Справа № 640/32250/21
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

07 червня 2022 року м. Київ№ 640/32250/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шулежко В.П. за участю секретаря судового засідання Лук`янович В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Дельфа-Фрукт»
доГоловного управління ДПС у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.11.2020 №, від 26.11.2020 №, від 15.12.2020 №154780410,
за участю представників сторін:

від відповідача - Осадчий О.А.,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Дельфа-Фрукт» (далі - позивач) з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач), в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення від 26.11.2020 №, від 26.11.2020 №, від 15.12.2020 №154780410.

Також, у позовній заяві позивач просив поновити строк на оскарження податкових повідомлень-рішень від 26.11.2020 №, від 26.11.2020 №, від 15.12.2020 №154780410, обґрунтовуючи тим, що дізнався про існування зазначених податкових повідомлень-рішень в день ознайомлення з матеріалами справи №420/16371/21 - 11 жовтня 2021 року.

Зважаючи на викладене та дослідивши подані докази, судом ухвалою від 22.11.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21 грудня 2021 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.02.2022 продовжено строк підготовчого провадження у порядку статті 173 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представником відповідача подано до суду клопотання, в якому просив залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. В обґрунтування клопотання відповідачем зазначено, що позивачем здійснювалась процедура адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення від 26.11.2020 №, за результатами чого ДПС України прийнято рішення від 15.02.2021 №3491/6/99-00-06-01-05-06 про залишення без змін вказаного податкового повідомлення-рішення. Однак позивачем оскаржено його до суду лише 09.11.2021. Крім того, відповідач зазначив, що податкове повідомлення-рішення від 26.11.2020 №, разом із податковим повідомленням-рішенням від 26.11.2020 №, надіслане на адресу позивача засобами поштового зв`язку та отримано останнім 07.12.2020. Відтак, позивачем пропущено шестимісячний строк на його оскарження. Також представник відповідача стверджує про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду на оскарження податкового повідомлення-рішення від 15.12.2020 №154780410, яке отримано позивачем 22.12.2020.

В матеріалах справи міститься заперечення на клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, подане представником позивача, в якому зазначив, що вказані відповідачем обставини не підтверджені належними доказами, а тому просив відмовити у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

В підготовчому засіданні, призначеному на 07.06.2022, представник відповідача клопотання про залишення позовної заяви підтримав та просив задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи не подав.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах. Водночас, за умови використання позивачем досудового порядку вирішення спору у випадках, коли законом передбачена така можливість або обов`язок, Кодексом адміністративного судочинства України встановлено скорочений строк звернення до суду.

Так, відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, КАС України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною 2 статті 122 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними частиною 4 статті 122 КАС України.

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 Податкового кодексу України. З її змісту вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Зі змісту пунктів 56.2, 56.3, 56.17 статті 56, пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України вбачається, що процедура адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення розпочинається з дня подання скарги до контролюючого органу вищого рівня, яка засвідчує безпосередню незгоду платника з визначеними йому грошовими зобов`язаннями, і закінчується настанням однієї з подій, передбачених пунктом 56.17 статті 56 Податкового кодексу України.

Суд вважає, що визначений у пункті 102.1 статті 102 Податкового кодексу України строк (1095 днів) є саме строком давності, який має матеріально-правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду.

Водночас пункт 56.19 статті 56 Податкового кодексу України прямо встановлює строк для звернення до суду у разі застосування платником податку досудового порядку оскарження податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання, і цей строк становить один місяць від наступного дня після закінчення процедури адміністративного оскарження.

Верховний Суд у постанові від 26 листопада 2020 року по справі № 500/2486/19 (провадження № К/9901/19455/20) зробив висновок про те, що норма пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Судом встановлено, що ТОВ «Дельфа-Фрукт» 28.12.2020 звернулося зі скаргою до ДПС України (вхідний №49681/6 від 28.12.2020) на податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 26.11.2020 №, за результатами розгляду якої ДПС України прийнято рішення від 15.02.2021 №3491/6/99-00-06-01-05-06, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 26.11.2020 №, а скаргу позивача - без задоволення.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що на дату подання адміністративного позову (09.11.2021) позивач був обізнаний про проведення ним процедури адміністративного оскарження даного податкового повідомлення-рішення від 26.11.2020 №, проте свідомо не повідомив суду про вказані обставини.

Таким чином, скориставшись процедурою досудового вирішення спору та отримавши рішення за результатами розгляду скарги від 15.02.2021, позивач мав звернутися до суду з позовом щодо оскарження податкового повідомлення-рішення від 26.11.2020 № в межах місячного строку.

Проте з даним позовом позивач звернувся до суду лише 09.11.2021, тобто з очевидним пропуском відповідного строку на звернення до суду.

Щодо оскарження податкових повідомлень-рішень від 26.11.2020 № та від 15.12.2020 №154780410, до яких не застосовано процедуру адміністративного оскарження, суд зазначає наступне.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19 Податковий кодекс України не містить норм, які визначали б процесуальний строк звернення до суду з позовом у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження).

У випадку відсутності правового регулювання у спеціальному законодавстві, застосуванню підлягають загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів, які встановлені КАС України.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, податкове повідомлення-рішення від 26.11.2020 №, разом із податковим повідомленням-рішенням від 26.11.2020 №, надіслане на податкову адресу позивача: м. Київ, провулок Тбіліський, 4/10 засобами поштового зв`язку та отримано ним 07.12.2020, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення.

Отже, з позовом до суду про оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення позивач мав би звернутись до 07.06.2021.

Також, як підтверджується наявними у справі доказами, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 15.12.2020 №154780410 надіслано на податкову адресу позивача: м. Київ, провулок Тбіліський, 4/10 засобами поштового зв`язку та отримано ним 21.12.2020, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення.

Отже, з позовом до суду про оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення позивач мав би звернутись до 21.06.2021.

Враховуючи викладене, оскільки станом на момент формування та направлення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень у податкового органу була наявна актуальна податкова адреса позивача: м. Київ, провулок Тбіліський, 4/10, враховуючи положення статті 42 Податкового кодексу України, оскаржувані податкові повідомлення-рішення вважаються врученими позивачу.

В той же час, з даним позовом про оскарження зазначених рішень позивач звернувся до суду лише 09.11.2021, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, встановлений статтею 122 КАС України.

Поряд з цим, суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19, згідно якої встановлено, що процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Судова палата вважає, що такий висновок не суперечить пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, який закріплює право на звернення до суду з позовом у будь-який момент після отримання такого рішення, але при реалізації цього права має враховуватися строк давності.

Суд звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справи «Стаббігс на інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії»).

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 24 лютого 2021 року у справі № 800/30/17 (99901/328/18) зауважила, що вжиття конструкції «повинна була дізнатися» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом або заявою про перегляд судового рішення, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Позивачем не надано належних і допустимих доказів та не наведено обставин, які б підтверджували наявність об`єктивно непереборних, незалежних від волевиявлення особи та пов`язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами причин для своєчасного вчинення процесуальних дій, а саме звернення до суду з даним позовом у межах встановлених строків.

Згідно з частиною третьою статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись положеннями статей 122, 123, 240, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Дельфа-Фрукт» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 17.06.2022 року.

Суддя В.П. Шулежко