Справа № 500/948/22
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2022-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/948/22 пров. № А/857/9078/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Довгополова О.М., Гуляка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 травня 2022 року (головуючого судді Баранюка А.З., ухвалене у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження о 10 год. 59 хв. в м. Тернопіль повний текст рішення складено 05.05.2022) у справі №500/948/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Лев» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ Агро-Лев» 10.02.2022 звернулося в суд з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Тернопільській області в якому просить скасувати рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 10.11.2021 року №3354277/39969904 та № 3354278/39969904, зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 20.11.2020 року № 18 та від 16.11.2020 року № 19.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 травня 2022 року задоволено позов повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Головне управління ДПС у Тернопільській області подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Вказує, що таблиці даних платника податку на додану вартість позивачем на момент реєстрації податкових накладних не були подані. Долучена позивачем до матеріалів справи таблиця даних подавалась уже після зупинення реєстрації податкових накладних та неврахована згідно рішення ГУ ДПС у Тернопільській області від 18.10.2021 №3240265/39969904, а підставою для прийняття рішень №3354277/39969904 та №3354278/39969904 від 10.11.2021 про відмову в реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних №19 від 16.11.2020 року та №18 від 10.11.2021 року слугувало на ненадання платником копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання- передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно із частиною 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №500/948/22 та ухвалою суду від 24.06.2022 призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.08.2022 апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 травня 2022 року у справі №500/948/22 - повернуто.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 15 березня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Лев» (виконавець) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівагротрейд» (замовник) був укладений Договір № 1 про надання послуг по обробітку землі (аркуші справи 28-30 том 1).

Відповідно до пунктів 3.1., 3.2. договору за надання передбачених договором послуг, замовник виплачує виконавцю суму грошових коштів, що визначена актом надання послуг, на умовах відстрочення платежу у строк до 31.12.2021, шляхом перерахування на банківський рахунок виконавця суми вартості послуг за кожне окреме замовлення замовника. Сторони погодили, що складання актів надання послуг відбувається після надання виконавцем замовнику повного переліку послуг, які містяться у додатку до даного договору.

16 листопада 2020 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівагротрейд» складено акт надання послуг №1 від 16 листопада 2020 року до договору № 1, згідно якого надані послуги по обробітку землі на площу 100 га. загальною вартістю 360000,00 грн у тому чисті 60000,00 грн ПДВ (аркуш справи 32 том 1).

20 листопада 2020 року між позивачем і Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівагротрейд» складено акт надання послуг №2 від 20 листопада 2020 року до договору № 1, згідно якого надані послуги по обробітку землі на площу 150 га загальною вартістю 810000,00 грн у тому числі 135000,00 грн ПДВ (аркуш справи 34 том 1).

За результатами вказаних господарських операцій Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Лев» направлено на реєстрацію податкові накладні № 19 від 16.11.2020 (аркуш справи 13 том 1) та № 18 від 20.11.2020 (аркуш справи 12 том 1).

Відповідач прийняв зазначені податкові накладні, але їх реєстрація була зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України. Відповідачем було запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, яка зазначена в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрації/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в ЄРПН.

На виконання вказаних квитанцій позивачем було надіслало контролюючому органу пояснення №03/11 від 03.11.2021 (аркуші справи 10-11 том 1) в якому зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Лев» є сільськогосподарським товаровиробником, який застосовує спеціальний режим оподаткування (є платником єдиного податку 4 групи) та використовує на умовах оренди земельні ділянки.

На постійній основі в ТОВ «Агро-Лев» працюють спеціалісти та робітники у кількості 5 чоловік, які ведуть виробничий процес товариства.

Товариство купляє запчастини та паливно-мастильні матеріали, здійснює ремонт техніки що підтверджується договором поставки № Н-347 SP-20 від 4 вересня 2020 року укладеним між ТОВ «НФМ АГРО» (постачальник) і ТОВ «Агро-Лев» (покупець), видатковою накладною № РН-00049447 від 20 жовтня 2020 року, платіжним дорученням №883 від 30 жовтня 2020 року на суму 7888,27 грн; договором поставки № 11-03-19/1 від 11 березня 2019 року укладеним між ТОВ «Глобал Агро Інвест» (постачальник) і ТОВ «Агро-Лев» (покупець), видатковою накладною № 462 від 25 серпня 2020 року, ТТН № Р462 від 25 серпня 2020 року, платіжним дорученням №799 від 25 серпня 2020 року на суму 31067,00 грн; договором №3808С-АЛ на сервісне обслуговування та ремонт сільськогосподарської техніки від 13 травня 2019 року укладеним між ТОВ «Компанія «Альбіон» (виконавець) і ТОВ «Агро-Лев» (замовник), актом виконаних робіт №35202 від 26.08.2020р. на суму 30420,00 грн., платіжним доручення №798 від 25 серпня 2020 року на суму 30420,00 грн.

