Справа № 520/4449/22
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2022-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 серпня 2022 року № 520/4449/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулась позивачка ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 30459-2414-2035 від 20.12.2021 року щодо нарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2018 рік в розмірі 8380,47 грн (вісім тисяч триста вісімдесят гривень 47 копійок);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 30457-2414-2035 від 20.12.2021 року щодо нарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2019 рік в розмірі 9393,42 грн (дев`ять тисяч триста дев`яносто три гривні 42 копійки);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 0-2035 від 10.12.2021 року щодо нарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2020 рік в розмірі 9745,52 грн (дев`ять тисяч сімсот сорок п`ять гривень 52 копійки).

14 жовтня 2009 року нею було прийнято у власність нежитлову будівлю літ. «И-2» загальною площею 225,1 кв. м., розташовану за адресою АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 6 січня 2022 року нею від Головного управління ДПС у Харківській області було отримано податкові повідомлення-рішення, в яких згідно з п.п. 54.3.3, п. 54.3, ст. 54, та п.п. 266.7.2 та ст 266 ПК визначено загальну суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваного фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, 18010300, у розмірі 27,519 41 грн. Позивачка зазначила, що адресу нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, по якому здійснювалось нарахування, та детального розрахунку суми податку вказані ППР не містили. Позивачка посилається на Рішення Харківської міської Ради від 22.02.2017 №1284/18, в якому встановлено ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб: 1) будівлі готельні 1%, 2) будівлі офісні 1%, 3) будівлі торговельні 1%, 4) гаражі 0,1%, 5) виключений, 6) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки) 1%, 7) господарські (присадибні будівлі) 0%, 8) інші будівлі 0,1%. Позивачкою було наголошено, що згідно із технічним паспортом (реєстр. №4801) об`єкт спірного оподаткування не визначений як готельна, офісна, торгівельна будівля або будівля для публічних виступів. Спираючись на це, вона вважає, що вказаний об`єкт не може підпадати під ставку в 1%. Додатково позивачкою був наведений розрахунок, відповідно до якого сума податкового зобов`язання, визначена у спірних ППР, за період з 2018 по 2020 рік була розрахована відповідачем із застосуванням ставки податку в 1% за 1 кв. м. замість 0,1 %, в результаті чого нарахована відповідачем сума податкового зобов`язання за період з 2018 по 2020 рік є більшою на 24678,89 грн за визначену позивачкою належною (2840,52 грн). Вважаючи такий розрахунок Головного управління ДПС у Харківській області протиправним, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Ухвалою судді від 02.06.2022 відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін, запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 03.08.2022 частково задоволено заяву представника відповідача щодо продовження строку для подання відзиву, встановлено новий строк 15 днів з дня отримання вказаної ухвали.

Відповідач в межах встановленого нового строку подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у змісті позову не викладено жодних доводів, які свідчать про незаконність та неправомірність дій контролюючого органу, які у свою чергу тягнуть за собою скасування оскаржуваних податкових повідомлень рішень та звільнення Позивача від обов`язку сплачувати податки, передбаченого Конституцією України. З огляду на те, що Позивач до контролюючого органу на звірку не зверталась, будь-яких правовстановлюючих документів надано не було, конкретизації приналежності будівлі до певного типу майна Державний реєстр речових прав не містить, з урахуванням наявних відомостей про здійснення торгівельної діяльності ФОП ОСОБА_1 , контролюючий орган дійшов висновку про застосування ставки податку для об`єкту нежитлової нерухомості 1 % як для будівель торгівельних. Таким чином, ставка податку для будівель торгівельних за 2018 рік відповідно до Рішення Харківської міської ради від 22.02.2017 № 542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» становила 1% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на січень відповідного року (3723,00 грн), а саме: 37,23 гривні за квадратний метр; за 2019 рік відповідно до Рішення № 542/17 зі змінами та доповненнями, внесеними рішенням Харківської міської ради 19 сесії 7 скликання від 18.04.2018 № 1041/18, ставка податку становила 1% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на січень відповідного року (4173,00 грн), а саме: 41,73 гривні за квадратний метр; за 2020 рік відповідно до Рішення № 542 зі змінами та доповненнями, внесеними рішенням Харківської міської ради 23 сесія 7 скликання від 28.11.2018 № 1284/18, ставка податку у 2020 році становила 1 % від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на січень відповідного року (4723,00 грн), а саме: 47,23 гривні за квадратний метр. Таким чином, відповідач вважає правомірним здійснений ним розрахунок податку за об`єкт нежитлової нерухомості, належний позивачці на праві власності та розташований за адресою: вул.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Позивачка ОСОБА_1 є власницею нежитлової будівлі літ. «И-2» загальною площею 225,1 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

