Справа № 640/22002/21
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2022-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022 року м. Київ № 640/22002/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомГоловного управління Державної податкової служби у Київській області
до ОСОБА_1
пропро стягнення податкового боргу
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління Державної податкової служби у Київській області з позовом до ОСОБА_1 та просить суд стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 212 546,09 грн.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що у відповідача обліковується податковий борг на загальну суму 212 546,09 грн., який складається з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 5 692,68 грн. та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами у розмірі 206 853,41 грн. Вказаний податковий борг виник на підставі самостійно узгоджених грошових зобов`язань та зобов`язань визначених контролюючим органом.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано, заяв та клопотань до суду не надходило, причини не подання відзиву на позовну заяву суду не відомі.

Згідно із частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги наведене суд вирішує спір по суті за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

Фізична особа ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Згідно довідки ГУ ДПС у Київській області, долученої до позовної заяви у відповідача обліковується податковий борг:

- із земельного податку з фізичних осіб у розмірі 5 692,68 грн.;

- із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами у розмірі 206 853,41 грн.

31.05.2018 ГУ ДФС у Київській області сформовано податкову вимогу форми «Ф» №191132-55, яка скерована відповідачу за податковою адресою, однак поштовий конверт повернувся із відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не сплачує грошові зобов`язання, контролюючий орган звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд враховує наступне.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Приписами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Судом встановлено, що податковий борг за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами у розмірі 206 853,41 грн. виник на підставі наступних податкових повідомлень-рішень: від 09.02.2018 №7444-13, від 27.04.2018 №0-2659, від 03.04.2019 №0-2659, від 14.04.2020 №0-2659.

Вказані податкові повідомлення-рішення скеровані за податковою адресою відповідача, однак поштові конверти повернулися із відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Суд вказує, що станом на час вирішення спору по суті відсутні належні та достатні докази на підтвердження оскарження та/або скасування в судовому порядку податкових повідомлень-рішень: від 09.02.2018 №7444-13, від 27.04.2018 №0-2659, від 03.04.2019 №0-2659, від 14.04.2020 №0-2659.

Приймаючи до уваги наведене суд вважає, що податкові зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами на підставі податкових повідомлень-рішень є узгодженими, а податковий борг за вказаним платежем у розмірі 206 853,41 грн. є підтвердженим належними та достатніми доказами.

Між тим, як свідчать матеріали справи позивачем заявлено до стягнення, в межах даної адміністративної справи, також податковий борг за платежем земельний податок з фізичних осіб у розмірі 5 692,68 грн.

У той же час, жодних належних та достатніх доказів, які б підтверджували факт наявності у ОСОБА_1 наведеного податкового боргу ГУ ДПС у Київській області до суду не надано.

Отже, суд вважає не підтвердженими належними та допустимими доказами факт наявності у відповідача податкового боргу за платежем земельний податок з фізичних осіб у розмірі 5 692,68 грн. за наявних матеріалів справи.

Статтею 59.1 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Як вже було вказано судом вище, 31.05.2018 ГУ ДФС у Київській області сформовано податкову вимогу форми «Ф» №191132-55, яка скерована відповідачу за податковою адресою, однак поштовий конверт повернувся із відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Станом на час вирішення спору по суті відсутні належні та достатні докази на підтвердження та/або скасування в судовому порядку вищевказаної вимоги.

Положеннями пункту 95.1 статті 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з пунктом 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

В пункті 95.3 статті 95 ПК України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Згідно частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Приймаючи до уваги те, що матеріали справи не містять в собі доказів понесення сторонами судових витрат, до яких, серед іншого не включаються витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору, суд вважає відсутніми підстави для вирішення питання щодо розподілу удових витрат.

Керуючись статтями 9, 72, 73, 77, 139 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Головного управління Державної податкової служби у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, б. 5а, код ЄДРПОУ ВП: 44096798) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 до Державного бюджету України податковий борг за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами у розмірі 206 853 (двісті шість тисяч вісімсот п`ятдесят три) грн. 41 коп.

3. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева