Справа № 380/10002/22
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року

справа №380/10002/22

провадження № П/380/10077/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чаплик І.Д., при секретарі судового засідання Посмітюх К.Т., розглянув в порядку письмового провадження у місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Франківського відділу державної иконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування постанов, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (79044, м. Львів, вул. Конотопська, 6/8 ), в якій позивач просить:

визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жорноклей Олега Андрійовича від 15.06.2022 ВП № 69243088 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання: постанови № 51380569 від 15.06.2022 (23.02.2022) про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь держави державного виконавчого збору в розмір 222 683,33 грн.;

визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жорноклей Олега Андрійовича від 17.06.2022 ВП № 69243088 про арешт майна боржника;

визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жорноклей Олега Андрійовича від 15.06.2022 ВП № 69243088 про арешт коштів боржника.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що виконавцем було відкрито провадження на підставі постанови про стягнення виконавчого збору №51380569 від 23.02.2022, а не на підставі постанови №51380569 від 15.06.2022. Вказує, що строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа пропущений, оскільки такий становить 3 місяці, а отже провадження відкрито із пропущенням законом строку пред`явлення до виконання. Оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження, на думку позивача, винесена з порушенням законодавства, то постанови про арешт коштів боржника від 15.06.2022 та про арешт майна боржника від 17.06.2022 є неправомірними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 26.07.2022 позовну заяву залишено без руху з підстав не сплати судового збору у повному обсязі та неподання доказів на підтвердження поважності пропущення строків звернення до суду.

04.08.2022 позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 09.08.2022 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження згідно із правилами, встановленими статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, призначено судове засідання на 15.08.2022; витребувано від відповідача матеріали, що стали підставою для прийняття оскаржуваних постанов.

В судове засідання 15.08.2022 представник відповідача до суду не з`явився, витребуваних судом матеріалів не подав, в зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 22.08.2022.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, вимог ухвали про відкриття провадження у справі від 09.08.2022 не виконав та не надав витребуваних матеріалів, що стали підставою для прийняття оскаржуваних постанов у виконавчому провадженні ВП №69243088. Станом на день розгляду справи, як суб`єкт владних повноважень відзиву на позовну заяву не подав, що в силу вимог ч.4 ст.159 КАС України суд розцінює як визнання позову

Згідно частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи наявні у справі матеріали, наявність підтвердження належного повідомлення сторін, а також той факт, що дана категорія справ передбачає скорочені строки розгляду та особливості, при цьому, позивач мав можливість подати всі необхідні докази та пояснення через канцелярію суду або засобами поштового зв`язку, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті без участі представника відповідача, враховуючи скорочений, десятиденний строк, на розгляд цієї категорії справ.

З врахуванням клопотання позивача суд ухвалив розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження на підставі ч.4 ст.250, п.9 ст. 205 КАС України.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

Державним виконавцем Жорноклеєм О.А. Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 23.02.2022 винесено постанову про стягнення виконавчого збору, якою постановлено стягнути з ОСОБА_1 виконавчий збір у сумі 222 683, 33 грн.

15.06.2022 Державним виконавцем Жорноклеєм О.А. Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження №69243088.

15.06.2022 Державним виконавцем Жорноклеєм О.А. Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 .

17.06.2022 Державним виконавцем Жорноклеєм О.А. Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_1 : все рухоме на нерухоме майно.

15.07.2022 позивач подав заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №69243088, з якими ознайомився 18.07.2022. Після ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження вважає, що таке відкрито із порушенням норм законодавства, а саме із порушенням строків для відкриття виконавчого провадження.

Для захисту своїх прав звернувся до суду з цим позовом.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).

Статтею 1 Закону Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 5 №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Так, завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3 цього Закону).

Згідно зі статтею 2 Закону №1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 Закону №1404-VIII передбачено, що у виконавчому документі зазначається строк пред`явлення рішення до виконання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Отже, статтями 4, 12 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавчий документ обов`язково повинен містити строк пред`явлення до виконання, який переривається у разі його пред`явлення. Під час перевірки законності постанов про відкриття виконавчих проваджень суди повинні в першу чергу досліджувати чи подані виконавчі документи у межах такого строку.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 11 жовтня 2018 року у справі №826/7974/17.

У разі прийняття постанови про стягнення виконавчого збору одночасно із початком примусового виконання рішення така постанова вважається автоматично пред`явленою до виконання із дати її прийняття.

Вказаний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 12 серпня 2020 року у справі №320/6360/18 та віл 04 серпня 2022 року у справі №580/1953/21.

Судом встановлено, що в постанові про стягнення виконавчого збору №54380569 від 23.02.2022 вказано, що дана постанова є виконавчим документом та набирає чинності з моменту її винесення, строк пред`явлення до виконання три місяці. Враховуючи правовий висновок Верховного Суду віл 04 серпня 2022 року у справі №580/1953/21, строк пред`явлення необхідно обраховувати із дати прийняття цієї постанови, отже, останній день для пред`явлення - це 24.05.2022.

