Справа № 640/19849/21
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2022-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

04 липня 2022 року м. Київ № 640/19849/21

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про відстрочення виконання рішення у справі

за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, в особі Голосіївського районного відділу у видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у вигляді книжечки зразка 1994 року відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06 Л 992 року № 2503-ХІІ;

- зобов`язати Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, в особі Голосіївського районного відділу, оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у вигляді книжечки зразка 1994 року відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва суду від 19.07.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва 02.12.2021 року адміністративний позов розглянуто по суті, а саме: задоволено.

На адресу суду надійшла заява представника відповідача про відстрочення виконання рішення суду у справі №640/19849/21.

Розглянувши матеріали справи, що мають значення для вирішення справи, суд вбачає підстави подальший розгляд заяви здійснювати у письмовому провадженні, у зв`язку із воєнним станом, та керується наступним.

02.03.2022 РСУ опублікувала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, з них основні: при визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалася в регіоні. Розгляд справ по можливості відкладається (за винятком невідкладних судових розглядів).

Отже, виходячи з нормативних актів, які були прийняті на сьогодні, режим роботи кожного конкретного суду визначається окремо. Робота суду залежить від того, яка ситуація склалась у регіоні, де такий суд розташований.

Розглянувши заяву про відстрочення виконання рішення суду у справі №826/23073/15, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.12.2021 у справі № 640/19849/21 задоволено позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (далі-Позивач) до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (далі-Відповідач) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

На підтвердження існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, Відповідач вказав на три обставини:

дистанційний режим роботи (простою) працівників;

відсутність бланків паспортів у формі книжечки взірця 1994 року;

обстріли рекетно-бомбовими ударами ворога.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Принцип обов`язковості судових рішень, як один з визначальних принципів здійснення правосуддя в Україні, полягає в обов`язковому виконанні на всій території України судових рішень, що набрали законної сили, а також у встановленні відповідальності за невиконання таких рішень.

Вказаний принцип обов`язковості судових рішень поряд із Конституцією України знайшов своє відображення і в Кодексі адміністративного судочинства України, а саме в статті 370 КАС України: судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Разом з тим, КАС України передбачає можливість відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення.

Так, частиною першою статті 378 КАС України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до частини третьої статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до частини четвертої статті 378 КАС України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

ступінь вини відповідача у виникненні спору;

щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;

стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

КАС України не містить конкретного переліку обставин для відстрочення виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку право вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

На підтвердження факту існування таких обставин заявник повинен подати суду належні та допустимі докази. Відповідно до статті 70 КАС України доказами є дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зважаючи на це, відстрочення або розстрочення виконання рішення дозволяється у випадках визначених законом та за наявності об`єктивної, однак тимчасової неможливості його виконання.

Отже, при вирішенні питання про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суд задовольняє таку заяву лише у виняткових випадках, які він визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Підставою для цього можуть бути конкретні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та суд враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору.

За даних умов, Відповідач повинен довести, що ним вчиняються у повній мірі необхідні дії для виконання рішення суду, однак вказане унеможливлюється зовнішніми факторами, які не залежать від волі Відповідача і прямо впливають на діяння.

Натомість, Відповідач у своїй заяві про відстрочку виконання рішення обмежується лише констатацією фактів дистанційного режиму роботи (простою) працівників, відсутності бланків паспортів у формі книжечки взірця 1994 року і обстрілів рекетно-бомбовими ударами ворога, проте не підтверджує жодними належними та допустимими доказами їх вплив на процес виконання рішення суду.

Зокрема, впровадження дистанційного режиму роботи працівників є по-перше внутрішнім особистим рішенням Відповідача, а по-друге, таке рішення прийняте лише 24.02.2022, а рішення було проголошене Окружним адміністративним судом міста Києва 02.12.2021.

Водночас, дистанційний режим роботи у розрізі Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)" є формою організації праці, коли робота виконується працівником за місцем його проживання чи в іншому місці за його вибором, у тому числі за допомогою інформаційно-комунікаційних технологій, але поза приміщенням роботодавця. Тобто, впровадження дистанційного режиму роботи навпаки свідчить про здійснення діяльності Відповідачем.

У постанові від 06.12.2019 у справі №2а/0570/6531/2011 Верховний Суд зазначив, що відстрочення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду.

Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №819/150/17.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану"

24.02.2022 року на підставі Указу Президента України № 68/2022 постановлено утворити військові адміністрації для здійснення керівництва у сфері забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку, до числа яких входять і Київська міська військова адміністрація та Київська обласна військова адміністрація.

Необхідно відзначити, що ч. 1. ст. 8 Закону унормовано, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану.

З цього слід зробити висновок, що запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану належить виключно до компетенції військового командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення), а не внутрішніми наказами ДМС та/або його Управліннями.

Разом з тим, суд вважає, що особливий режим в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів не пов`язане з обов`язковістю судового рішення, гарантоване п.9 ч. 2 ст. 129 Конституції України.

Керуючись положеннями статей 243, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про відстрочення виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва 02.12.2021 року у адміністративній справі №640/19849/21 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення за правилами, встановленими статтями 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур