналізуючи наведені положення законодавства слід зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. При цьому, постанова про накладення штрафу виноситься державним виконавцем стосовно боржника у разі невиконання без поважних причин останнім рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 19 вересня 2019 року по справі № 686/22631/17 та від 07 листопада 2019 року по справі № 420/70/19.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нікітіної М.О. від 25.10.2021 відкрито виконавче провадження №67240595 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа та встановлено строк для виконання рішення боржником протягом 10 робочих днів.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.10.2021 отримано позивачем 15.11.2021 за вх.№09/6565, про що свідчить відмітка на супровідному листі.

Листом від 18.11.2021 Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат повідомив відповідача про виконання рішення суду по справі №640/33507/20.

У зазначеному листі Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат повідомив відповідача про те, що з метою виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.04.2021 здійснено перерахунок ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі 9 464,00 грн. Відповідно до частини сьомої статті 20 Бюджетного кодексу України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 26.08.2021 №902 «Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду». Цей Порядок визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Забезпечення виконання рішень суду» для забезпечення виконання рішень суду, прийнятих національними судами, в тому числі про відшкодування моральної шкоди, судових витрат, а також сплати виконавчих витрат і штрафів, накладених державним виконавцем відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до пункту 8 Порядку боржник формує окремі списки за черговістю виконання рішень відповідно до пріоритетності спрямування коштів, визначеної пунктом 5 цього Порядку. Рішення суду від 28.04.2021 по справі №640/33507/20 включено до реєстру черговості виконання рішень. Після надходження фінансування за бюджетною програмою «Забезпечення виконання рішень суду» рішення суду буде виконано.

Також позивачем надсилався відповідачу лист про виконання рішення суду по справі №640/33507/20 аналогічного змісту 12.01.2022.

Проте, зі змісту постанови про накладення штрафу, яка оскаржується, вбачається, що жодних заходів для з`ясування причин невиконання рішення суду в частині зобов`язання здійснити виплату коштів державним виконавцем не вживались. Зазначено лише про невиконання судового рішення, відповідно, не здійснювалась оцінка причин невиконання рішення на предмет їх поважності.

Постанова про накладення штрафу не містить обґрунтувань щодо реальної можливості позивача виплатити стягувачу суму грошової допомоги та умисного невчинення цих дій, також виконавцем не зазначено чому не взято до уваги надісланий позивачем лист від 18.11.2021 про виконання рішення суду.

Разом з тим, з досліджених судом матеріалів вбачається, що позивачем рішення суду на користь ОСОБА_1 частково виконано, а саме здійснено перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік останньому у розмірі 9 464,00 грн.

Водночас, за твердженнями позивача виплати перерахованої грошової допомоги у повному обсязі не проведено через відсутність коштів для їх здійснення та ненадходження таких коштів від розпорядника вищого рівня на окремий запит для виконання рішення суду. Проте рішення суду від 28.04.2021 по справі №640/33507/20 знаходиться у списку черговості виконання рішень.

Відповідно до абз.1, 2 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 № 112 у 2020 році виплату до 5 травня разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань» проводить Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення), які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - районні органи соціального захисту населення), центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що відповідають вимогам пункту 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України. Районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

З наведеної норми вбачається, що виплати до 5 травня разової грошової допомоги позивач здійснює за рахунок коштів, що перераховуються їх розпорядниками вищого рівня. Така виплата не здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету. Без надходження коштів, зокрема для проведення виплат на виконання рішення суду по справі №640/33507/20, позивач позбавлений можливості здійснити виплату.

З вищевикладеного вбачається, що позивачем частково виконано рішення суду, а саме, проведено перерахунок розміру допомоги. Проте, виплата донарахованих сум не відбулася через відсутність виділених асигнувань для забезпечення виконання рішень суду, про що було повідомлено державного виконавця у встановлений строк.

Відтак, виконання судового рішення позивачем мало місце, а часткове невиконання судового рішення відбулось з незалежних від позивача причин, які є поважними у розумінні статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», що виключає можливість накладення штрафу на боржника.

Враховуючи вищезазначене, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

За такого правового регулювання та обставин справи, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу, оскільки виконання рішення суду не може ставитись у залежність лише від волі та/або бажання боржника щодо такого виконання, а й повинно бути оцінено виконавчою службою на предмет наявності об`єктивних можливостей та відповідного законодавчого регулювання такого виконання.

Вказана правова позиція відповідає висновками Верховного Суду, викладених у постанові від 21 травня 2020 року у справі № 310/6910/16-а.

Також Верховний Суд України у своїх постановах (справи №21-1044а15, №21-2630а15, №21-5118а15, №804/5081/13-а) неодноразово вказував, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Враховуючи викладене у сукупності, проаналізувавши норми законодавства та надавши оцінку наявним доказам у справі, суд дійшов висновку про відсутність у державного виконавця правових підстав для накладення на позивача штрафу за невиконання вказаного судового рішення без поважних причин, а тому постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Нікітіної М.О. від 30.11.2021 ВП№67240595 про накладення штрафу на Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у розмірі 5100,00 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведена правомірність та обґрунтованість винесеної постанови. Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає стягненню.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Нікітіної М.О. від 30.11.2021 ВП№67240595 про накладення штрафу на Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у розмірі 5100,00 грн. (п`ять тисяч сто гривень).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.