Справа № 640/37879/21
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року м. Київ № 640/37879/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Арсірія Р.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер»

до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва)

про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,-

прийняв до уваги наступне:

Науково-виробниче товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва), в якому просить суд:

Визнати протиправною бездіяльність Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у не знятті арешту з грошових коштів та всього рухомого (підстава: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 50156458, виданий: 19.08.2016, видавник: Голосіївський РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, обтяження: 15940984 від 19.08.2016) і нерухомого майна (підстава: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер: 50156458 від 19.08.2016, номер запису про обтяження: 16002143, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31026969 від 19.08.2016 16:33:26) Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер», який накладено у рамках виконавчого провадження № 50156458;

Зобов`язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з грошових коштів та всього рухомого (підстава: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 50156458, виданий: 19.08.2016, вндавпик: Голосіївський РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, обтяження: 15940984 від 19.08.2016) і нерухомого майна (підстава: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та помер: 50156458 від 19.08.2016, номер запису про обтяження: 16002143, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31026969 від 19.08.2016 16:33:26) Науково- виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер», який накладено у рамках виконавчого провадження № 50156458.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.05.2022 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено справу до розгляду по суті на 21.06.2022 о 11:00.

21.06.2022 суд ухвалив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

14.06.2022 відповідач через канцелярію чуду подав матеріали виконавчого провадження № 50156458.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

15.02.2016 постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві Маріуца Т.В. було відкрито виконавче провадження №50156458 про стягнення з НВ ТОВ «Агро-Інтер» на користь ДНІ у Печерському районі 72 768,05 грн. згідно вимоги №Ю-2108-25 від 05 травня 2014 року .

19.08.2016 постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві було накладено арешт на все майно НВ ТОВ «Агро-Інтер» (копія постанови додається). 09.11.2016 постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві було накладено арешт на грошові кошти НВ ТОВ «Агро-Інтер» (копія постанови додається). 22.06.2017 постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві у виконавчому провадженні №50156458 виконавчий документ (вимогу №Ю-2108-25 від 05 травня 2014 року) було повернуто стягувачеві на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

11.05.2021 НВ ТОВ «Агро-Інтер» дізналось з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 255836741 про те, що арешт з всього майна НВ ТОВ «Агро-Інтер» не припинено (номер запису про обтяження: 16002143, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31026969 від 19.08.2016 16:33:26, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер: 50156458 від 19.08.2016).

12.05.2021 Позивач звернувся з заявою № 1/12-05-21 від 12.05.2021 до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - ДВС або Відповідач) та просило зняти всі арешти, які були накладені в рамках виконавчого провадження № 50156458.

04.11.2021 адвокат Васюк М.М. звернувся з адвокатським запитом № 76 від 04.11.2021 та просив надати відповідь на заяву НВ ТОВ «Агро-Інтер» № 1/12-05-21 від 12.05.2021 про зняття арешту з майна.

15.11.2021 адвокат Васюк М.М. отримав відповідь Відповідача № 102217 від 12.11.2021, якою ДВС відмовило у наданні відповіді на адвокатський запит.

16.11.2021 адвокат Васюк М.М. звернувся повторно до Відповідача з адвокатським запитом № 85 від 16.11.2021 та просив надати відповідь на заяву НВ ТОВ «Агро-Інтер» № 1/12-05-21 від 12.05.2021 про зняття арешту з майна.

10.12.2021 адвокат Васюк М.М. отримав відповідь ДВС № 110789 від 23.11.2021, у якій в якій вказано, що матеріали виконавчого провадження № 50156458 передано до архіву та рекомендовано звернутись до суду, у зв`язку зі знищенням матеріалів виконавчого провадження.

Не погоджуючись із зазначеною бездіяльністю відповідача щодо не зняття арешту з грошових коштів та всього рухомого і нерухомого майна, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року N 1404-VIII (далі - Закон N 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 10 цього Закону заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до вимог чч. 1, 2 ст. 18 Закону N 1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: а) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; б) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; в) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням.

Наразі, порядок та наслідки повернення виконавчого листа стягувачу визначені ст. 37 Закону N 1404. Так, відповідно до пункту 3 частини 1 цієї статті, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення.

Частинами 3, 4 та 5 статті 37 Закону N 1404 передбачено, що у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частиною 1 статті 40 Закону N 1404 передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно з частиною 2 цієї ж статті про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

З системного аналізу зазначених правових норм слідує, що арешт з майна боржника обов`язково знімається у випадку: закінчення виконавчого провадження; повернення виконавчого документа з підстав, зокрема коли: а) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; б) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення.

Крім того, наслідки завершення виконавчого провадження, зокрема, у разі повернення виконавчого документа стягувачу встановлені пунктом 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України N 512/5 від 02 квітня 2012 року (у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав (ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо)).

З наведеної норми вбачається, що у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець повинен, зокрема, зазначити наслідки завершення відповідного виконавчого провадження, яким в даному випадку є зняття арешту з майна і коштів позивача.

Відтак, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 березня 2020 року у справі 817/928/17.

Судом встановлено, що виконавче провадження №50156458 закінчене на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

А тому відповідачем повинні були бути вжиті заходи щодо зняття арешту, накладеного на майно (кошти) боржника в рамках виконавчого провадження №50156458, відомості про боржника повинні були бути виключені з Єдиного реєстру боржників, скасовані інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проведені інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до зазначених обставин справи і норм чинного законодавства на момент виникнення спірних правовідносин відповідач у виконавчому провадженні №50156458 повинен був зняти арешт з накладеного на все нерухоме майно науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» при поверненні виконавчого документа стягувачу, але цього не зробив, тобто допустив бездіяльність.

За таких обставин суд, з урахуванням фактичних обставин цієї справи, а також нормативного регулювання спірних правовідносин у розрізі повноважень та компетенції органів державної виконавчої служби щодо зняття арешту, приходить до висновку, що належним та ефективним способом захисту прав позивача з урахуванням дискреційних повноважень відповідача є зобов`язання Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) зняти арешт з грошових коштів та всього рухомого і нерухомого майна науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер», який накладено в рамках виконавчого провадження N50156458.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 257 - 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у не знятті арешту з грошових коштів та всього рухомого (підстава: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 50156458, виданий: 19.08.2016, видавник: Голосіївський РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, обтяження: 15940984 від 19.08.2016) і нерухомого майна (підстава: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер: 50156458 від 19.08.2016, номер запису про обтяження: 16002143, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31026969 від 19.08.2016 16:33:26) Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер», який накладено у рамках виконавчого провадження № 50156458;

Зобов`язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з грошових коштів та всього рухомого (підстава: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 50156458, виданий: 19.08.2016, вндавпик: Голосіївський РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, обтяження: 15940984 від 19.08.2016) і нерухомого майна (підстава: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та помер: 50156458 від 19.08.2016, номер запису про обтяження: 16002143, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31026969 від 19.08.2016 16:33:26) Науково- виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер», який накладено у рамках виконавчого провадження № 50156458.

Стягнути на користь Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" за рахунок бюджетних асигнувань Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судові витрати у розмірі 2270 грн.

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Частина шоста статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р.О. Арсірій