Справа № 640/15559/21
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2022-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022 року м. Київ № 640/15559/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднана торговельна компанія

«Європлюс»

до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області

про визнання протиправними дій, скасування рішень

УСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднана торговельна компанія «Європлюс» (далі по тексу - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (далі по тексту - відповідач) в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 29 квітня 2021 року №№ 65, 66, 67, 68 про накладання штрафів за порушення законодавства про рекламу та приписи від 29 квітня 2021 року №№ 49, 50 про усунення порушень.

Позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії приписів Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 29 квітня 2021 року № 49, № 50.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що примітки до оскаржуваних приписів містять посилання на те, що відповідно до частини четвертої статті 27 Закону України «Про рекламу» повторне вчинення перелічених порушень протягом року тягне за собою накладання штрафу у подвійному від передбаченого за ці порушення розмірі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2021 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Об`єднана торговельна компанія «Європлюс» про забезпечення позову - відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В обґрунтування позову зазначено, позивачем розміщено конструкції на яких зображується виключно знаки для товарів і послуг підприємства, які, у свою чергу, є знаками для товарів і послуг, зареєстровані відповідно до вимог чинного законодавства України в Державному реєстрі свідоцтво України на знаки для товарів і послуг та не є рекламою, а відтак не потребують дозволів на розміщення зовнішньої реклами, в порядку встановленому Законом України "Про рекламу".

Відповідачем подано заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що на позивача накладено штраф у розмірі 13 566,00 грн та, на думку відповідача, дана справа є складною з огляду на предмет спору та суму штрафу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 липня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

У відзиві на позов від 05 липня 2021 року зазначено, що ТОВ «Об`єднана торговельна компанія «Європлюс» не надано інформації про вартість розповсюдженої реклами, про що було складено протоколи та рішення про початок розгляду справи. Відповідно, на підставі розгляду вказаних протоколів, прийняті спірні рішення про накладання штрафу.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Матеріали справи свідчать, що 29 квітня 2021 року Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області (надалі - Відповідач) рішеннями від № № 65,66 на підставі протоколів засідань від 29 квітня 2021 року № № 71, 72 за неподання інформації щодо вартості розповсюдження реклами у відповідності до частини 6 статті 27 Закону України «Про рекламу» було вирішено накласти на Товариство з обмеженою відповідальністю об`єднана торговельна компанія «Європлюс», стягнення у вигляді штрафу у загальному розмірі 3400,00 грн.

29 квітня 2021 року відповідачем рішеннями № № 67,68 на підставі протоколів засідань від 29 квітня 2021 року № № 73, 74 за недотримання вимог частини 1 статті 16 Закону України «Про рекламу», а саме за розміщення реклами без наявності дозволу Харківської міської ради на розміщення зовнішньої реклами у відповідності до частини 7 статті 27 Закону України «Про рекламу» Головним управлінням було вирішену накласти на Позивача стягнення у вигляді штрафу на суму у загальному розмірі 10.

29 квітня 2021 року Відповідач приписом № 49 про усунення порушень у відповідності до частини 2 статті 26 Закону України «Про рекламу» зобов`язав Позивача усунути порушення: розміщеної зовнішньої реклами дахова конструкція з інформаційним полем: «ROZETKA» за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 9-А, а саме: привести у відповідність до вимог частини 1 статті 16 Закону України «Про рекламу».

29 квітня 2021 року Відповідач приписом № 50 про усунення порушень у відповідності до частини 2 статті 26 Закону України «Про рекламу» зобов`язав Позивача усунути порушення: розміщеної зовнішньої реклами щит на фасаді з інформаційним полем: «ROZETKA» за адресою: місто Харків, вул. Клочківська, 9- А, а саме: привести у відповідність до вимог ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу».

29 квітня 2021 року листом за вих. № 5.2-057/2/6711-21 Головне управління направило на адресу Позивача другі примірники наведених вище рішень про накладення штрафів, протоколів засідань стосовно справ про порушення законодавства про рекламу та приписів.

19 травня 2021 року Позивачем було отримано вказаний вище лист із додатками.

На думку позивача, оскаржувані рішення та приписи були винесені безпідставно, так як позивачем були надані Відповідачу листами від 25 березня 2021 року за вих. № 25/03/21-31 «На Вимогу за вих № 5.2- 057/2/4017-21 від 16 березня 2021 року» та від 16 квітня 2021 року за вих. № 16/04/21-41 «На лист ГУ Держпродспоживслужби в Харківський області за № 5.2-057/2/5430-21 від 07 квітня 2021 року, щодо запрошення на засідання стосовно розгляду справи про порушення ТОВ ОТК «Європлюс» частини 1 статті 16 Закону України «Про рекламу» із належним чином завіреними копіями договору суборенди нерухомого майна від 23 жовтня 2020 р. № 23/10/20-3, свідоцтва України на знаки для товарів і послуг 10 квітня 2019 року за № 257121 та ліцензійного договору від 01 липня 2015 року (щодо права користуватися знакам (знаками) «ROZETKA» для товарів і послуг, у тому числі у вигляді вивіски магазину).

Таким чином, позивач стверджує, що користується знаками для товарів і послуг на підставі Ліцензійного Договору від 01 липня 2015 року та вивіски з інформацією магазину «ROZETKA» на вулиці Клочківська, 9-А місто Харків відповідають критеріям зазначеним законодавством.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Засади рекламної діяльності в Україні, відносин, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами визначає Закон України "Про рекламу".

Так, відповідно до положень статті 1 Закону України "Про рекламу", реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України "Про рекламу", розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

За вимогами підпункту 1 пункту 1 статті 26 Закону України "Про рекламу", контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів щодо захисту прав споживачів реклами.

Пунктом 1 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 17.07.2017 №564 визначено, що Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області є територіальним органом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Згідно з вимогами статті 26 Закону України "Про рекламу", підпунктом 1 пункту 12 вищевказаного Положення, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу.

Частиною 1 статті 27 Закону України "Про рекламу" передбачено, що особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Згідно частини 7 статті 27 Закону України "Про рекламу", у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 та №1092 від 16.12.2015 реалізацію повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів покладено на Держпродспоживслужбу та її територіальні органи в областях, як правонаступника Держспоживінспекції.

Питання щодо накладення штрафів на осіб, винних у порушенні законодавства про рекламу врегульовані Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693 (далі по тексту - Порядок).

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що цей Порядок регулює питання накладення уповноваженими особами штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав).

Пунктом 2 Порядку № 693 передбачено, що штрафи відповідно до статті 27 Закону України "Про рекламу", накладаються у таких розмірах, зокрема: у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог законодавства про рекламу, на рекламодавців і розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За наявності ознак порушення законодавства про рекламу складається протокол та приймається рішення про початок розгляду справи (п. 9 - 11 Порядку).

За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Пунктом 3 частини другої статті 27 встановлено, що розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами несуть відповідальність за порушення законодавства про рекламу.

Отже, вказані норми визначають відповідальність розповсюджувачів реклами за порушення правил/порядку її розповсюдження і розміщення.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про рекламу» відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть:

рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно;

виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами;

розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Отже, суб`єктом відповідальності за розповсюдження реклами може бути дві категорії осіб: розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами; рекламодавці, винні у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно.

Згідно з приписами ч. 6 ст. 9 Закону України «Про рекламу», що вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про рекламу», розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Отже, інформація про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, а також інформація, розміщена на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу у таке приміщення, яка не містить закликів придбавати товар або послугу, що реалізується суб`єктом, не є рекламою у розумінні ч. 7 ст. 8 та ч. 6 ст. 9 Закону України «Про рекламу», оскільки підпадає під визначення «вивіска» чи «табличка».

Оскільки вищезазначена вивіска за адресою: вул. Клочківська, 9-А, в м. Харків, не містить індивідуалізації, не містить закликів до придбання конкретного товару чи отримання послуг, інформація не формує та не підтримує обізнаність споживачів реклами та їх інтересу щодо суб`єкта господарювання чи конкретного товару (послуг), що поставляється/надається підприємством, а тому не є рекламою і не потребує спеціального дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі 323/1766/17.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність винесення оскаржуваних рішення та припису, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднана торговельна компанія «Європлюс» підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднана торговельна компанія «Європлюс» - задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 29 квітня 2021 року №№ 65, 66, 67, 68 про накладання штрафів за порушення законодавства про рекламу.

3. Визнати протиправними та скасувати приписи Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 29 квітня 2021 року №№ 49, 50 про усунення порушень.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднана торговельна компанія «Європлюс» (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, 63, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (61166, м. Харків, пр-кт Науки, 40, 6 поверх, ) судовий збір в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Аверкова