Справа № 640/965/20
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2022 року м. Київ № 640/965/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
провизнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління ПФУ у м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368), в якому просить суд:

1) визнати частково протиправним рішення відповідача від 19.07.2019 про призначення позивачу щомісячного грошового утримання судді у відставці, а саме в частині визначення розміру 82% з урахуванням періоду роботи на посаду судді 21 рік (станом на 19.07.2019 - 37 805,28 грн.);

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 , як судді Печерського районного суду м. Києва у відставці, щомісячне довічне грошове утримання, розмір якого становить 88% (тобто з урахуванням періоду роботи на посаді судді 24 роки), (станом на 19.07.2019 - 40 571,52 грн. (46104,00*88%);

3) зобов`язати відповідача здійснити виплату позивачу різниці між не нарахованою та фактично виплаченою частинами довічного грошового утримання.

Позиція заявниці.

Позивачка зазначає, що 11.06.2019 рішенням Вищої ради правосуддя №1599/о/15-19 її звільнено з посади судді Печерського районного суду м. Києва у зв`язку з поданням заяви про відставку.

З урахуванням положень ст. ст. 116, 137, пункту 25 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні» положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів», зазначає, що коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами).

Додає, що за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

З урахуванням наведеного позивачка зазначає, що 24.06.2019 наказом в.о. голови суду вона відрахована зі штату Печерського районного суду м. Києва у зв`язку з поданням заяви про відставку відповідно до рішення ВРП№1599/о/15-19 від 11 червня 2019 року.

Надалі, як зазначено у позові, 19.07.2019 позивачка звернулась до ГУ ПФУ в м. Києві про призначення щомісячного довічного грошового утримання. У тому числі були надані документи, визначені пунктом 1 розділу III Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.01.2008 № 3-1 (із змінами), у т.ч. копія наказу про звільнення з посади; документи про стаж; довідка про суддівську винагороду; розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Позивачка звертає увагу на те, що згідно розрахунку стажу судді, її стаж як судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 24 роки, а саме 21 рік повного суддівського стажу за період її роботи судді з 12.03.1998 по 24.06.2019, та три роки зарахованих у відповідності до ч. 2 ст. 137 вищезгаданого Закону.

Зокрема, як зазначає позивачка, наказом в.о. голови Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2019 №311-з/2019 було зараховано три роки стажу роботи консультанта Шевченківського районного суду м. Києва в період з 13.07.1992 по 01.09.1997. Вказане, як зазначає позивачка, також підтверджується даними з трудової книжки, копія якої надавалась ГУ ПФУ.

Оскільки подальші виплати викликали сумніви в правильності нарахування, позивачка 22.10.2019 року звернулась до ГУ ПФУ з проханням надіслати відповідне рішення щодо призначення пенсії.

Позивачка зазначає, що 20.11.2019 вона отримала відповідь з додатком у вигляді протоколу призначення довічного грошового утримання, з якого з`ясувалося, що 19 липня 2019 позивачку взято на облік в ГУ ПФУ та призначено щомісячне грошове утримання, розмір якого становить 82% з урахуванням періоду роботи на посаді судді 21 рік, що становить 37805,28грн. (46104,00*82%).

У позові додається, що попри встановлений обов`язок повідомити її про причини прийняття такого рішення, яким фактично відмовлено в нарахуванні щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 88% (тобто 21 рік - 82% та 3 роки - 6%), ГУ ПФУ обмежилось лише роз`ясненням права оскаржити вказане рішення до суду.

Враховуючи положення профільного законодавства та спеціальні роз`яснення позивачка вважає, що рішення відповідача про призначення щомісячного грошового утримання, розмір якого становить 82% є неправомірним, оскільки з моменту призначення виплат повинен складати 88% суддівської винагороди судді.

Позиція відповідача.

ГУ ПФУ заперечило проти заявлених вимог.

Зазначає, що позивачка перебуває на обліку в Управлінні з 19 липня 2019 року та отримує щомісячне грошове утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Додає, що 30 жовтня 2019 року позивачка звернулася до ГУ ПФУ щодо розміру довічного грошового утримання та відповідного рішення про призначення або відмову. ГУ ПФУ зазначає, що листом від 14.11.2019 Управлінням було направлено відповідь позивачці із зазначеними підставами нарахування щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідач, крім іншого, зазначає, що коли суддя іде у відставку після набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону (пункт 25 розділу XII із змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016; в редакції Закону № 1798-VIII від 21.12.2016).

Відтак, як зазначає відповідач, оскільки, в наданих Позивачем документах відсутні результати кваліфікаційного оцінювання щодо підтвердження здатності здійснювати правосуддя у відповідних касаційних судах у складі Верховного Суду, та відповідно до пунктів 22, 24 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 82 % з урахуванням періоду роботи на посаді судді 21 рік, що становить 37805,28 грн. (41104,00*82%).

Тобто, як вбачається з відзиву, до його підготовки ГУ ПФУ підійшло поверхово, так і не надавши правового обґрунтування неврахування стажу у 3 роки.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою судді від 20.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження.

Встановлені судом обставини.

Так, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Указом Президента України від 4 березня 1998 року № 164/98 призначена строком на п`ять років суддею Старокиївського районного суду міста Києва.

Стаж роботи на посаді судді цього суду склав 3 роки 7 місяців 20 днів (з 12.03.1998 по 31.10.2001).

Постановою Верховної Ради України від 20 лютого 2003 року № 570-IV обрано на посаді судді безстроково, зокрема, місцевого Печерського районного суду міста Києва - ОСОБА_1 .

Рішенням Вищої ради правосуддя від 11.06.2019 № 1599/0/15-19 звільнено ОСОБА_1 з посади судді Печерського районного суду міста Києва у зв`язку з поданням заяви про відставку.

У рішенні, крім іншого, зазначено, що додані до заяви документи свідчать, що суддя ОСОБА_1 має достатній для звільнення у відставку стаж роботи, визначений на підставі статей 116, 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також абзацу четвертого пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону у редакції Закону України «Про Вищу раду правосуддя».

Стаж роботи на посаді судді Печерського районного суду міста Києва склав 17 років 7 місяців 24 дні (з 01.11.2001 по 24.06.2019).

Відповідно до наказу Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2019 № 311-з/2019 позивачці до стажу роботи на посаді судді зараховано стаж (досвід) роботи, вимога до якого визначена ч. 3 ст. 127 Конституції України (в редакції у період з 28.06.1996 до 05.07.2001), а саме три роки стажу у галузі права. В наказі зазначено, що Указом Президента України № 164/98 від 04.03.1998 ОСОБА_1 була призначена на посаду судді, з урахуванням змін до ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» стаж на посаді судді ОСОБА_1 станом на 12.06.2019 складає 24 роки 3 місяці 9 днів.

Наказом Печерського районного суду м. Києва від 24.06.2019 № 340-к/2019 позивачка відрахована зі штату суду.

Відповідно до довідки про розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді від 16.07.2019, до цього стажу зараховано 3 роки за період роботи з 13.07.1992 по 31.08.1997 на посаді консультанта Шевченківського районного народного суду.

У свою чергу, відповідно до довідки ТУ ДСА від 16.07.2019 № 415 суддівська винагорода судді, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 46104,00 грн., у т.ч. посадовий оклад 28815,00 грн., доплата за вислугу років (60%) - 17289,00 грн. Зазначено у довідці, що суддям.

Всі вказані матеріали були надані ГУ ПФУ для призначення та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці разом із заявою від 19.07.2019, в якій позивачка просила призначити їй щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Між тим, як вбачається з матеріалів пенсійної справи, протоколів, ГУ ПФУ врахувало з 25.06.2019 (дата з якої призначені виплати) при призначенні у липні 2019 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці лише 21 рік 3 місяці 14 днів, тобто повний 21 рік.

Процент розрахунку «пенсії» - 82%.

Як вбачається з матеріалів справи, у жовтні 2019 позивачка зверталася до ГУ ПФУ з питаннями щодо невідповідності розрахунків ГУ ПФУ фактичним обставинам, зокрема, неврахування наявності у позивачки 23 років стажу роботи на посаду судді.

У своїй відповіді від 14.11.2019, ГУ ПФУ, у звичайній манері щодо ненадання конкретної відповіді на конкретне питання, по суті продублювало цифрові складові розрахунку - 21 рік стажу на посаді судді та суму до виплати 37805,28 грн., виходячи з: 46104,00*82%. Відповіді на питання щодо причин неврахування стажу у три роки - не надано.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Так, у даному випадку ГУ ПФУ не заперечує та не спростовує право позивачки на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, час роботи безпосередньо на посаді судді - 21 рік.

Спірним є можливість зарахування до цього стажу додатково трьох років, що, відповідно, додає 6% суддівської винагороди до щомісячного грошового утримання судді у відставці.

Враховуючи викладене, слід зазначити наступне.

Відповідно до абзацу 4 пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016, який в основній частині набрав чинності 30.09.2016 (в редакції абзацу 4 пункту 34 розділу XII на час прийняття рішення ВРП) за суддями, призначеними чи обраними на посаду до набрання чинності цим законом, зберігається визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

У даному випадку, як вже зазначалося, позивачки призначена на посаду судді Указом Президента України від 04.03.1998 № 164/98, тобто, відповідно, до набрання чинності Законом №1402-VIII.

Відтак, на час призначення позивачки на посаду судді, питання визначення стажу, який дає право на відставку судді, регулювалося частиною четвертою статті 43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15.12.1992 та Указом Президента від 10.07.95 №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», які встановлювали виключний перелік посад, робота на яких підлягала зарахуванню до стажу, що дає право на відставку судді.

У свою чергу, відповідно до статті 137 Закону № 1402-VIII (в редакції, чинній з 5.08.2018) до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Відтак, аналіз положень ст. 137 Закону № 1402-VIII у її взаємозв`язку з абзацом 4 пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» закону № 1402-VIII дає підстави для висновку, що у зв`язку з набранням чинності законом від 07.06.2018 № 2447-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Тобто, іншими словами, це той стаж у галузі права, який є обов`язковим для призначення на посаду судді. У разі наявності такого стажу у галузі права особа призначалася на посаду судді та, відповідно, наявність такого стажу у разі призначенні на посаду судді, презюмується.