Разом з тим, виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого документу (постанови про стягнення виконавчого збору) відкрито відповідачем постановою від 15.06.2022, тобто після закінчення строку пред`явлення рішення до виконання. При цьому, за змістом постанови від 15.06.2022 ВП № 69243088 про відкриття виконавчого провадження вбачається, що така постанова винесена з примусового виконання постанови №51380569 від 15.06.2022 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь держави державного виконавчого збору в розмір 222 683,33 грн. Суд розцінює зазначену у постанові про відкриття виконавчого провадження дату прийняття постанови про стягнення виконавчого збору 15.06.2022 як описку, оскільки наявна в матеріалах справи постанова про стягнення виконавчого збору аналогічного змісту датована 23.02.2022. Доказів в спростування наведеного чи доказів існування постанови про стягнення виконавчого збору від 15.06.2022 відповідачем суду не подано.

Частиною 1 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII).

Підпунктом 2 ч.4 ст.4 Закону №1404-VIII визначений імперативний обов`язок органу державної виконавчої служби повернути стягувачу виконавчий документ без прийняття його до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, встановлений частиною 1 статті 12 Закону №1404-VIII строк пред`явлення до виконання виконавчих документів є преклюзивним (присічним) строком, який визначений законом як межа існування та здійснення свого права або обов`язку в часі, зі спливом якого таке право або обов`язок припиняються.

Враховуючи, що виконавчим документом, на підставі якого винесена спірна постанова від 15.06.2022, є постанова відповідача у виконавчому провадженні №54380569 про стягнення виконавчого збору, яка винесена 23.02.2022, і стягувачем за цією постановою є сам відповідач, то згідно вимог ч.1 ст.12 Закону №1404-VIII відповідач повинен був реалізувати своє право на пред`явлення такого виконавчого документа протягом трьох місяців з дати видання, тобто до 24.05.2022 включно.

В оскаржуваній постанові від 15.06.2022 про відкриття виконавчого провадження не зазначено дати, коли вищевказаний виконавчий документ було пред`явлено до виконання, але відповідно до вимог абз.13 п.8 Розділу ІІІ Інструкції з організації виконавчого провадження, затвердженої наказом Міністерством юстиції України від 02.04.2012 №512/5, та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за №1302/29432 державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Таким чином, оскаржуваною постановою від 15.06.2022 було відкрито виконавче провадження №69243088 на підставі виконавчого документу, який було пред`явлено до виконання з пропуском встановленого законом строку.

При цьому, відповідно до ч.6 ст.12 Закону №1404-VIII стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Однак, у даній справі не встановлено того, що строк пред`явлення до виконання виконавчого документа, тобто постанови від 23.02.2022 у виконавчому провадженні №54380569 про стягнення з позивача виконавчого збору, був поновлений у визначений законом спосіб, і відповідач на існування таких обставин не посилається.

Виходячи з цього, такий виконавчий документ у відповідності до приписів пп.2 ч.4 ст.4 Закону №1404-VIII не міг бути прийнятий до виконання та мав бути повернутий.

При цьому, суд враховує, що внаслідок введення на території України воєнного стану Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 було тимчасово заблоковано доступ до автоматизованої системи виконавчого провадження, який було відновлено 09.04.2022, однак, такі обставини могли бути підставою для використання передбаченої ч.6 ст.12 Закону №1404-VIII процедури поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, але відповідач не використав таку процедуру, докази такого в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням вищевикладеного суд доходить висновку, що у державного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №69243088 від 15.06.2022 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору ВП №54380569 від 23.02.2022, тому таку постанову необхідно скасувати.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Предметом доказування відповідно до ч.2 ст. 73 КАС України є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Позивачем надано докази в обґрунтування обставин, якими мотивовано його позовні вимоги.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у справі "Рисовський проти України" Суд зазначив про особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП], заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП], заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.comS.r.l. проти Молдови", заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі", заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах "Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", п. 128, та "Беєлер проти Італії", п. 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі "Лелас проти Хорватії", п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії", заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії", заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Отже, суд дійшов висновку про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження №69243088 від 15.06.2022 не відповідає критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 КАС України, а тому є протиправною та підлягає скасуванню, отже постанови про арешт майна боржника від 17.06.2022 ВП №69243088 та постанова про арешт коштів боржника від 15.06.2022 №69243088 також є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених на їх підставі обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 977,20 грн. підлягає стягненню на користь позивача з Франківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за рахунок його бюджетних асигнувань.

Позивач у заяві зазначив про те, що докази понесення судових витрат на правничу допомогу будуть подані відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 287, 291, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жорноклей Олега Андрійовича від 15.06.2022 ВП № 69243088 про відкриття виконавчого провадження.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жорноклей Олега Андрійовича від 17.06.2022 ВП № 69243088 про арешт майна боржника.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жорноклей Олега Андрійовича від 15.06.2022 ВП № 69243088 про арешт коштів боржника.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Франківського відділу державної иконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (79044, м. Львів, вул. Конотопська, 6/8 ) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2 977 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 287 КАС України, протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Чаплик І.Д.