Справа № 640/16611/21
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2022-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Оксененка О.М., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Якісний системний сервіс 2020» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними дій та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В

Товариство з обмеженою відповідальністю «Якісний системний сервіс 2020» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у місті Києві № 4053-п від 19 травня 2021 року «Про забезпечення проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ ««Якісний системний сервіс 2020» (попередня назва ТОВ «С.К.С») ()»;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у місті Києві № 4191-п від 21 травня 2021 року «Про поновлення проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Якісний системний сервіс 2020» (попередня назва ТОВ «С.К.С») ()».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податковим органом за відсутності правових підстав поновлено проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача шляхом прийняття оскаржуваних наказів № 4053-п від 19.05.2021 та № 4191-п від 21.05.2021, оскільки з 18 березня 2020 року і по теперішній час діє мораторій на проведення документальних перевірок, встановлений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.

Так, на підтвердження своєї позиції позивач зазначає, що положення Постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 року № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» не мають вищої юридичної сили над положеннями абзацу 1 пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, тому позивач вважає, що оскаржувані накази підлягають скасуванню.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Якісний системний сервіс 2020», суд першої інстанції виходив з того, що за наявності чинної норми п. 52.2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, прийняття наказів від 19.05.2021 року №4053-п та від 21.05.2021 року №4161-п у період дії карантину суперечить вимогам податкового законодавства, а тому оскаржувані накази є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою закрити провадження у справі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що судом першої інстанції помилково не взято до уваги, що постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2021 року №89 дозволено проведення документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та/або 78.1.4 п.78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

У тексті апеляційної скарги відповідач просить закрити провадження у справі посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 по справі №816/228/17, де колегія суддів щодо вимоги про визнання протиправним та скасування наказу (про проведення перевірки) зазначила наступне.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Окрім цього, в апеляційній скарзі представник відповідача просить здійснювати розгляд справи за його участі.

Щодо заявленого відповідачем клопотання колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів, розглянувши подане клопотання вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю сторін у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2022 року відкрито провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

ТОВ «Якісний системний сервіс 2020» подано до суду відзив, в якому представник позивача просить апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що мораторій на продовження документальних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, передбачений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України діє з 18.03.2020 року і по теперішній час, а тому у Головного управління ДПС у м. Києві відсутні правові підстави приймати наказ №4053-п від 19.05.2021 року «Про забезпечення проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Якісний системний сервіс 2020» та наказ №4191-п від 21.05.2021 року «Про поновлення проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Якісний системний сервіс 2020».

Щодо клопотання відповідача про закриття провадження у справі представник позивача зазначає, що постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Великої Палати від 08.09.20212 року у справі №816/228/17, на яку посилається відповідач, обґрунтовуючи свої доводи, регулює правовідносини, які не є подібними із правовідносинами у цій справі.

Разом із відзивом, представник позивача - адвокат Я.Я.Нагалка просить суд розглядати справу за його участі.

Колегія суддів, розглянувши подане клопотання вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю сторін у відкритому судовому засіданні. Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що товариство з обмеженою відповідальністю «Якісний системний сервіс 2020» (попередня назва ТОВ «С.К.С») зареєстровано як юридична особа з 28 лютого 2013 року, про що до реєстру внесено відповідний реєстраційний запис № 0028629, та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у місті Києві.

Начальником Головного управління ДПС у м. Києві 27.01.2020 року на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України прийнято наказ № 911 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «С.К.С» при визначенні по взаємовідносинах із ТОВ «РОМАШКА ТОРГ» за липень, серпень 2019 року, ТОВ «АХЕД ІНТЕРНЕШНЛ», ТОВ «СТЕТІК», ТОВ «АСТРАФІШ», ТОВ «СТИМУЛ-К» за липень 2019 року, показників декларацій з податку на додану вартість.

Головним управлінням ДПС у м. Києві 29 січня 2020 року прийнято наказ № 1070 «Про перенесення терміну проведення розпочатої документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «С.К.С», яким перенесено термін проведення розпочатої документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «С.К.С» з 29.01.2020 до дати отримання копій вилучених Київською місцевою прокуратурою № 7 фінансово - господарських документів або забезпечення доступу до них у відповідності до вимог п. 85.9 ст. 85 Кодексу.

19 травня 2021 року Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято наказ № 4053-п «Про забезпечення проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Якісний системний сервіс 2020».

21 травня 2021 року Головним управління ДПС у м. Києві прийнято наказ № 4191-п «Про поновлення проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Якісний системний сервіс 2020».

Посадовою особою Головного управління ДПС у м. Києві 27 травня 2021 року здійснено вихід за адресою місцезнаходження ТОВ «Якісний системний сервіс 2020» з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача на підставі оскаржуваних наказів, однак представником останнього не допущено відповідача до проведення перевірки, про що складено відповідний акт.

Вважаючи накази від 19.05.2021 року та від 21.05.2021 року протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України визначено, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України - органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За приписами підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового Кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункта 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом.

На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Також судом встановлено, що дію карантину було введено постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Надалі постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» було продовжено дію карантину з 19 грудня 2020 року до 28 лютого 2021 року, а постановами Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2021 року № 104 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» та від 21 квітня 2021 року № 405 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» - до 30 квітня 2021 року та до 30 червня 2021 року відповідно.

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (із змінами) внесено зміни до Податкового кодексу України, а саме у розділі XX «Перехідні положення»: підрозділ 10 доповнити пунктом 11 такого змісту: абзац перший пункту 52-2 замінено сімома новими абзацами такого змісту:

Установити мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім:

1) документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пункту 4 розділу II Закону України від 17 вересня 2020 року №909-ІХ «Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2020 рік» (далі - Закон України №909-ІХ) на період дії карантину надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

На підставі цієї норми Кабінет Міністрів України прийняв постанову №89 від 03 лютого 2021 року, якою було скорочено дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі - Кодекс), в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб:

- тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 р. та не були завершеними;

- документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу;

- документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та/або 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, суб`єктів господарювання реального сектору економіки, які сформували податковий кредит за рахунок оформлення ризикових операцій з придбання товарів/послуг (із переліку ризикових платників податків, визначених у межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування оприлюднених у засобах масової інформації фактів можливих корупційних дій посадових осіб органів державної влади, які призвели до значних втрат дохідної частини Державного бюджету України, утвореної відповідно до Постанови Верховної Ради України від 24 квітня 2020 р. № 568-ІХ);

- документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями;

- документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.12, 78.1.14, 78.1.15, 78.1.16 пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

Таким чином положеннями п. 522 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України «Про скорочення строку дії обмежень в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» від 03 лютого 2021 року № 89 встановлено різні правила проведення планових перевірок в період дії карантину.

Для правильного вирішення спору, що виник між сторонами цієї справи, належить встановити яку норму права належить застосовувати у спірних правовідносинах.

При вирішенні вказаного питання суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідно до п. 2.1 ст. 2 Податкового кодексу України зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу. Згідно з п. 5.2 ст. 5 Податкового кодексу України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

У цьому зв`язку колегія суддів вважає за потрібне зазначити, що Податковий кодекс України є актом вищої юридичної сили у порівнянні з постановою Кабінету Міністрів України «Про скорочення строку дії обмежень в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» від 03 лютого 2021 року № 89.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що для спірних правовідносин спеціальними є норми пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена, зокрема, в постановах від 15 квітня 2022 року у справі № 160/5267/21 та від 06 липня 2022 року у справі № 360/1182/21. Судом касаційної інстанції наголошено на тому, що за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у Податковому кодексу України, з одного боку і в постанові Кабінету Міністрів України з іншого боку - застосуванню підлягають положення і правила саме Податкового кодексу України.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням викладеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що накази Головного управління ДПС у місті Києві № 4053-п від 19.05.2021 та № 4191-п від 21.05.2021 прийняті під час дії мораторію, встановленого пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо вимоги представника відповідача про закриття провадження у справі, колегія суддів зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021року у справі №816/228/17 зазначила, що пунктом 19 частини першої статті 4 КАС визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року №9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Крім іншого, ВП ВС зазначила, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові дійшла висновку, що такий спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства та у судовому порядку загалом.

Однак, колегія суддів встановила, що у справі №816/228/17 предметом позову є наказ про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки та акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки вже після допуску представників податкового органу до перевірки.

Разом з тим у даній справі позивачем оскаржуються накази від 19.05.2021 року та від 21.05.2021 року, тобто інші накази, де має місце саме факт не допуску ТОВ «Якісний системний сервіс 2020» контролюючого органу до проведення податкової перевірки.

Враховуючи вищевикладене, правова позиція ВП ВС, висловлена у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 не є релевантною для даної справи, а підстави для закриття провадження у справі відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України відсутні.

Згідно зі статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм чинного матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В

У задоволенні клопотання представника Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про розгляд справи у відкритому судовому засіданні за його участі відмовити.

У задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Якісний системний сервіс 2020» - адвоката Я.Я. Нагалки про розгляд справи у відкритому судовому засіданні за його участі відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя В.П.Мельчинук

Суддя О.М.Оксененко