Справа № 520/773/19
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2022-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2022 р.м.ОдесаСправа № 520/773/19
Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.

суддів: Коваля М.П. , Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.01.2022 року у справі №520/773/19 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Управління соціального захисту населення в Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №520/773/19 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Управління соціального захисту населення Київського району Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про зобов`язання:

- призначити та виплатити допомогу по догляду за інвалідом ІІ групи, за період з 2004 року по 2015 рік включно;

- компенсувати витрати на купівлю життєво необхідних ліків, придбаних за рахунок сім`ї за період з 2001 року по 2018 рік включно;

- призначити субсидію на квартирну плату за період з 1995 року по 2018 рік включно;

- призначити матеріальну допомогу на погашення обов`язкового платежу по квартплаті за період з 1995 року по 2018 рік включно;

- оформити призначення та виплатити щомісячну матеріальну допомогу з Управління соціального захисту політики Одеської міської ради;

- компенсувати безпідставно не призначену та не виплачену соціальну допомогу за вищевказані періоди по всім платежам з урахуванням індексації.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала про те, що вона ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2 , є інвалідами ІІ групи. Однак, у період з 2004 року по 2012 рік позивачці безпідставно не призначено та не виплачено допомогу по догляду за сином інвалідом. Також, ОСОБА_1 зазначала, що їй лише частково компенсовано витрати на купівлю життєво необхідних ліків, тоді як, на думку позивачки, вона має право на відшкодування усієї суми таких витрат. У зв`язку із неповною компенсацією витрат на купівлю життєво необхідних ліків у ОСОБА_1 виникла ситуація неможливості сплати обов`язкового платежу по квартплаті. При цьому, у період з 2009р. по 2011р. позивачки хворіла, що завадило їй звернутись за призначенням субсидії. У 2011році субсидію було оформлено, а в 2013році такої пільги протиправно було позбавлено. Як стверджувала ОСОБА_1 , саме на Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради покладено обов`язок із надання матеріальної допомоги. Натомість, означена допомога відповідачем безпідставно не надавалась. Між тим, позивачка наголошувала, що в 2001р. частково, а в 2009р. повністю відшкодовувалась заборгованість по квартплаті. ОСОБА_1 також акцентувала увагу на тому, що за рахунок матеріальної допомоги здійснювалось погашення заборгованості по квартпалті, замість того щоб надати таку допомогу для ремонту квартири, придбання сантехніки, побутової техніки.

Відповідач Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради з позовними вимогами не погоджувався та вважав їх необґрунтованими з підстав викладених у відзиві на позовну заяву наголошуючи на тому, що за наслідками дослідження поданих ОСОБА_1 документів, Піклувальною радою Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради прийнято рішення від 27.04.2018р. від 19.04.2019р. про надання адресної матеріальної допомоги в загальному розмірі 8700грн. При цьому, на думку відповідача, підстав для проведення перерахунку вказаної допомоги не має. Також, суб`єкт владних повноважень стверджував, що витрати, пов`язані з відпуском лікарських засобів безоплатно і на пільгових умовах проводяться, зокрема, закладами охорони здоров`я та не відносяться до компетенції відповідача. Стосовно призначення субсидії на квартирну плату Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради вказував на наявність рішення Київського районного суду м.Одеси від 17.11.2017р. у справі №520/977/17, а також те, що в 2018році ОСОБА_1 не зверталась до Управління соціального захисту населення в Київському районі із заявою про призначення житлової сибсидії за формою, затвердженою Міністерством соціальної політики України, у зв`язку з чим жодні ріщення із вказаного питання не приймались. Крім того, ОСОБА_1 не зверталась до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою щодо призначення матеріальної допомоги на погашення обов`язкового платежу по квартплаті за 2018 рік. До того ж, відповідач акцентував увагу на тому, що позивачкою не конкретизовано яку саме щомісячну матеріальну допомогу вона бажає отримати, а тому позовні вимоги у вкзаній частині є необґрунтованими. Між тим, на думку відповідача, є передчасною вимога ОСОБА_1 стосовно компенсації не призначених та не виплачених соціальних допомог з урахуванням індексації. Крім того, суб`єкт владних повноважень вказував на те, що у ОСОБА_1 не має паспорта громадянина України, а тому призначення будь-яких видів соціалдьних допомог не є можливим.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.06.2021 року у справі №520/773/19, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2021р., клопотання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про залишення частини позовних вимог без розгляду задоволено.

Позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Управління соціального захисту населення Київського району Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради в частині позовних вимог про зобов`язання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради здійснити наступні нарахування та соціальні виплати: призначити та виплатити допомогу по догляду за інвалідом ІІ групи, за період з 2004 року по 2015 рік включно; компенсувати витрати на купівлю життєво необхідних ліків, придбаних за рахунок сім`ї за період з 2001 року по 2015 рік та 2017 рік; призначити субсидію на квартирну плату за період з 1995 року по 2015 рік та 2017 рік; призначити матеріальну допомогу на погашення обов`язкового платежу по квартплаті за період з 1995 року по 2017 рік включно, з урахуванням приписів п.8 ч.1 ст.240 КАС України (пропуск позивачкою строку звернення до адміністративного суду з означеною частиною позовних вимог), залишено без розгляду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.06.2021р. клопотання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про закриття провадження в частині позовних вимог задоволено.

Закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Управління соціального захисту населення Київського району Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради в частині позовних вимог про зобов`язання Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради здійснити наступні нарахування та соціальні виплати: компенсувати витрати на купівлю життєво необхідних ліків, придбаних за рахунок сім`ї за 2016 рік; призначити субсидію на квартирну плату за 2016 рік; оформити призначення та виплатити щомісячну матеріальну допомогу з Управління соціального захисту населення Департаменту праці та соціальної політики за 2016 рік.

Закриваючи провадження у вказаній частині позовних вимог відповідно до п.4 ч.1 ст.238 КАС України, окружний адміністративний суд вказав про наявність таких, що набрали законної сили рішень у справі №520/977/17.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.01.2022р. у справі №520/773/19 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради у наданні ОСОБА_1 матеріальної допомоги на компенсацію витрат на купівлю життєво-необхідних ліків у 2018 році.

Зобов`язано Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради прийняти рішення про надання ОСОБА_1 матеріальної допомоги на компенсацію витрат на купівлю життєво-необхідних ліків за 2018 рік.

Визнано протиправною відмову Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради у наданні ОСОБА_1 одноразової матеріальної допомоги особам з інвалідністю у 2018 році.

Зобов`язано Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради прийняти рішення про надання ОСОБА_1 одноразової матеріальної допомоги особам з інвалідністю за 2018 рік.

У задоволенні решти позову ОСОБА_1 відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції вказав на те, що Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради не належним чином розглянуто заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової матеріальної допомоги як особі з інвалідністю ІІ групи. Зокрема, суб`єктом владних повноважень за наслідками розгляду вказаного питання не прийнято акт індивідуальної дії. При цьому, окружний адміністратвиний суд акцентував увагу на необґрунтованості відмови у виплаті допомоги через відсутність паспорта громадянина України, оскільки судовим рішенням у справі №520/977/17 таке питання уже вирішувалось. Вирішуючи позовні вимоги стосовно компенсації ОСОБА_1 витрат на купівлю життєво необхідних ліків, придбаних за рахунок сім`ї за 2018р., судом першої інстанції установлено, що позивачка зверталась до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із даного питання, однак рішення щодо такої виплати суб`єктом владних повноважень прийнято лише стосовно її сина ОСОБА_2 . При цьому, жодного рішення щодо виплати вказаної допомоги саме ОСОБА_1 відповідачем не приймалось.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги щодо призначення субсидії на квартирну плату за 2018 рік окружний адміністративний суд виходив з того, що ОСОБА_1 із заявою про призначення житлової субсидії за формою, затвердженою Міністерством соціальної політики України, у 2018 році до Управління соціального захисту населення Київського району не зверталась. До того ж, у 2018 році позивачка мала непогашену заборгованість по квартплаті, що унеможливлювало призначення субсидії. Також, судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_1 не зверталась до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою стосовно призначення матеріальної допомоги на погашення обов`язкового платежу по квартплаті за 2018р., що відповідно слугувало підставою для відмови у задоволенні означеної частини позовних вимог. Крім того, окружним адміністративним судом відмовлено у задоволенні позовної вимог ОСОБА_1 щодо компенсації безпідставно не призначених та не виплачених соціальних допомог по всім платежам з урахуванням індексації, з огляду на те, що така допомога індексації не підлягає.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу в якій викладено прохання скасувати оскаржувану частину рішення окружного адміністративного суду з прийняттям нового судового рішення, зокрема, про призначення матеріальної допомоги на погашення обов`язкового платежу по квартплаті з 2018р. по 2022р., призначення субсидії по квартплаті з 2018р. по 2022р. включно.