ГУ ДПС у Харківській області прийняті податкові повідомлення-рішення про нарахування ОСОБА_1 податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки:

-№ 30459-2414-2035 від 20.12.2021р. за 2018 рік на суму 8380,47 грн за формою «Ф»:

-№ 30457-2414-2035 від 20.12.2021 за 2019 рік на суму 9393,42 грн за формою «Ф»;

-№ 0-2035 від 10.12.2021 за 2020 рік на суму 9745,52 грн за формою «Ф».

Згідно із додатком №1 до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» від 22.02.2017 №542/17 ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, шо перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у таких розмірах:

- будівлі готельні - 1 відсоток;

- будівлі офісні - 1 відсоток;

- будівлі торговельні - 1 відсоток;

- гаражі - 0,1 висотка;

- будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки) - 1 відсоток;

- господарські (присадибні) будівлі - 0 відсотків;

- інші будівлі -0,1 відсотка.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем при обрахунку сум податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_2 (нежитлове приміщення), застосовано ставку податку 1% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом до відповідного податкового періоду за 1 кв. метр, як для будівель торгівельних.

Відповідно до Рішення Харківської міської ради від 22.02.2017 № 542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» ставка податку для будівель торгівельних становила:

- за 2018 рік - 1% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на січень відповідного року (3723,00 грн), а саме: 37,23 гривні за квадратний метр;

- за 2019 рік - 1% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на січень відповідного року (4173,00 грн), а саме: 41,73 гривні за квадратний метр (відповідно до Рішення № 542/17 зі змінами та доповненнями, внесеними рішенням Харківської міської ради 19 сесії 7 скликання від 18.04.2018 № 1041/18);

- за 2020 рік - 1 % від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на січень відповідного року (4723,00 грн), а саме: 47,23 гривні за квадратний метр (відповідно до Рішення № 542 зі змінами та доповненнями, внесеними рішенням Харківської міської ради 23 сесія 7 скликання від 28.11.2018 № 1284/18).

Таким чином, відповідачем здійснено такий розрахунок податку за об`єкт нежитлової нерухомості, належний позивачці на праві власності та розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 225,1 м2:

- за 2018 рік - в сумі 8 380,47 грн (225,1 м.кв. х 37,23 грн) за податковим повідомленням-рішенням від 20.12.2021 № 30459- 2414-2035;

- за 2019 рік - в сумі 9 393,42 грн (225,1 м.кв. х 41,73 грн) за податковим повідомленням-рішенням від 20.12.2021 № 30457- 2414-2035;

- за 2020 рік - в сумі 9 745,52 грн (225,1 м.кв. х 47,23 /12 х 11) за податковим повідомленням-рішенням від 20.12.2021 № 0916964- 2414-2035, з урахуванням припису п.52-5 підрозділу ХХ «Інші перехідні положення» ПК України, згідно з яким об`єкти нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до статті 266 цього Кодексу в період з 1 березня по 31 березня 2020 року).

Позивачем в позові здійснено власний розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018, 2019 та 2020 роки, виходячи зі ставки податку 0,1% від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м щодо об`єкту по АДРЕСА_2 , згідно з яким податок за 2018 рік складає 8380,47 грн, за 2019 - 9393,42 грн, за 2020 рік - 9745,52 грн.

Надаючи оцінку обґрунтованості прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, суд виходить з таких приписів діючого законодавства, чинного на момент їх прийняття.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України визначено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з підпунктом 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України встановлено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до абзацу 1 підпункту 266.7.2 пункту 266.7 ст. 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Відповідно до підпункту «а» підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 266.10.3 пункту 266.10 статті 266 ПК України встановлено, що податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 ПК України.

Згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Згідно з пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) періоду, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно з п. 10.3 ст. 10 ПК України питання встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) вирішують місцеві ради в межах повноважень, визначених ПК України.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному ПК України (пп. 12.3.1 п. 12.3 ст. 12 ПК України).

Підпунктом 12.3.2 ПК України передбачено, що при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Згідно з п.п. 1 - 3 Додатку № 1 Рішення Харківської міської ради Харківської області від 22.02.2017 № 542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м бази оподаткування.

Вищезазначеним рішенням, а також з урахуванням змін, внесених рішенням Харківської міської ради від 28.11.2018 № 1284/18, встановлено ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості у м. Харкові у таких розмірах:

- будівлі готельні - 1 відсоток;

- будівлі офісні - 1 відсоток;

- будівлі торговельні - 1 відсоток;

- гаражі - 0,1 відсотка;

- будівлі промислові та склади - 0,25 відсотка (виключено з 01.01.2019);

- будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки) - 1 відсоток;

- господарські (присадибні) будівлі - 0 відсотків;

- інші будівлі - 0,1 відсотка.

Відповідач класифікував об`єкт нерухомого майна, що належить позивачці та щодо якого проведено нарахування податку, як будівля торгівельна.

Як зазначено у відзиві, при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень рішень ГУ ДПС керувалось відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Однак, одночасно відповідач вказує, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо цільового призначення нежитлових будівель відсутні. У графі «Тип майна» зазначено нежитлові приміщення, без конкретизації приналежності.

Отже, твердження відповідача, що податковий орган при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень рішень керувався відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не знайшло підтвердження в ході розгляду справи.

Також, як вбачається з відзиву відповідача, підставою віднесення об`єкта нерухомого майна позивачки до будівлі торгівельної є те, що відповідно до реєстраційних відомостей ІТС «Податковий блок» фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) перебуває на обліку у ГУ ДПС, основний вид діяльності: 47.99 - Iншi види роздрiбної торгiвлi поза магазинами, інші види діяльності: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами, 47.91 - Роздрiбна торгiвля, що здiйснюється фiрмами поштового замовлення або через мережу Iнтернет, 46.19 - Дiяльнiсть посередникiв у торгiвлi товарами широкого асортименту, 68.20 - Надання в оренду й експлуатацiю власного чи орендованого нерухомого майна.

З урахуванням приписів підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України, якою встановлено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності, судом встановлено, що згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24304275 від 30.09.2009 підставами виникнення права власності позивачки на нежитлову будівлю літ «И-2» загальною площею 225,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , є договір купівлі-продажу № 1370 від 14.10.2009 та акт прийому-передачі від 14.10.2009.

Текст вказаного договору купівлі-продажу не містить конкретизації приналежності будівлі позивачки до певного типу майна, так саме як і Державний реєстр речових прав. Однак акт прийому-передачі від ВАТ «Харківський завод електротехнічного обладнання» (Продавець) від 14.10.2009 безпосередньо визначає об`єкт купівлі-продажу як об`єкт нерухомого майна будівлю котельної (1-й пов.цегл.) інвентарний номер 01002.

Вказана інформація також відповідає Експлікації приміщень Технічного паспорту на вказану будівлю.

Вищезазначене свідчить про відсутність підстав для класифікації будівлі позивачки як будівлі торгівельної саме на підставі оригіналів документів платника податків - позивачки на право власності щодо нежитлової будівлі літ «И-2» загальною площею 225,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначення представником відповідача у відзиві про те, що позивачка має звернутись до органу, уповноваженого на ведення Державного класифікатора Державного науково дослідного інституту автоматизованих систем у будівництві Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України для отримання експертного висновку щодо приналежності описаного об`єкта нерухомості до певного класу будівель за Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого Наказом від 17.08.2020 № 507 Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації, суд не вважає нормативно обґрунтованим, оскільки відповідної умови ані приписи ПК України, ані Рішення Харківської міської ради Харківської області від 22.02.2017 № 542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові», не містять.

