Справа № 440/6600/22
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2022-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/6600/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі - позивач, ОСОБА_1 / звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області /далі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області/ про:

- визнання протиправним та скасування рішення №98 від 01 липня 2022 року, яке прийняте відділом перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 червня 2022 року у справі №440/4351/22 про повторний (з урахуванням висновків суду) розгляд заяви ОСОБА_1 від 04 квітня 2022 року з проханням перевести її з дострокової пенсії за віком, призначеної їй на підставі абзацу 6 пункту 3 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію в разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 згідно норм статей 29, 30 та 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перевести ОСОБА_1 з одного виду пенсії на інший: з дострокової пенсії за віком, призначеної їй на підставі абзацу 6 пункту 3 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію в разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 згідно норм статей 29, 30 та 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 04 квітня 2022 року (дня звернення) /а.с. 1-5/.

Позов обґрунтований тим, що рішенням №98 від 01 липня 2022 року, яке прийняте відділом перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, відмовлено позивачу у переведенні з дострокової пенсії за віком, призначеної по Закону України № 1058, на пенсію по втраті годувальника відповідно до статей 29, 30 та 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". ІІ чоловік приймав участь у військових зборах з 01 червня 1986 року по 03 серпня 1986 та приймав безпосередню участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та в подальшому останньому була призначена пенсія по інвалідності. Вказане рішення позивач вважає протиправним, оскільки її покійний чоловік ОСОБА_2 під час проходження військових зборів з 01 червня 1986 року по 03 серпня 1986 року відносився до категорії військовослужбовців, а тому мав право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 25-29/ зазначив, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 червня 2022 року у справі №440/4351/22 відділом перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянута заява позивача від 04 квітня 2022 року та прийнято рішення №98 від 01 липня 2022 року, яким відмовлено позивачу у переведенні на пенсію відповідно до статей 29, 30 та 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з огляду на те, що ОСОБА_2 не належав до кола осіб, які мають право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб. Крім того, у ОСОБА_1 відсутнє право на призначення пенсії на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки остання не досягла віку, необхідного для призначення пенсії по втраті годувальника.

Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд установив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 № 79 від 05 квітня 2000 року /а.с. 50/ ОСОБА_2 проходив службу в Збройних Силах в період з 16 травня 1980 року по 18 травня 1982 року, а згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 23 жовтня 1992 року №150 /а.с. 51/ ОСОБА_2 у період з 01 червня 1986 року по 03 серпня 1986 року приймав учать у ліквідації аварії на ЧАЕС у складі в/ч НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 призначено пенсію по інвалідності від загального захворювання з 22 березня 2000 року /а.с. 40-43/, а 01 січня 2007 року йому перераховано пенсію по другій групі інвалідності в розмірі фактичних збитків відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" /а.с. 60/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Зубанівською сільською радою Глобинського району Полтавської області від 01 лютого 2007 року /а.с. 37/.

Відповідно до Витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 1357 від 11 травня 2017 року /а.с 14/, захворювання колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 , 1960 року народження: "Хронічний мієлоїдний лейкоз", яке згідно лікарського свідоцтва про смерть № 4 від 31 січня 2007 року, виданого Глобинською центральною районною лікарнею Полтавської області, послужило причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , - захворювання та причина смерті, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

ОСОБА_1 була дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 18 вересня 2004 року /а.с. 13/.

Згідно довідки Глобинської міської ради від 04 квітня 2022 року № 02-19/28 /а.с. 36/ ОСОБА_1 дійсно проживала разом з чоловіком ОСОБА_2 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , вела з ним спільне господарство та перебувала на його утриманні.

Відповідно до посвідчення Серії НОМЕР_4 від 20 квітня 2007 року /а.с. 10/ ОСОБА_1 є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1А, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, та має право на пільги і компенсації, передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а відповідно до посвідчення серії НОМЕР_5 від 22 травня 2017 року /а.с. 10/ ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни.