В обґрунтування апеляційної скарги позивачка зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою отримання ОСОБА_1 субсидії з 2013р. та припинення виплати з 2016р. усіх соціальних допомог та переписки з Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради. Означене слугувало перешкодою скаржниці для подання заяви про призначення субсидії по квартплаті та матеріальної допомоги на сплату обов`язкового платежу по квартплаті. Також, позивачка вказує про те, що у період з 05.06.2017р. по 05.12.2018р. їй було припинено виплату пенсії. Однак, вказаної обставини окружним адміністративним судом до уваги не взято. Крім того, скаржниця акцентує увагу на тяжкому стані здоров`я її сина, неодноразових зверненнях до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із проханням допомогти підготувати необхідні документи для оформлення соціальних виплат. Однак, на думку ОСОБА_1 , усіх соціальних виплат її позбавили безпідставно.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради подано апеляційну скаргу, у якій скаржником зазначено про порушення окружним адміністративним судом норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення в оскаржуваній частині та прийняття нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи та отримує пенсію по інвалідності. До того ж, позивачка проживає разом із сином ОСОБА_2 (особа з інвалідністю з дитинства ІІ групи) та отримує компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги особам з інвалідністю, розмір якої становить 248,10грн. Крім того, ОСОБА_2 отримує соціальну пенсію. Як вказує суб`єкт владних повноважень, у 2018р. родина ОСОБА_1 звернулась до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою про надання матеріальної допомоги на компенсацію витрат на купівлю життєво-необхідних ліків. За наслідками розгляду вказаного звернення 27.04.2018р. Піклувальною радою прийнято рішення, згядно із яким ОСОБА_2 було надано адресну матеріальну допомогу в розмірі 5000грн. При цьому, на думку скаржника, для розгляду питання щодо надання матеріальної допомоги ОСОБА_1 , остання повинна надати копії власного паспорта громадянина України та індетифікаційного номера. Натомість, вказаних документів позивачкою надано не було, оскільки документом, який посвідчує її особу, у неї є паспорт громадянина СРСР. Між тим, відповідно до роз`яснень Міністерства соціальної політики України від 25.10.2016р. №604/19/71-16 отримання соціальних виплат на підставі паспорта громадянина СРСР не передбачено законодавством. До того ж, паспорти громадянина України, що оформлені з використанням бланків паспортів колишнього Союзу РСР, чинні до 1 вересня 2002 року.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку із положеннями чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційні скарги сторін задоволенню не підлягають, з урахуванням такого.

Зокрема, колегією суддів установлено, що ОСОБА_1 має паспорт громадянина СРСР серії НОМЕР_1 .

Апеляційним судом з`ясовано, що ОСОБА_1 має ІІ групу інвалідності, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою №130146.

Відповідно до довідки від 09.10.2019р. №1082, ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності.

Також, з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 має сина ОСОБА_2 , який є інвалідом ІІ групи з дитинства та отримує соціальну пенсію.

Як установлено колегією суддів та убачається з наявних у матеріалах справи документів, ОСОБА_1 неодноразово зверталась до органів праці та соціальної політики з питань призначення їй допомог.

Не отримавши позитивного вирішення питань позивачка за захистом прав, свобод та охоронюваних законом інтересів вернулась до суду з позовною заявою.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 15.11.2017р. у справі №520/977/17 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради розглянути питання та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за надання соціальних послуг інвалідам І та ІІ групи за 2016 рік з урахуванням наявного в неї паспорту зразка СРСР.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог про зобов`язання нарахування та виплати субсидії за 2016 рік, часткової компенсації витрат на купівлю життєво - необхідних ліків за 2016 рік у розмірі 6523 грн., матеріальної допомоги за 2016 рік.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2018р. у справі №520/977/17 апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради задоволено частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 15.11.2017 року змінено, виклавши абзац другий її резолютивної частини в наступній редакції: «Визнати протиправними дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо припинення виплати ОСОБА_1 компенсації за надання соціальних послуг інвалідам І та ІІ групи.

Визнати протиправним та скасувати рішення про закриття особової справи ОСОБА_1 від 02.11.2016 року.

Зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради поновити виплату ОСОБА_1 компенсацію за надання соціальних послуг інвалідам І та ІІ групи та виплатити компенсацію за надання соціальних послуг інвалідам І та ІІ групи з моменту припинення її виплати».

В іншій частині постанову Київського районного суду м. Одеси від 15.11.2017 року залишено без змін.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2018р. у справі №520/977/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 15.11.2017 року змінено, виклавши абзац другий її резолютивної частини в наступній редакції:

«Визнати протиправними дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо припинення виплати ОСОБА_1 компенсації за надання соціальних послуг інвалідам І та ІІ групи.

Визнати протиправним та скасувати рішення про закриття особової справи ОСОБА_1 від 02.11.2016 року.

Зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради поновити виплату ОСОБА_1 компенсацію за надання соціальних послуг інвалідам І та ІІ групи та виплатити компенсацію за надання соціальних послуг інвалідам І та ІІ групи з моменту припинення її виплати».

В іншій частині постанову Київського районного суду м. Одеси від 15.11.2017 року залишено без змін.

У межах розгляду справи №520/977/17 судами установлено, що згідно норм чинного законодавства, питання про відповідність паспорта ОСОБА_1 зразку паспорта громадянина України взагалі не являється підставою для припинення/зупинення виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги.

З урахуванням приписів ч.4 ст.77 КАС України, встановлені вищеозначеними судовими рішеннями обставини є преюдиційними по відношеню до спірних правовідносин та звільняються від доказування.

27.03.2018р. ОСОБА_1 звернулась до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою щодо надання матеріальної допомоги на компенсацію коштів, витрачених на лікування.

За результатами розгляду означеного звернення Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради на ім`я ОСОБА_1 надіслано лист від 25.04.2018р., яким останню повідомлено, що для розгляду питання про надання матеріальної допомоги ОСОБА_1 , останній необхідно надати копії паспорта громадянина України та ідентифікаційного номера.

У подальшому, 11.06.2018р. ОСОБА_1 також звернталась до Одеського міського голови ОСОБА_3 із заявою про надання матеріальної допомоги на компенсацію коштів, витрачених на лікування.

За наслідками розгляду вказаного звернення Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради на ім`я ОСОБА_1 надіслано лист від 05.07.2018р. №01-Я-7605/5ф, яким адресата повідомлено, що відповідно до рішення Піклувальної ради департаменту від 27.04.2018р., протокол №14, ОСОБА_2 надано адресну грошову допомогу в розмірі 5000грн. До того ж, в означеному листі зазначено, що для розгляду питання про надання матеріальної допомоги ОСОБА_1 , останній необхідно надати копії паспорта громадянина України та ідентифікаційного номера. При цьому, отримання соціальних виплат, субсидій і т.п. на підставі паспорта громадянина СРСР не передбачено законодавством.

Аналогічного змісту лист від 06.07.2018р. №34-Я-3453к на ім`я ОСОБА_1 було надіслано Виконавчим комітетом Одеської міської ради.

24.07.2018р. ОСОБА_1 звернулась до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою про виплату допомоги за придбання життєво необхідних ліків, сплатити обов`язковий платіж по субсидії, а також поновити субсидію по квартплаті.

Розглянувши вказане звернення Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради на ім`я ОСОБА_1 надіслано лист від 14.08.2018р., у якому зазначено, що:

- відповідно до постанови Одеського апеляційного адміністратвиного суду від 18.04.2018р. компенсацію фізичним особам, яка надають соціальні послуги, поновлено з моменту припинення її виплати;

- компенсацію фізичним особам за період з 01.11.2016р. по 31.07.2018р. нараховано на виплатну відомість липня 2018р. у сумі 3541,30грн. та профінансовано у повному обсязі;

- компенсацію фізичним особам з 01.08.2018р. по 31.08.2018р. в сумі 184,10грн. нараховано на виплатну відомість серпня 2018р. та буде виплачено по мірі надходження фінансування;

- житлову субсидію припинено з 01.02.2013р., оскільки не здійснено щомісячної обовязкової плати за надані житлово-комунальні послуги.

Також, в означеному листі вказано про наявність у ОСОБА_1 простроченої понад два місяці заборгованості з оплати послуг, загальна сума якої перевищувала двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У зв`язку з чим, для вирішення питання щодо призначення субсидії ОСОБА_1 запропоновано звернутися до Управління соціального захисту населення в Київському районі із заявою про призначення житлової субсидії та декларацією про доходи та витрати за формою, затвердежною Міністерством соціальної політики України, із документальним підтвердженням сплати заборгованості або укладення договорів про її реструктуризацію, або оскаржити наявну заборгованість в судовому порядку.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та не заперечується позивачкою, компенсацію коштів, витрачених на лікування її сина ОСОБА_2 органом соціального захисту населення відшкодовано в сумі 5000грн.

Означене підтверджується наявним у матеріалах справи витягом з протоколу Піклувальної ради Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради №14 від 27.04.2018р.

Колегією суддів установлено, що ОСОБА_1 також зверталась до Управління соціального захисту населення в Київському районі м.Одеси Депртаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою щодо надання матеріальної допомоги.

За результатами розгляду вказаного звернення Управлінням соціального захисту населення в Київському районі м.Одеси Депртаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на ім`я ОСОБА_1 надіслано лист від 10.09.2020р. №4095/13-08, у якому зазначено, що відповідно до Порядку виплати одноразової матеріальної допомоги непрацюючим малозабезпеченим особам, особам з інвалідністю та дітям з інвалідністю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 р. № 256, для отримання допомоги особа з інвалідністю надає паспорт та інші відповідні документи. Згідно законодавства України діючими є: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України. Отже, згідно чинного законодавства підстав для надання ОСОБА_1 матеріальної допомоги немає.

З урахуванням фактичних обставин справи апеляційним судом установлено, що спірними у межах даної справи є питання щодо: компенсації витрат на купівлю життєво необхідних ліків, придбаних за рахунок сім`ї за 2018 рік; призначення субсидії на квартирну плату за 2018 рік; призначення матеріальної допомоги на погашення обов`язкового платежу по квартплаті за 2018 рік; призначення та виплати щомісячної матеріальної допомоги з Управління соціального захисту політики Одеської міської ради; компенсації безпідставно не призначеної та не виплаченої соціальної допомоги по всім платежам з урахуванням індексації.

Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право громадян на соціальний захист, у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, гарантовано статтею 46 Конституції України.

Механізм виплати одноразової матеріальної допомоги непрацюючим малозабезпеченим особам, особам з інвалідністю та дітям з інвалідністю, визначено Порядком виплати одноразової матеріальної допомоги непрацюючим малозабезпеченим особам, особам з інвалідністю та дітям з інвалідністю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017р. №256 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), згідно із пунктами 2-6 якого допомога виплачується Мінсоцполітики, регіональними та районними органами соціального захисту населення.

Допомога надається у разі тривалої хвороби, смерті близьких родичів (одного з подружжя, батьків, дітей), стихійного лиха та інших особливих обставин особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю та непрацюючим малозабезпеченим особам, які отримують пенсію та/або державну соціальну допомогу відповідно до Законів України Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам і Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, якщо розмір таких виплат у місяці, що передує місяцю звернення, не перевищує двох прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Розмір пенсії та державної соціальної допомоги на місяць визначається з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством.

Непрацюючим малозабезпеченим особам допомога надається на підставі особистої заяви, особам з інвалідністю та дітям з інвалідністю - на підставі особистої заяви або заяви одного з батьків, опікуна чи піклувальника (законного представника), поданої регіональному або районному органові соціального захисту населення.

Для отримання допомоги непрацюючі малозабезпечені особи додають до заяви копії:

паспорта;

пенсійного посвідчення або посвідчення отримувача державної соціальної допомоги;

реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органові і мають про це відмітку в паспорті).

