Справа № 320/1923/22
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2022-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2022 року № 320/1923/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області з вимогою визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області № 0-1007 від 26.02.2019.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.02.2022 позовну заяву залишено без руху.

До суду 19.04.2022 від позивачки надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.05.2022 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання (у порядку письмового провадження).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначила, що зважаючи на норми чинного податкового законодавства та керуючись Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України №66 від 18.02.2016, на сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України було встановлено, що легковий автомобіль марки TOYOTA модель LAND CRUSER 200, з характеристиками, зокрема, рік випуску 2018 року випуску, об`єм двигуна 4461 куб.см, тип пального - дизель, відсутній у переліку автомобілів, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2019 році. Відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки з урахуванням вимог чинного законодавства, належний позивачу транспортний засіб не являється об`єктом оподаткування.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому він просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 26.02.2019 є таким, що прийняте відповідно до приписів податкового законодавства.

Позивачка подала до суду відповідь на відзив, у якому проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, заперечувала. Вказала, що контролюючого органу були відсутні підстави для прийняття оскаржуваного повідомлення-рішення, оскільки автомобіль TOYOTA модель LAND CRUSER 200 з об`ємом двигуна 4,5 літра не включено до Переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а також те, що розрахована у 2019 році згідно з Методикою середньоринкова вартості вказаного автомобіля становила 1303097,40 грн. (з ПДВ).

Вказала, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» мінімальна заробітна плата у 2019 році становила 4173,00 грн. Таким чином, платниками транспортного податку за 2019 рік є власники легкових автомобілів, середньоринкова вартість яких становить понад 1564875,00 грн. (4173,00 грн. х 375), а в даному випадку вартість вказаного вище автомобіля є нижчою від зазначеної суми.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину є ОСОБА_1 .

В склад спадкового майна входив автомобіль марки TOYOTA модель LAND CRUSER 200, тип - ЛЕГКОВИЙ - ЗАГАЛЬНИЙ УНІВЕРСАЛ - В, 2018 року випуску, об`єм двигуна 4461 куб.см, тип пального D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належав померлій на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого та реєстрованого ТСЦ 3244, 29.11.2018.

На цій підставі, 11.11.2021 державним нотаріусом Васильківської міської державної нотаріальної контори Київської області посвідчено Свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний автомобіль на позивачку.

У подальшому, 17.11.2021 під час реєстрації в органах МВС зазначеного Свідоцтва про право на спадщину за законом Регіональний сервісний центр Головного сервісного центру МВС Київської області надав Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, згідно з яким на вищевказаний автомобіль зареєстровано публічне обтяження, податкова застава від 25.09.2019 №27032381 на ОСОБА_2 , обтяжував: ГУ ДПС у Київській області, розмір основного зобов`язання 25000,00 грн.

В зв`язку з цим, позивачці стало відомо про податкове повідомлення-рішення №0-1007 від 26.02.2019 винесене ГУ ДФС у Київській області щодо її матері ОСОБА_2 , про сплату податкового зобов`язання за платежем «Транспортний податок з фізичних осіб 18011000» за 2019 рік в сумі 25000,00 грн.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення №0-1007 від 26.02.2019 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивачка звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенції контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (в редакції, чинній на час виникнення між сторонами спірних відносин, далі - ПК України).

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким згідно зі статтею 267 ПК України введено новий транспортний податок.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Згідно з підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України у редакції (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення) об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Згідно з підпунктом 267.2.3 пункту 267.2 статті 267 ПК України щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Відповідно до приписів пункту 267.4 статті 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до підпункту 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з підпунктом 267.6.6 пункту 267.6 статті 267 ПК України за об`єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.

Наведені правові норми вказують, що фізичні та юридичні особи - власники легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, у 2019 році - повинні сплатити транспортний податок з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль.

У відповідності до статті 10 ПК України транспортний податок належить до місцевих податків.

Згідно з пунктом 4.4 статті 4 ПК України установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами та радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Згідно з положеннями пункту 8.3 статті 8 ПК України до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Положеннями підпунктів 12.3.2, 12.3.4. пункту 12.3 статті 12 ПК України передбачено, що при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У свою чергу Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 №909-VIII змінив вимоги до об`єкта оподаткування транспортним податком, що узгоджується із принципом стабільності відповідно до підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 ПК України.

Таким чином, контролюючий орган має право обчислювати суму транспортного податку за 2019 рік з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб, однак, за умови їх відповідності вимогам, встановленим підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України, а саме критеріям щодо терміну випуску та середньоринкової вартості легкового автомобіля.

Водночас, ПК України встановлений обов`язок громадянина сплатити податок за 2019 рік незалежно від наявності рішення органу місцевого самоврядування про встановлення відповідних податків і зборів.