До вказаних пояснень позивачем також надано наступні документи: копія договору №1 про надання послуг по обробітку землі від 15.03.2020; копія додатку №1 від 15.03.2020 до договору №1; копія акту надання послуг № 1 від 16.11.2020; копія додатку №1 до акту № 1 від 16.11.2020 до договору № 1; копія акту надання послуг № 2 від 20.11.2020; копія додатку №1 до акту № 2 від 20.11.2020 до договору № 1; копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 361 за період 01.01.2020-03.11.2021; копія акту звірки взаєморозрахунків за період 01.01.2020-03.11.2021 від 03.11.2020 між ТОВ «Агро-Лев» і ТОВ «Львівагротрейд»; копія митної декларації №209140000/2016/027317 від 08.07.2016; копія договору купівлі-продажу № 1 від 29.06.2016; копія рахунку-фактури №FA/335/2016 від 30.06.2016; копія митної декларації №209140000/2016/029274 від 20.07.2016; копія договору купівлі-продажу № 12/07 від 12.07.2016; копія рахунку-фактури № 49 від 12.07.2016; копія митної декларації №209140000/2016/029273 від 20.07.2016; копія договору купівлі-продажу № 02/07 від 01.07.2016; копія рахунку-фактури № 08/07/2016 від 08.07.2016; копія митної декларації №209140000/2016/027323 від 08.07.2016; копія договору купівлі-продажу від 30.06.2016; копія інвойсу № 1 від 30.06.2016; копія договору поставки № Н-347 SP-20 від 04.09.2020 укладеного між ТОВ «НФМ АГРО» і ТОВ «Агро-Лев»; копія видаткової накладної № РН-00049447 від 20.10.2020; копія платіжного доручення №883 від 30.10.2020 на суму 7888,27 грн; копія договору поставки № 11-03-19/1 від 11.03.2019 укладеного між ТОВ «Глобал Агро Інвест» і ТОВ «Агро-Лев»; копія видаткової накладної № 462 від 25.08.2020; копія ТТН № Р462 від 25.08.2020; копія платіжного доручення №799 від 25.08.2020 на суму 31067,00 грн; копія договору №3808С-АЛ на сервісне обслуговування та ремонт сільськогосподарської техніки від 13.05.2019 укладений між ТОВ «Компанія «Альбіон» і ТОВ «Агро-Лев»; копія акту виконаних робіт №35202 від 26.08.2020 на суму 30420,00 грн; копія платіжного доручення №798 від 25.08.2020 на суму 30420,00 грн; копія повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (Форма 20-ОПП) ТОВ «Агро-Лев» від 05.03.2021.

За результатом розгляду вказаних документів Головним управлінням ДПС у Тернопільській області 10.11.2021 прийнято рішення №3354277/39969904 та № 3354278/39969904, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 21.10.2021, зробивши висновок про ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладних (аркуші справи 18-21 том 1).

Не погодившись із рішенням контролюючого органу, позивач оскаржив його в адміністративному порядку шляхом подання відповідних скарг (аркуші справи 22-25 том 1) за результатами розгляду яких їх залишено без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін (аркуші справи 26-27 том 1).

Вважаючи такі рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом про їх скасування.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Приписами підпункту 20.1.45. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України за № 1246 від 29.12.2010 (далі Порядок № 1246 в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Так, відповідно до пункту 2 Порядку №1246, податкова накладна це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (далі - Порядок №1165).

Згідно з пунктом 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризикованості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

За правилами пункту 10, 11 Порядку № 1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

При цьому, пунктами 12, 14 Порядку №1165 визначено, що платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5). У таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України. Таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.

Зі змісту зазначених норм суд вбачає, що подання зазначеної таблиці є правом а не обов`язком платника податку.

Судом встановлено, що позивачем було подано таблицю даних платника податку на додану вартість разом із поясненнями, однак, комісія Головного управління ДПС у Тернопільській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних було прийнято рішення №3240265/39969904 від 18.10.2021 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість з підстав: «виявлення невідповідності визначених платником податку в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податку основним засобам».

Наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019, затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 2-4 Порядку №520, прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (комісії регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку № 520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Пунктами 6, 7 Порядку № 520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

При цьому суд зазначає, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, не означає, що платник податку повинен подати абсолютно всі, зазначені у ньому документи. Навпаки, зміст цього переліку свідчить на користь того, що враховується специфіка певних господарських операцій. Даний перелік є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами як пункту 185.1 статті 185, так і пункту 187.1 статті 187 ПК України.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 11 Порядку №520, Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Пунктом 13 Порядку № 520, визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Аналізуючи зазначені норми права, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Відповідно до матеріалів справи, у рішеннях №3354277/39969904 та № 3354278/39969904 від 10.11.2021 підставою для відмови у реєстрації податкової накладної №1 від 21 жовтня 2021 року зазначено «ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладних».

Поряд із цим, як встановлено судом, позивачем надавалися документи що стосуються господарської операції за наслідками виконання договору про надання послуг по обробітку землі від 15.03.2020 № 1 укладеного між ТОВ «Агро-Лев» та ТзОВ «Львівагротрейд» як до самих пояснень так і до скарги, відповідно у контролюючого органу були всі необхідні документи.

Крім того, суд звертає увагу на те, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результати розгляду цієї справи не робить висновків щодо реальності господарських операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.

При цьому суд зауважує, що матеріалами справи (митними деклараціями та договорами купівлі-продажу, договорами поставки) підтверджено придбання позивачем сільськогосподарської техніки та потужностей, а твердження представника відповідачів про те, що самохідний обприскувач Matron M44D серійний номер 9551009 не зареєстровано не спростовує того, що він був завезений позивачем на митну територію України. Крім цього, суд приймає до уваги той факт, що позивач у спірних правовідносинах не використовував усю наявну у нього техніку.

Крім того, суд зауважує, що відповідачу було відомо про кількість працівників у позивача зі звіту форми 1 ДФ і він не був позбавлений можливості дізнатися які посади вони займають.

Також, при вирішенні даного спору суд приймає до уваги надані позивачем документи, а саме роздруковані скріншоти програми «М.Е.Dос», які підтверджують факт надсилання ТОВ «Агро-Лев» засобами електронного зв`язку на адресу головного управління ДПС у Тернопільській області документів, ідентичні тим, які долучені до позовної заяви на підтвердження здійснення господарської операції за податковими накладними від 20.11.2020 року № 18 та від 16.11.2020 року № 19.

Таким чином, зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів щодо ризиковості здійснення операцій, та на те, що наданих контролюючому органу документів та письмових пояснень було достатньо для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.

Сукупність наданих позивачем первинних документів виключає сумнів щодо реальності господарських операцій, підтверджує надані пояснення, а також спростовує обставини перевищення обсягу постачання товару величини залишку обсягу придбання такого товару. Суд вважає, що надані пакети документів були достатніми для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних.

Враховуючи те, що спірні рішення є правовими актами індивідуальної дії, суд констатує невідповідність таких рішень критеріям чіткості та зрозумілості, що породжує їх неоднозначне трактування, яке, у свою чергу, перешкоджає платнику податків своєчасно і повністю виконати власні обов`язки та скористатися своїми правами, передбаченими податковим законодавством, що регулює порядок реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі.

Мотивування оспорюваного рішення фактом ненадання первинних документів щодо постачання/придбання товарів без належної конкретизації документів, яких не було надано платником і на підставі яких, відповідач не мав можливості прийняти позитивне рішення щодо реєстрації податкових накладних суд вважає неприйнятним, оскільки у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної контролюючим органом не зазначено конкретного переліку документів, який повинен надати платник податків.

У випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податку перебуває в стані правової невизначеності, що позбавляє можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.07.2019 по справі №815/2985/18.

Зважаючи на наявність передбачених законодавством первинних документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та його контрагентом, а також те, що такі документи були надані контролюючому органу, суд дійшов висновку, що в контролюючого органу були відсутні правові підстави для відмови позивачу в реєстрації податкових накладних.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з цим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених ПК України, а не шляхом блокування реєстрації податкових накладних.

Тому, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає, що оскаржені рішення про відмову в реєстрації податкових накладних необхідно скасувати як протиправні і необґрунтовані.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, оскільки у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних є іншим.

Так, згідно із нормами пунктів 19, 20 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачами, надані позивачем документи підтверджували реальність здійснення господарської операції по поданих податкових накладних. При цьому, обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні.

Вказана правова позиція апеляційного суду узгоджується із постановою Верховного Суду від 05 січня 2021 року по справі № 640/11321/20, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується апеляційним судом під час вирішення наведеного спору, суд касаційної інстанції серед іншого вказав, що рішення комісії має містити мотиви та обґрунтування віднесення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.

Враховуючи зазначені вище встановлені обставини справи, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції, який ухвалив судове рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні цього суду висновків, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягають.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не стягуються.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 травня 2022 року у справі №500/948/22 залишити без змін

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді О.М. Довгополов

В.В. Гуляк