Для отримання допомоги особи з інвалідністю та діти з інвалідністю або один із батьків, опікуни чи піклувальники (законні представники) додають до заяви копії:

паспорта та/або свідоцтва про народження дитини з інвалідністю (у разі потреби - копії паспорта законного представника та документа, що підтверджує його повноваження);

реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органові і мають про це відмітку в паспорті);

висновку медико-соціальної експертної комісії, лікувально-консультативної комісії лікувально-профілактичного закладу (для дітей з інвалідністю) про встановлення інвалідності.

Копії документів, поданих для отримання допомоги, засвідчуються посадовими особами органу соціального захисту населення, до якого надійшла заява про надання допомоги.

Регіональний або районний орган соціального захисту населення, до якого надійшла заява про надання допомоги, використовує інформацію про розмір пенсії та державної соціальної допомоги, що виплачується особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю і непрацюючим малозабезпеченим особам, які звернулися за наданням допомоги, з урахуванням даних автоматизованої системи обробки документів щодо призначення та виплати пенсій, центрального сховища баз даних Мінсоцполітики або даних, зазначених у довідках, виданих органами, що виплачують таким особам пенсії та/або державну соціальну допомогу.

Регіональний або районний орган соціального захисту населення, до якого надійшла заява про надання допомоги, перевіряє правильність оформлення заяви та достовірність викладених у ній відомостей про заявника.

Допомога надається регіональними або районними органами соціального захисту населення один раз на рік у розмірі 50 відсотків установленого законом на дату звернення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішення про надання або відмову в наданні допомоги приймається комісією, утвореною у відповідному органі соціального захисту населення, та оформляється протоколом за формою, що затверджується Мінсоцполітики.

Отже, положеннями вищенаведених законодавчих приписів передбачено послідовний алгоритм дій, яких учасники правовідносин беззаперечно повинні дотримуватися.

Так, з метою отримання матеріальної допомоги особа з інвалідністю особисто або однин з батьків опікуна чи піклувальника (законний представник) подає до регіонального або районного органову соціального захисту населення відповідну заяву.

За наслідками розгляду такої заяви, комісією, утвореною у відповідному органі соціального захисту населення, приймається рішення про надання або відмову в наданні допомоги, яке оформляється протоколом за формою, що затверджується Мінсоцполітики.

Як уже установлено апеляційним судом, скориставшись наданим законодавчими приписами правом ОСОБА_1 зверталась до органу соціального захисту населення із заявою щодо надання матеріальної допомоги.

Однак, за результатами розгляду вказаного звернення органом соціального захисту населення на ім`я позивачки надіслано відповідь у формі листа.

Між тим, жодних доказів на підтвердження того, що під час вирішення питання про надання ОСОБА_1 матеріальної допомоги комісією, утвореною у відповідному органі соціального захисту населення, приймалося відповідне рішення, яке оформлено протоколом за формою, що затверджується Мінсоцполітики, суб`єктом владних повноважень, на виконання вимог ч.2 ст.77 КАС України, до суду не подано.

У даному випадку, не оформлення органом соціального захисту населення належним чином рішення про надання матеріальної допомоги чи відмову у її наданні, свідчить про те, що уповноваженим органом не прийнято жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.

З урахуванням наведеного, лист органу соціального захисту населення не може сприйматися апеляційним судом як належна відмова в наданні допомоги, оскільки спірне питання таким органом вирішено не у встановленому законом порядку, а тому відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Порядком виплати одноразової матеріальної допомоги непрацюючим малозабезпеченим особам, особам з інвалідністю та дітям з інвалідністю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017р. №256.

Оскільки поставлене ОСОБА_1 перед органом соціального захисту населення належним чином не розглянуто, суд апеляційної інстанції не досліджує підстав наявності чи відсутності надання позивачці матеріальної допомоги.

Відтак, беручи до уваги вищеозначене, колегія суддів уважає правильним висновок суду першої інстанції, що у межах спірних правовідносин належним та достатнім способом захисту порушеного права ОСОБА_1 є, зокрема, визнання протиправною відмови у наданні одноразової матеріальної допомоги та зобов`язання прийняти рішення про надання одноразової матеріальної допомоги.

Що стосується компенсації витрат на купівлю життєво необхідних ліків, придбаних за рахунок сім`ї ОСОБА_4 за 2018 рік, апеляційний суд зазначає таке.

Адресна грошова допомога на придбання медикаментiв та вирішення інших гострих та невідкладних соціальних потреб незахищеним верствам населення та пільговим категоріям громадян надається, відповідно до Міської цільової програми надання соціальних послуг та інших видів допомоги незахищеним верствам населення міста Одеси на 2018-2020 роки, затвердженої рішенням Одеської міської ради № 2742-VII від 14.12.2017 р.

Координацію та контроль за виконанням Програми здійснює департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради та постійна комісія Одеської міської ради з питань соціальної політики та праці.

3 метою координації роботи щодо вирішення питань надання різних видів соціальної допомоги та послуг малозабезпеченим і пільговим категоріям громадян міста Одеси, а також сім`ям (особам), які опинилися в складних життєвих обставинах та не в змозі самостійно їх подолати, рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №130 від 31.07.2014 року затверджено Положення про Піклувальну раду департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, згідно із яким Піклувальна рада департаменту праціальної політики Одеської міської ради є колегіальним органом, утвореним з метою координації роботи щодо вирішення питань надання різних видів соціальної допомоги та послуг малозабезпеченим і пільговим категоріям громадян міста Одеси та сім`ям (особам), які опинилися в складних життєвих обставинах та не в змозі самостійно їх подолати, та діє в межах повноважень, наданих Положенням про Піклувальну раду департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради.

До складу Піклувальної ради, крiм голови, заступника та відповідального секретаря, входять представники департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради, структурних підрозділів департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та соціальних установ, Одеського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, депутати Одеської міської ради, представники громадських і благодійних органiзацiй міста та органiв самоорганізації населення. Кількісний склад Піклувальноп ради повинен налічувати не менше 11-ти осіб.

Рішення Піклувальної ради приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні її членiв та оформлюються протоколом, який підписується головою та секретарем Піклувальної ради, у разі відсутності голови - заступником та секретарем.

При ухваленні рішення Піклувальною радою про надання будь-якого виду соціальної допомоги та послуг малозабезпеченим і пільговим категоріям громадян міста Одеси та сім`ям (особам), які знаходяться у складних життєвих обставинах та не в змозі самостійно їх подолати, враховуються наступні фактори:

- соціальний статус;

- рівень матеріальної забезпеченості;

- стан здоров`я;

- умови проживання;

- наявність працездатних дітей (для відповідних категорій громадян);

- клопотання, характеристика з місця роботи, навчання щодо надання допомоги;

- певні життєві обставини особи, що потребує допомоги (визначаються в акті обстеження соціальних та матеріально-побутових умов проживання, письмових підтвердженнях громадських організацій, сусідів та ін.);

- акти оцінки потреб сім`ї (особи), яка опинилась у складних життєвих обставинах, у наданні соціальних послуг (при затвердженні цих актів Міністерством соціальної політики України).

З матеріалів справи убачається, що в 2018 році ОСОБА_1 неодноразово зверталась до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявами про надання матеріальної допомоги на компенсацію витрат на купівлю життєво-необхідних ліків.

Як зазначено вище, компенсацію коштів, витрачених на лікування сина позивачки ОСОБА_2 (інваліда ІІ групи) органом соціального захисту населення відшкодовано в сумі 5000грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи витягом з протоколу Піклувальної ради Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради №14 від 27.04.2018р.

Натомість, жодних доказів на підтвердження надання допомоги на компенсацію витрат на купівлю життєво-необхідних ліків самій ОСОБА_1 , яка також є інвалідом ІІ групи та потребує такої допомоги, суб`єктом владних повноважень, на виконання вимог ч.2 ст.77 КАС України, до матеріалів справи не додано.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів уважає правильним висновок окружного адміністартвиного суду щодо наявності законодавчо передбачених підстав для захисту порушеного права ОСОБА_1 шляхом визнання протиправною відмови у наданні матеріальної допомоги на компенсацію витрат на купівлю життєво-необхідних ліків у 2018 році та зобов`язання прийняти рішення про надання матеріальної допомоги на компенсацію витрат на купівлю життєво-необхідних ліків за 2018 рік.