Сторонами спору визнається та долученою до матеріалів справи копією постановою Верховного суду України від 17 квітня 2018 року у справі № 527/1063/17 /а.с. 69-75/ підтверджується, що на виконання постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 18 липня 2017 року у справі № 527/1063/17 ОСОБА_1 як дружині військовослужбовця, який був призваний на спеціальні збори та помер внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, призначено дострокову пенсію за віком на підставі абзацу 6 пункту 3 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 02 березня 2017 року.

04 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ПФУ в Полтавській області із заявою, в якій просила перевести її з одного виду пенсії на інший, а саме: з дострокової пенсії за віком, призначеної згідно норм Закону №1058, на пенсію в разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (ст. 29, 30 та 37) /а.с. 6-7, 33-34/.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16 червня 2022 року у справі №440/4351/22 /а.с.76-86/ позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково : визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ПФУ в Чернівецькій області № 98 від 12 квітня 2022 року про відмову в переведенні ОСОБА_1 з 04 квітня 2022 року з одного виду пенсії на інший, з дострокової пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію в разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а також зобов`язано Головне управління ПФУ в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 квітня 2022 року про переведення з пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію в разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 , згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням висновків суду; у решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №98 від 01 липня 2022 року /а.с. 31-32/ відмовлено ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника відповідно до статей 29, 30 та 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

В обґрунтування вказаного рішення зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 04 квітня 2022 року звернулася із заявою щодо переведення пенсії "з одного виду пенсії на інший, а саме: з дострокової пенсії за віком, призначеної згідно норм Закону №1058 за померлого чоловіка ОСОБА_2 відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (ст. 29, 30 та 37)». До заяви 04 квітня 2022 року додано наступні документи: свідоцтво про смерть померлого чоловіка ОСОБА_2 ; довідка за №79 від 05 квітня 2000 року, видана ІНФОРМАЦІЯ_15 з зазначенням періоду проходження строкової служби ОСОБА_2 з 16 травня 1980 року по 18 травня 1982 року; копія довідки військової частини НОМЕР_1 за № 150 від 23 жовтня 1992 року про участь померлого чоловіка в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 01 червня 1986 року по 03 серпня 1986 року в складі в/ч НОМЕР_1 , яка дислокувалася в с. Корогод Київської області. Згідно документів пенсійної справи ОСОБА_1 є пенсіонером, з 02 березня 2017 року отримує дострокову пенсію за віком на підставі абзацу 6 пункту 3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на виконання постанови Глобинського районного суду від 18 липня 2017 року у справі № 527/1063/17. Матеріали архівної справи померлого годувальника, ОСОБА_2 , свідчать про отримання ним пенсії по 2 групі інвалідності від загального захворювання з призначенням надбавки, як ліквідатору аварії Чорнобильської катастрофи 2 категорії за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення", 22 березня 2000 року та з 31 серпня 2000 року переведено на пенсію по 3 групі інвалідності в розмірі фактичних збитків відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". По 2 групі інвалідності в розмірі фактичних збитків перераховано пенсію з 21 липня 2003 року по 31 липня 2009 року (термін встановлення інвалідності). В матеріалах архівної справи померлого годувальника наявне посвідчення постраждалого внаслідок ЧАЕС 1 категорії Серії НОМЕР_6 , виданого 05 жовтня 2000 року. На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 червня 2022 року №440/4351/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 04 квітня 2022 року з урахуванням висновків суду. В результаті аналізу поданих документів до заяви та матеріалів архівної справи померлого годувальника встановлено, що ОСОБА_2 не належав до кола осіб, які мають право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Не погодившись з рішенням відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №98 від 01 липня 2022 року, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з такого.

За змістом частини першої статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року /далі - Закон №1058-IV/ відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною третьою статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-XII /далі - Закон № 2262-XII/ передбачено, що члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Статтею 6 Закону № 2262-XII встановлено, що сім`ї померлих пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, мають право на пенсію в разі втрати годувальника на загальних підставах із членами сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до статті 7 Закону № 2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором.

Статтею 29 Закону №2262-XII передбачено, що пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Згідно з частинами першою та другою статті 30 Закону № 2262-XII право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Пунктом "в" частини четвертої статті 30 Закону № 2262-XII визначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб, військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону або якщо вони є особами з інвалідністю.

