Справа № 640/33182/20
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2022 року м. Київ № 640/33182/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Військової частини НОМЕР_1
доОСОБА_1
про стягнення коштів,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому просить:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 шкоду, заподіяну державі в особі Військової частини НОМЕР_1 внаслідок нестачі майна розвідувальної роти на загальну суму 316 477,64 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.04.2021 відкрито спрощене провадження без виклику сторін та проведення судового засідання.

Ухвалою від 16.08.2021 призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити посилаючись на доводи викладені в позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч.3 ст.194 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.08.2018 № 194, старшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду командира розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.12.2019 № 308 капітан ОСОБА_1 справи та посаду командира розвідувальної роти здав у зв`язку з переведенням на нову посаду

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.04.2020 № 104 капітана ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 у зв`язку зі звільненням у запас.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.03.2020 №495 у військовій частині НОМЕР_1 проведено службове розслідування за фактом недоліків та нестач по продовольчій службі, службі зв`язку, квартирно-експлуатаційній службі, службі ракетно-артилерійського озброєння, автомобільній службі, бронетанковій службі, службі пального та мастильних матеріалів, виявлених під час прийому-передачі посади командира розвідувальної роти відповідно до рапорту від 20.03.2020 №139 лейтенанта ОСОБА_2 , командира розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 .

За результатами службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 затверджено наказ № 388 від 23.06.2020 «Про результати службового розслідування».

В результаті службового розслідування позивач дійшов висновку, що невиконання відповідачем своїх службових обов`язків щодо ротного господарства, збереження та обліку майна, тощо, призвели до втрати майна розвідувальної роти: 1) по бронетанковій службі на суму 287 154, 80 грн; 2) службі РАО - 9265, 93 грн; 3) службі зв`язку - 20 056, 91 грн, всього на суму 316477,64 грн.

З метою досудового врегулювання спору військовою частиною НОМЕР_1 направлено листа (претензію) № 3316 від 23.09.2020 на останню відому зареєстровану адресу проживання Відповідача.

Оскільки збитки у вказаній сумі відповідачем добровільно не погашено, позивач звернувся до суду з даним позовом і просить його задовольнити.

Доводи представника відповідача зводяться до того, що позивачем не надано належних і допустимих доказів на користь того, що через дії / бездіяльність ОСОБА_1 розвідувальній роті нанесені збитки в сумі, що заявлена до стягнення.

Оцінивши за правилами ст. 90 КАС України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV (надалі по тексту - Статут).

Статтею 9 Статуту встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.

Відповідно до статті 16 Статуту, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно зі статтями 26, 27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Разом із тим, підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків, врегульовано Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».

Статтею 3 вказаного Закону передбачено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону, розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Частиною 6 ст.8 Закону визначено, що за результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

В обґрунтування позовних вимог представником позивача до матеріалів справи долучено:

- відомість щодо визначення залишкової вартості втраченого (пошкодженого) військового майна номенклатури бронетанкової служби за обліком розвідувальної роти (матеріально - відповідальна особа - капітан ОСОБА_1 ), на суму 287 154,80 грн (а.с.14-18 том 2);

- відомість щодо визначення залишкової вартості втраченого (пошкодженого) військового майна номенклатури служби РАО за обліком розвідувальної роти (матеріально - відповідальна особа - капітан ОСОБА_1 ), на суму 9265,93 грн (а.с.41-43 том 1);

- відомість щодо визначення залишкової вартості втраченого (пошкодженого) військового майна номенклатури служби зв`язку за обліком розвідувальної роти (матеріально - відповідальна особа - капітан ОСОБА_1 ), на суму 20256,91 грн (а.с.52 том 2).

Суми по даним відомостям всього становлять 316 477,64 грн, тобто заявлену до стягнення суму.

Виходячи зі змісту Відомості-1, ОСОБА_1 було втрачено (пошкоджено) 85 найменувань майна.

Проте, згідно додатку №3 до Акта від 02.08.2018, станом на 06.07.2018 у бронетанкової служби в розвідувальній роті було в наявності тільки 11 найменувань майна.

При цьому, В/Ч НОМЕР_1 не долучено до наданого до суду Акта від 31.12.2019 додатку № 11 - відомості майна бронетанкової служби.

Виходячи зі змісту Відомості-2, ОСОБА_1 було втрачено (пошкоджено) 7 найменувань майна.

Зазначені у Відомості-2 найменування майна не співпадають із найменуваннями майна, яке було у наявності у В/Ч НОМЕР_1 на момент вступу ОСОБА_1 на посаду.

Таке майно є складовими частинами іншого майна (наприклад, зброї). При цьому, В/Ч НОМЕР_1 у своїх додаткових поясненнях посилається на те, що оскільки ОСОБА_1 прийняв відповідне майно без застережень, то саме ним завдано шкоди такому майну. Однак, В/Ч НОМЕР_1 надає до суду Акт від 31.12.2019, за яким ОСОБА_1 здав, а ОСОБА_2 прийняв без будь-яких застережень майно служби РАО.

Виходячи зі змісту Відомості-3, ОСОБА_1 було втрачено (пошкоджено) 5 найменувань майна.

Проаналізувавши зміст Акта від 31.12.2019 встановлено, що під час передання посади від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , у останнього були відсутні будь-які зауваження щодо прийнятого ним майна вузла зв`язку (додаток № 5).

При цьому, в матеріалах справи між додатками № 6 та № 7 до Акта від 31.12.2019 міститься сторінка із назвою «Номерний облік майна зв`язку» (а.с.63-64 том 1), в якому відображені примітки щодо виявлених недоліків 5 найменувань майна служби зв`язку. Однак, такий документ не має будь-яких підписів і не зазначений в переліку до Акта від 31.12.2019, внаслідок чого судом відхиляється.

Разом із тим, порядок визначення залишкової вартості військового майна передбачено Методикою визначення залишкової вартості майна Збройних Сил України інших військових формувань, затвердженою Кабінету Міністрів України від 29.05.1998 № 759.

Відповідно до п. 4 розд.II Методики для проведення роботи з визначення залишкової вартості військового майна у військових формуваннях утворюються комісії, до яких подаються документи, що містять інформацію про оцінюване військове майно, в тому числі завірені належним чином копії формулярів, паспортів, актів технічного стану, які затверджені уповноваженими особами військових формувань. Залишкова вартість військового майна зазначається у відомості за формою згідно з додатком 1, що затверджується уповноваженою особою військового формування.

Надані В/Ч НОМЕР_1 Відомість-1, Відомість-2, Відомість-3 не відповідають вимогам вказаного пункту Методики, оскільки вони: складені не за формою, визначеною у додатку №1 Методики; складені одноособово, а не спеціально утвореними комісіями; не затверджені уповноваженою особою В/Ч НОМЕР_1 .

Таким чином, Відомість-1, Відомість-2, Відомість-3 є недопустимими доказами, що підтверджують нанесення відповідачем позивачу збитків, внаслідок чого підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст.134 КАС України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Долученими до матеріалів справи належним чином засвідченими копіями договору про надання правової допомоги з додатком №1, акту надання послуг, звіту про обсяг наданих послуг, платіжної квитанції, підтверджується право відповідача на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30 000 грн, внаслідок чого суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення вказаних витрат за рахунок бюджетних асигнувань позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 9, 72-78, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30 000,00 грн (тридцять тисяч грн 00 коп.) стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 .

Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.О. Григорович