Справа № 640/5016/22
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

07 липня 2022 року справа №640/5016/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
доПриватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни (далі по тексту - відповідач, Приватний виконавець)
про1) визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни щодо винесення постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 13 січня 2022 року; 2) скасування постанови відповідача від 13 січня 2022 року про стягнення з боржника, ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження, винесену у виконавчому провадженні №62520916
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи про протиправність дій Приватного виконавця щодо винесення постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 13 січня 2022 року у виконавчому провадженні №62520916, оскільки виконавчий документ повернутий стягувачу на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про відсутність факту виконання судового рішення та призводить до неправомірного покладення на боржника додаткових витрат.

Ухвалою від 14 лютого 2022 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/5016/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач у запереченнях на позовну заяву зазначив, що підставою для стягнення витрат виконавчого провадження з боржника є факт понесення таких витрат приватним виконавцем для організації та поведения виконавчих дій, а тому відшкодування приватному виконавцю понесених ним втрат не ставиться у взаємозалежність із фактичним виконанням вимог виконавчого документа та скасування рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не є підставою для звільнення боржника від обов`язку відшкодування таких витрат, оскільки факт понесення витрат приватним виконавцем уже є безумовною підставою для їх відшкодування приватному виконавцю за рахунок коштів боржника. Крім того, на думку відповідача, нормами чинного Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено жодних підстав для звільнення боржника від обов`язку відшкодувати приватному виконавцю понесені ним витрати виконавчого провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження ВП №62520916, на примусовому виконанні у Приватного виконавця перебувало виконавче провадження №62520916 з примусового виконання виконавчого листа №372/5899/14-ц, виданого 18 жовтня 2016 року Обухівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми заборгованості за кредитним договором №МL-020/066/2008 від 26 серпня 2008 року у розмірі залишку заборгованості 138 941,82 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку 2 109 970,50 грн.; суми несплачених відсотків за користування кредитом - 26 233,67 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку 398 318,40 грн.; пені за прострочення виконання зобов`язань в розмірі 1 000 000,00 грн., а всього - 3 508 288,90 грн.

08 липня 2020 року Приватний виконавець в межах виконавчого провадження ВП №62520916 виніс такі постанови:

- про відкриття виконавчого провадження;

- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;

- про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця;

- про арешт коштів боржника, якою наклад арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом;

- про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику.

В ході виконавчого провадження, приватний виконавець встановив, що боржнику належить таке нерухоме майно:

1) земельна ділянка, кадастровий номер: :01:007:0012, адреса: Київська область, Васильківський район, с. Дзвінкове, вулиця Окружна, площа 02598 га, цільове призначення - землі для будівництва і обслуговування житлового будинку;

2) земельна ділянка, кадастровий номер: :06:031:0019, адреса: Київська область, Васильківський район, Крушинська сільська рада, площа 0,11 га, цільове призначення - землі для колективного садівництва, для ведення індивідуального садівництва;

3) земельна ділянка, кадастровий номер: :06:025:0016, адреса: Київська область, Васильківський район, Крушинська сільська рада, площа 1,2184 га, цільове призначення - землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

4) земельна ділянка, кадастровий номер: :06:031:0001, адреса: Київська область, Васильківський район, Крушинська сільська рада, площа 2,3322 га, цільове призначення - для колективного садівництва;

5) земельна ділянка, кадастровий номер: :06:031:0022, адреса: Київська область, Васильківський район, Крушинська сільська рада, площа 0,11 га, цільове призначення - для колективного садівництва;

6) земельна ділянка, кадастровий номер: :06:031:0003, адреса: Київська область, Васильківський район, Крушинська сільська рада, площа 3,9576 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

7) земельна ділянка, кадастровий номер: :06:031:0018, адреса: Київська область, Васильківський район, Крушинська сільська рада, площа 0,11 га, цільове призначення - для колективного садівництва;

8) земельна ділянка, кадастровий номер: :06:031:0017, адреса: Київська область, Васильківський район, Крушинська сільська рада, площа 0,11 га, цільове призначення - для колективного садівництва;

9) земельна ділянка, кадастровий номер: :06:031:0021, адреса: Київська область, Васильківський район, Крушинська сільська рада, площа 0,11 га, цільове призначення - для колективного садівництва;

10) земельна ділянка, кадастровий номер: :06:031:0020, адреса: Київська область, Васильківський район, Крушинська сільська рада, площа 0,11 га, цільове призначення - для колективного садівництва;

11) земельна ділянка, кадастровий номер: :06:002:0001, адреса: Київська область, Васильківський район, Крушинська сільська рада, площа 2,005 га, цільове призначення - для колективного садівництва;

12) земельна ділянка, кадастровий номер: :06:002:0022, адреса: Київська область. Васильківський район, Крушинська сільська рада, площа 0,101 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва.

28 серпня 2020 року Приватний виконавець виніс постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

31 серпня 2020 року Приватний виконавець виніс постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №62520916.

29 вересня 2020 року Приватний виконавець виніс постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження №62520916.

29 вересня 2020 року, за результатами проведених електронних торгів Приватний виконавець сформував акт про проведені електронні торги.

Також, 29 вересня 2020 року, у зв`язку з тим, що Приватний виконавець допустив технічну описку, на підставі статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», виніс постанову про виправлення помилки у процесуальному документі ВП №62520916.

30 вересня 2020 року Приватний виконавець виніс постанову про зняття арешту з майна, якою зняв арешт з нерухомого майна, а саме: земельної ділянки, площею 0,2598 га, кадастровий номер: :01:007:0012, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Дзвінкове, вул. Окружна.

06 травня 2021 року, на підставі заяви стягувача, Приватний виконавець виніс постанову про арешт майна боржника ВП №62520916, якою наклав арешт на корпоративні права боржника: TOB «УКРПЛАСТІНВЕСТ», , адреса: 03062, м. Київ, вул. Чистяківська, 4, КВЕД 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами (основний); частка власності - 30 % , розмір статутного капіталу - 6 262 597,88 грн., розмір внеску в статутний капітал - 1 878 779,37 грн.

06 травня 2021 року, за заявою стягувача, Приватний виконавець виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №62520916.

13 січня 2022 року, Приватний виконавець виніс постанову про виправлення помилки у процесуальному документі ВП №62520916.

Також, 13 січня 2022 року Приватний виконавець виніс постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП №62520916 у розмірі 28 899,78 грн., що складаються з:

- плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження - 69,00 грн.;

- виготовлення постанов та супровідних листів до них: папір - 36*0,16 = 5,76 грн. копіювання (друк) - 36*1,10 = 39,60 грн.;

- пересилання постанов: конверти - 7*0,90 = 6,3 грн.;

- знаки поштової оплати (марки) - 104,00 грн.;

- виготовлення документів виконавчого провадження: папір-250 *0,26 = 65,00 грн., конверти - 64*1,20 = 76,8 грн., копіювання та друк документів - 386,26 грн., знаки поштової оплати (марки) - 15*64 = 960,00 грн., знаки поштової оплати (марки) - 9*9 = 81,00 грн., канцтовари - 409,20 грн., супутні послуги Укрпошти - 385,00 грн.;

- витрати, пов`язанні з розшуком, проведенням виїзду за місцем знаходженням майна боржника, проведення опису, арешту та передання на реалізацію, транспортні витрати виконавця на доставлення процесуальних документів, та проведення виконавчих дій - 1 343,10 грн.;

- користування реєстрами, що надають відомості про боржника, користування послугами які забезпечують доступ до користування АСВП - 265,00 грн.;

- оплата оцінки майна земельних ділянок - 24 000,00 грн.;

- виготовлення, надсилання постанов про закінчення виконавчого провадження та зняття арешт коштів боржника та супровідних листів до них: папір - 100*0,40 = 44,80 грн., копіювання (друк)- 100*0,20 = 22,40 грн., конверти - 25*2,28 грн = 61,56 грн., знаки поштової оплати (марки) - 25*23 грн = 575 грн.

13 січня 2022 року, за заявою стягувача, Приватний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Вказаною постановою скасовано арешт коштів, рухомого та нерухомого майна боржника, а також інші заходи примусового виконання рішення. Поряд із цим, у постанові вказано, що борг стягнуто у розмірі 170 562,72 грн., основна винагорода стягнута частково у розмірі 17 056,26 грн., витрати виконавчого провадження стягнуто повністю.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Відповідно до частини першої статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Згідно з частинами другою, третьою статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Види та розміри витрат виконавчого провадження затверджені наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2830/5 (далі по тексту - Наказ №2830/5), відповідно до розділу І якого до витрат виконавчого провадження належить: 1) виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари; 2) пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв`язку; 3) послуги осіб, залучених до проведення виконавчих дій: експертів; зберігачів; перекладачів; суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; суб`єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій; 4) послуги поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; 5) проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; 6) послуги перевезення, зберігання арештованого майна, у тому числі транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці; 7) банківські послуги при операціях з іноземною валютою; 8) сплата судового збору; 9) плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження; 10) інші витрати виконавчого провадження, здійснені під час проведення виконавчих дій.

Відповідно до пункту 7 розділу ІІ вказаного Наказу приватний виконавець визначає розмір витрат виконавчого провадження на підставі документів про закупівлю (придбання) відповідних товарів і послуг.

Приписами пунктів 1 та 2 розділу VI «Фінансування виконавчого провадження» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (далі по тексту - Інструкція №512/5), передбачено, що фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 Закону України «Про виконавче провадження». Витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу). Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)). До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження.

Якщо у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6, 8 частини першої статті 37 Закону, чи закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 6, 7, 9-15 частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

Суд встановив, що витрати виконавчого провадження стягнуто повністю, що підтверджується постановою Приватного виконавця від 13 січня 2022 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Крім того, у даному випадку між сторонами відсутній спір щодо розміру витрат виконавчого провадження, а спірним питанням є наявність передбачених законом підстав для стягнення витрат виконавчого провадження з боржника у разі невиконання рішення або виконання рішення в неповному обсязі.

В аспекті спірних правовідносин та їхнього правового регулювання суд зазначає, що витратами виконавчого провадження є фактично понесені державним виконавцем витрати під час організації та проведення виконавчих дій (витрати на поштову кореспонденцію, друк документів тощо). Такі витрати, на відміну від виконавчого збору, боржник повинен компенсувати незалежно від того, чи він виконав судове рішення у добровільному порядку.

У справі встановлено, що виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», що є підставою для винесення державним виконавцем постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Правову позицію аналогічного змісту Верховний Суд висловив, зокрема, у постанові від 17 лютого 2020 року у справі №712/1688/17, від 30 липня 2020 року у справі №823/459/17.

Таким чином, відповідач правомірно прийняв оскаржувану постанову про стягнення витрат виконавчого провадження від 13 січня 2022 року та розрахував витрати виконавчого провадження, з огляду на що, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправими дії Приватного виконавця щодо винесення постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 13 січня 2022 року, а також в частині скасування оскаржуваної постанови.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач довів правомірність вчинених дій та прийнятої постанови у рамках виконавчого провадження №62520916, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 повністю.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина шоста статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмила Олегівна (02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, 6, офіс 17; ідентифікаційний код невідомий).

Суддя В.А. Кузьменко