За змістом статті 36 Закону №2262-XII пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах, зокрема, членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, а саме батькам (одному з батьків), дружині (чоловікові), іншому непрацездатному члену сім`ї загиблого (померлого) годувальника, якщо право на пенсію має один непрацездатний член сім`ї, - у розмірі 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї; якщо право на пенсію мають два і більше непрацездатних членів сім`ї (крім батьків, дружини (чоловіка) - у розмірі 50 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків.

Статтею 37 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсії в разі втрати годувальника, які призначаються членам сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, не можуть бути нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зміст наведених норм свідчить, що право на отримання пенсії по втраті годувальника мають, в т.ч., члени сім`ї осіб, які померли внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. При цьому слід зважати, що право на пенсію по втраті годувальника за цим Законом мають члени сім`ї лише тих осіб, які здобули право на пенсійне забезпечення на умовах Закону №2262-XII.

Згідно зі статтею 11 Закону № 2262-XII умови, норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і цим Законом.

Відповідно до положень статті 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. До військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Згідно з пунктом «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-XII право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу).

Отже, у системному зв`язку зазначені норми права дають підстави для висновку, що право на пенсію в разі втрати годувальника за Законом №2262-ХІІ мають члени сім`ї військовозобов`язаних, призваних на спеціальні збори, інвалідність яких настала, в т.ч., внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі №180/1783/15-а.

В ході розгляду справи судом встановлено, що згідно довідки командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 01 червня 1986 року по 03 серпня 1986 року в складі в/ч НОМЕР_1 .

При цьому згідно довідки Глобинського райвіськомату № 79 від 05 квітня 200 року ОСОБА_2 проходив строкову службу в Збройних Силах в період з 16 травня 1980 року по 18 травня 1982 року.

Згідно Витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 1357 від 11 травня 2017 року, захворювання колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 , 1960 року народження: "Хронічний мієлоїдний лейкоз", яке згідно лікарського свідоцтва про смерть № 4 від 31 січня 2007 року, виданого Глобинською центральною районною лікарнею Полтавської області, послужило причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , - захворювання та причини смерті, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Отже, ОСОБА_2 проходив строкову військову службу в період з 16 травня 1980 року по 18 травня 1982 року та приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 01 червня 1986 року по 03 серпня 1986 року в складі в/ч НОМЕР_1 .

В постанові Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 527/1063/17 за позовом ОСОБА_1 до Глобинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 69-75/ зазначено, що судами у цій справі встановлено, що чоловік позивача, ОСОБА_2 - військовослужбовець, який був призваний на спеціальні збори та помер внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

За наведених правових норм та встановлених обставин, суд доходить висновку, що померлий чоловік позивача відноситься до кола осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, а тому відмова пенсійного органу у переведенні позивача з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника на підставі статті 30 цього Закону є необґрунтованою, а тому рішення відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №98 від 01 липня 2022 року підлягає скасуванню як протиправне.

Згідно паспорта громадянина України ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.16-17/.

Як було вказано вище, пунктом "в" частини четвертої статті 30 Закону № 2262-XII встановлено, що дружина (військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за цим Законом, яка загинула, померла чи пропала безвісти в період проходження служби або померла після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи), якщо вона не взяла повторний шлюб, має право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу).

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Таким чином, станом на дату подання заяви (04 квітня 2022 року) про перехід на інший вид пенсії ОСОБА_1 набула право на призначення пенсії по втраті годувальника згідно Закону № 2262-XII.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Заява про переведення на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-XII подана позивачем 04 квітня 2022 року, а відтак саме з цієї дати позивач має право на переведення на пенсію по втраті годувальника та призначення їй пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-XII.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №98 від 01 липня 2022 року, а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перевести позивача з 04 квітня 2022 року на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-XII.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивач витрат по сплаті судового збору за подання цього позову не понесла та доказів понесення інших судових витрат матеріали справи не містять, то відсутні підстави для розподілу судових витрат на підставі статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №98 від 01 липня 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перевести ОСОБА_1 з 04 квітня 2022 року на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-XII.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк