Справа № 640/9008/22
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 червня 2022 року м. Київ № 640/9008/22

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Арсірій Р.О.., ознайомившись з позовною заявою

за позовомОСОБА_1
доЦентрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, Державної міграційної служби України
про визнання протиправним та скасування рішення,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, Державної міграційної служби України, в якому просить суд:

1. Визнати протиправними дії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області та зобов`язати скасувати Висновок від 03.09.2021 про розгляд матеріалів справи щодо оформлення посвідки на постійне проживання в Україні громадянці Республіки Ірак ОСОБА_1 (и), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2. Визнати протиправним та зобов`язати Державну міграційну службу України скасувати пункт 3 Наказу ДМС України від 07.09.2021 № 141, «Про визнання недійсними деяких посвідок на постійне проживання».

3. Зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області повторно розглянути заяву щодо оформлення посвідки на постійне проживання в Україні особі без громадянства ОСОБА_1 з урахуванням, правової оцінки та висновків, наданих судом.

Пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Суд зауважує, що у пункті 1 прохальної частини позовної заяви не визначено протиправних дій, які оскаржуються останнім, а у пункті 2 не вказано, що саме позивач просить визнати протиправним.

Крім того, вказані позивачем конструкції способу захисту, обраного останнім, не відповідають вимогам частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку запропонувати позивачу надати уточнену позову заяву, у якій зазначити прохальну частину належним чином, з урахуванням вищевказаних висновків суду.

Крім того, відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частина друга статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, судом встановлено, що Висновок про розгляд матеріалів справи щодо оформлення посвідки на постійне проживання в Україні громадянці ОСОБА_1 які позивач просить суд зобов`язати Центральне міжрегіональне управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області скасувати, складено 03.09.2021 року, а наказ ДМС України №141 «Про визнання недійсними деяких посвідок на постійне проживання», який позивач просить зобов`язати Державну міграційну службу України скасувати, складено 07.09.2021 року.

В свою чергу, до Окружного адміністративного суду міста Києва позивач звернувся лише 14.06.2022 року, тобто, з пропуском шестимісячного строку на звернення до суду, який сплив 04.03.2022 року та 08.03.2022 року відповідно.

В той же час, про поновлення строку звернення до суду позивачем не заявлено, оскільки вважає строк звернення до суду із цим позовом дотриманим, оскільки про порушення своїх прав позивач дізнався із відповідей відповідачів від 15.12.2021 року та від 17.01.2022 року на адвокатські запити його адвоката.

Разом з тим, суд зауважує, що у позовній заяві не міститься пояснень позивача, щодо необхідності звернення із адвокатськими запитами лише у грудні 2021 року та січні 2022 року,та не наведено обґрунтувань щодо необізнаності позивача про існування оскаржуваних актів в період з їх винесення до отримання відповідей на адвокатські запити.

Суд зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Суд зазначає, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

У статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд зауважує, що вирішення питання про поновлення строку звернення до суду суд здійснює виключно з ініціативи та у межах наведених доводів заінтересованої особи.

Відтак, позивачеві слід надати заяву про поновлення строку звернення до суду та докази на підтвердження існування обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачеві звернутися до адміністративного суду із вказаними позовними вимогами з дотриманням процесуального строку, встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зазначені недоліки позовної заяви повинно бути усунено шляхом подання до суду заяви про поновлення строку на звернення до адміністративного суду та уточненої позовної заяви в її прохальній частині.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з моменту отримання ухвали.

Згідно з частиною третьої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 241, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_2 залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з моменту отримання ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала, відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.О. Арсірій