Так, частиною першою статті 7 Закону № 2862-ХІІ, яка була чинною на час обрання позивачки на посаду судді, визначалось, що суддею міг бути громадянин України, який мав стаж роботи в галузі права не менш як три роки. Це є відтворенням норми статті 127 Конституції України в редакції на час призначення позивачки.

З огляду на зазначене, право на зарахування стажу роботи в галузі права три роки мають судді, яких було призначено на посаду судді вперше згідно з вимогами, встановленими законом № 2862-XII на день їх обрання, що має місце у даному випадку.

Як вже зазначалося, наявність такого стажу у разі призначенні на посаду судді, презюмується, а у даному випадку, щодо позивачки, - додатково підтверджується матеріалами справи: відомостями з трудової книжки, Указом Президента України про призначення позивачки, рішенням Вищої ради правосуддя, вищезгаданим наказом Печерського районного суду м. Києва, розрахунком стажу судді.

З цього питання також наявна правова позиція Великої Палати ВС, яка зазначила, що внесенні до статті 137 закону № 1402-VIII зміни дозволили зараховувати стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення позивача на посаду судді (постанова від 30 травня 2019 року у справі №11-1481заі18).

Наведене свідчить про наявність у позивачки права на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку додатково трьох років роботи в галузі права.

Такий же підхід висловлений у спільній заяві «Про зарахування (перерахунок) стажу роботи на посаді судді» від 05.11.2018 голови Вищої ради правосуддя, голови Верховного Суду, голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів, в.о. голови Ради суддів, голови ДСА, ректора Національної школи суддів.

Слід окремо зазначити, що вказані вище: наказ суду щодо стажу, рішення ВРП із посилання на вищезгадане положення пункту 34 розділу XII Закону № 1402-VIII є чинними, не скасовані, відповідачем не оскаржені, а відтак мають безумовно застосовуватись ГУ ПФУ при призначенні та виплаті позивачці щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а не обговорюватись у листуванні, що випливає з положень ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення з окремими редакційними уточненнями формулювань та з виходом за межі позовних вимог на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України - із визнанням противною відмову ГУ ПФУ зарахувати додатковий стаж позивачки до стажу роботи на посаді судді, оскільки ГУ ПФУ, в порядку виконання обов`язку, визначеного ч. 2 ст. 77 КАС України, не доведено правомірності відмови у зарахування позивачці до стажу судді у відставці додаткових трьох років стажу роботи в галузі права.

Між тим, у період розгляду справи відбулися зміни у правовому регулюванні виплати щомісячного грошового утримання судді у відставці. Так, дискримінаційні положення пункту 25 розділу ХІІ визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 2-р/2020 від 18.02.2020. Відносно періоду з 19.02.2020 та щодо врегулювання відносин між позивачем та ГУ ПФУ розглянута справа № 640/10947/21 та прийнято рішення від 25.01.2022 (оскаржується). Відтак, позов слід задовольнити з уточненням періоду перерахунку, а саме - слід зобов`язати ГУ ПФУ здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання враховуючи стаж позивачки на посаді судді 24 роки із проведення перерахунку з 25.06.2019 по 19.02.2020 виходячи з 88% суддівської винагороди. При цьому, суд не вбачає підстав для зазначення у резолютивній частині конкретних сум, оскільки проведення перерахунку утримання, розрахунку суми належить власне до компетенції ГУ ПФУ.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позички підлягає відшкодуванню судовий збір.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ) задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДР: 42098368) зарахувати при призначенні з 25.06.2019 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ) додатково до стажу судді (21 рік) три роки стажу в галузі права.

3. Зобов`язати Головне управління ПФУ у м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368):

врахувати в обліку та застосовувати з 25.06.2019 і надалі при наступних виплатах та перерахунках стаж роботи на посаді судді ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ) у загальному розмірі - 24 роки, що і надалі є незмінною величиною,

здійснити з 25.06.2019 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ) виходячи із загального стажу роботи на посаді судді 24 роки із збільшенням розміру щомісячного довічного грошового утримання на два відсотки грошового утримання судді за кожен з 4-х років понад 20-річної роботи на посаді судді (додатково 8% грошового утримання судді за 4 роки стажу більше 20 років), здійснивши за період з 25.06.2019 по 19.02.2020 перерахунок грошового утримання, виходячи з 88% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з відрахуванням раніше сплачених сум.

4.. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ) 840,80 грн. на відшкодування судового збору, сплаченого за квитанцією № 27943 від 14.01.2020.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Днем вручення процесуальних документів в електронній формі є день отримання судом повідомлення про доставлення документів на офіційну електронну адресу особи (п. 2 ч. 6 ст. 251 КАСУ), якою є (п. 5.8. Положення про ЄСІТС від 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21): сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів або адреса електронної пошти, з якої надійшли до суду документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом (п. 59 «Перехідні положення»).

Зважаючи на Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затверджене рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21, в електронній формі апеляційні скарги подаються безпосередньо до апеляційного суду.

Суддя О.А. Кармазін