Одночасно суд не вважає належними доводи відповідача про можливість класифікації будівлі позивачки як торгівельної виключно на підставі виду діяльності, за яким вона зареєстрована як ФОП, оскільки, по-перше, суб`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізична особа власник майна, а не ФОП. Крім того, наявність об`єкта нерухомості у власності особи, яка одночасно зареєстрована як приватний підприємець, жодним чином не доводить його певне цільове призначення. Тим більше, за наявності інформації про таке призначення у документах, що були підставою виникнення права власності на такий об`єкт.

З огляду на зазначене, суд вважає, що відповідачем у наданому до суду відзиві не обґрунтовано, що об`єкт нерухомого майна, який належать позивачці, відносяться до будівель торговельних, отже застосування ставки податку в розмірі 1% не є правомірним.

Одночасно суд зазначає, що в ході розгляду справи також не встановлено підстав звільнення позивачки від сплати податку або застосування нульової ставки такого податку, так саме як і не підтверджено підстав віднесення будівлі позивачки до будівель готельних, офісних, для публічних виступів (казино, ігорні будинки), гаражів.

Так, у позові ОСОБА_1 не заперечує наявність підстав для сплати нею податку за ставкою 0,1 %, як для інших будівель, із застосуванням якої сума податку, що підлягала сплаті за вказаний об`єкт нерухомого майна за 2018 рік складає 838,04 грн, за 2019 рік - 939,34 грн, за 2020 рік - 1063,14 грн.

Відтак, ГУ ДПС у Харківській області за 2018 рік № 30459-2414-2035 від 20.12.2021 року є правомірним в частині визначення податкового зобов`язання в сумі 838,04 грн, податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області за 2019 рік № 30457-2414-2035 від 20.12.2021 - в частині визначення податкового зобов`язання в сумі 939,34 грн, податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області за 2020 рік № 0-2035 від 10.12.2021 - в частині визначення податкового зобов`язання в сумі 1063,14 грн.

Згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 11.11.2019 по справі №803/1672/16, «у випадку встановлення правомірності нарахування частини суми грошового зобов`язання оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням за основним платежем та можливості обрахунку розміру такої суми, суд, в силу наданих процесуальним законом повноважень, не позбавлений можливості скасувати податкове повідомлення-рішення у відповідній частині.»

Вказаний висновок пов`язаний з наявним у суду обов`язком встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін задля дотримання офіційного з`ясування обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого у частині 4 ст. 9 КАС України.

Згідно з ч.1 та 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік на суму 7 542, 43 грн, за 2019 рік на суму 8 454,08 грн, за 2020 рік на суму 8 682,38 визначені безпідставно, з огляду на що спірні податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області № 30459-2414-2035 від 20.12.2021, № 30457-2414-2035 від 20.12.2021 та № 0-2035 від 10.12.2021 у відповідних частинах підлягають скасуванню.

Відтак, позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ч. 3 ст. 139 КАС України пропорційно розміру задоволених позовних вимог шляхом стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача частини суми судового збору, сплаченого при поданні позову, в розмірі 889,96 грн.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, які позивачка очікує понести, як зазначено у позові, доказів щодо їх розміру та обсягу фактично наданої допомоги до суду не надано. Також у позові чи окремо представником позивача не викладено заяви про подання доказів понесення вказаних витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в порядку ч.7 ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області №30459-2414-2035 від 20.12.2021 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в частині податкового зобов`язання в сумі 7542,43 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області №30457-2414-2035 від 20.12.2021 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в частині податкового зобов`язання в сумі 8454,08 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області №0-2035 від 10.12.2021 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в частині податкового зобов`язання в сумі 8682,38 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) з Головного управління ДПС у Харківській області на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) за рахунок бюджетних асигнувань частину суми сплаченого судового збору в розмірі 889,96 грн (вісімсот дев`яносто дев`ять гривень дев`яносто шість копійок)

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 26.08.2022.

Суддя Білова О.В.