З огляду на вказані положення податкового законодавства у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, вбачається, що об`єктом оподаткування транспортного податку є легковий автомобіль, який одночасно відповідає двом критеріям, а саме: з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно); середньоринкова вартість становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року установлено мінімальну заробітну плату в розмірі 4173,00 грн.

Таким чином, платниками транспортного податку за 2019 рік є власники легкових автомобілів, середньоринкова вартість яких становить понад 1564875,00 грн.

При цьому, як зазначено вище, вартість автомобіля має бути визначена центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі за текстом - Методика), якою встановлено механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком.

Згідно п. 2 цієї Методики (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: Сср = Цнх (Г/100) х (1+ (Гк/100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Гк - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства (пункт 4 Порядку № 403).

Згідно пункту 5 Методики №66 ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал, тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об`єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Відповідно до п. 6 Методики №66 аналогічними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: тип кузова (седан, універсал тощо); призначення (дорожні, позадорожні); тип двигуна (бензиновий, дизельний тощо); робочий об`єм двигуна; привод тягових коліс (передньоприводні, задньоприводні, повноприводні); тип коробки переключення передач; габаритні розміри; комплектація.

Згідно п. 13. Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДПС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Отже, для визначення об`єкта оподаткування транспортним податком в розпорядженні контролюючого органу має бути інформація про середньоринкову вартість певного автомобіля із врахуванням його марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач та пробігу.

Як встановлено під час розгляду справи, позивачка прийняла спадщину від померлої матері ОСОБА_2 . В склад спадкового майна входив автомобіль марки TOYOTA модель LAND CRUSER 200, тип - ЛЕГКОВИЙ - ЗАГАЛЬНИЙ УНІВЕРСАЛ - В, 2018 року випуску, об`єм двигуна 4461 куб.см, тип пального D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належав померлій на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого та реєстрованого ТСЦ 3244, 29.11.2018. На цій підставі, 11.11.2021 державним нотаріусом Васильківської міської державної нотаріальної контори Київської області видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний автомобіль на позивачку.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація.

Водночас, підтвердження зазначеного суду не надано.

Матеріалами справи не підтверджується й факт проведення відповідачем при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення оцінки транспортного засобу позивача, в силу чого, у відповідача не було достатніх та необхідних, визначених законодавством даних (інформації) щодо середньоринкової вартості транспортного засобу позивача, для визначення критеріїв яким має відповідати об`єкт оподаткування як підстави для нарахування позивачу транспортного податку.

Разом з тим, під час дослідження справи, суд дійшов висновку, що відповідачем суду належних доказів належності спірного легкового автомобіля позивача до об`єктів оподаткування транспортним податком не надано.

Крім того, позивачкою до суду наданий лист-відповідь Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 12.05.2020, у якому вказано: «Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України та Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66, для цілей оподаткування транспортним податком у 2019 році Мінекономіки на підставі даних ДП «Держзовнішінформ» про ціни на нові автомобілі було розраховано середньоринкову вартість автомобілів та розміщено на своєму офіційному веб-сайті Перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі - Перелік) і калькулятор, який протягом податкового (звітного) року давав змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх юрку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального.

Враховуючи, що 1000 куб. см є еквівалентом 1 літру, а тому об`єм циліндрів двигуна автомобіля 4461 куб. см з урахуванням заокруглення до найближчого основного розряду дорівнює 4,5 літра.

Автомобіль Toyota Land Cruiser 200 з об`ємом циліндрів двигуна 4,5 літра, дизель не включено до Переліку.

Інформацію щодо Переліку можна отримати на офіційному веб-сайті Мінекономіки (http://www.me.gov.ua).

Розрахована у 2019 році згідно з Методикою середньоринкова вартості легкового автомобіля. Toyota Land Cruiser 200 з об`ємом циліндрів двигуна 4,5 літра, дизель, 2018 року випуску становила 1303097,40 гривень (з ПДВ).».

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 № 2629-VIII мінімальна заробітна плата у 2019 році становила 4173,00 грн. Таким чином, платниками транспортного податку за 2019 рік є власники легкових автомобілів, середньоринкова вартість яких становить понад 1564875,00 грн. (4173,00 грн. х 375), а в даному випадку вартість вказаного вище автомобіля є нижчою від зазначеної суми.

Відтак, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем протиправно, в силу чого, воно підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач довів обставин, які свідчать про порушення його прав та інтересів, а відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості та правомірності винесеного податкового повідомлення-рішення, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що під час звернення до суду позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією №36341930 від 28.12.2021.

Враховуючи задоволення позову, вказаний розмір судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 72-78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1007 від 26.02.2019, винесене Головним управління Державної фіскальної служби у Київській області.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у Київській області (код ЄДРПОУ ВП 44096797).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.