При цьому, суд апеляційної інстанції уважає необґрунтованим посилання Депртаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 25.10.2016р. №604/19/71-16, оскільки такі роз`яснення не є нормативно-правовим актом, який встановлює, змінює або скасовує норми права.

Щодо призначення ОСОБА_1 субсидії на квартирну плату за 2018 рік суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг урегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), згідно із статтею 1 якого житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання, послуг з транспортування та розподілу природного газу та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива визначено Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року №848 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до пунктів 2, 3, 5 якого право на отримання адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - субсидія) поширюється на громадян, які проживають у житлових приміщеннях (будинках), в частині оплати ними користування житлом; утримання житла; управління багатоквартирним будинком, комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

Призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад.

Згідно із пунктом 13 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року №848, для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації (орендарі - за місцем проживання):

- заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами;

- довідки про доходи - у разі зазначення в декларації інших отриманих доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування, і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі зазначення в декларації інших отриманих доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування, та неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення з зазначенням їх розміру;

- договір найму (оренди) житла (за наявності).

Вищенаведені законодавчі приписи містять вичерпний перелік документів, які особі необхідно подати до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення з метою призначення субсидії.

Так, для ініціювання питання щодо призначення субсидії ОСОБА_1 мала подати до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення відповідну заяву та декларацією про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами.

Про необхідність подання таких документів позивачку було повідомлено у листі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 14.08.2018р.

Однак, жодних доказів на підтвердження подання ОСОБА_1 , у межах спірного періоду, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення заяву про призначення житлової субсидії та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами, матеріали справи не містять.

Без такого звернення структурний підрозділ з питань соціального захисту населення позбавлений можливості самостійно вирішувати питання стосовно призначення ОСОБА_1 субсидії.

З матеріалів справи убачається, що заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії позивачкою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення подано лише в 2019році, тобто за межами спірного періоду, а тому означене звернення не впливає на характер досліджуваних правовідносин.

При цьому, апеляційним судом не установлено та матеріалами справи не підтверджено, що суб`єкт владних повноважень перешкоджав позивачці вчасно звернутися за призначенням субсидії.

Беручи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції уважає правильним висновок суду першої інстанції про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 щодо призначення субсидії на квартирну плату за 2018 рік.

Водночас, колегія суддів вважає, що в межах спірних правовідносин є необґрунтованими посилання позивачки на отримання ОСОБА_1 субсидії з 2013року, оскільки як убачається з наявних у матеріалах справи документів надання такої субсидії було припинено у зв`язку із наявністю у позивачки заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуг.

Відповідно до пункту 20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року №848, у разі коли через несплату громадянином вартості фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії надання субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг припинено, громадянин набуває право на її призначення на наступний період після подання документів, що підтверджують погашення заборгованості, яка виникла за період отримання субсидії.

Отже, скаржниця набуде права на призначення субсидії лише після подання до органу соціального захисту населення документів, що підтверджують погашення заборгованості, яка виникла за період її отримання.

Відносно призначення ОСОБА_1 матеріальної допомоги на погашення обов`язкового платежу по квартплаті за 2018 рік апеляційній суд зазначає наступне.

Механiзм, порядок та умови надання адресної матеріальної допомоги як однієї з форм надання соціальних послуг мешканцям міста Одеси, які перебувають у складних життєвих обставинах і не можуть самостійно їх подолати, з метою розв`язання їхніх життєвих проблем, у межах реалізації Міської цільової програми надання соціальних послуг та інших видів допомоги незахищеним верствам населення міста Одеси на відповідний рік визначено Положенням про порядок надання адресної матеріальної допомоги мешканцям міста Одеси, затвердженим рішення Одеської міської ради № 3994-VII вiд 12.12.2018 р. (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до якого матеріальна допомога мешканцям міста Одеси надається в межах Програми на відповідний бюджетний період:

- одноразово - один раз протягом календарного року на вирішення певних обставин (головним розпорядником бюджетних коштів у межах Програми). У виняткових випадках (надзвичайна подія, тяжке захворювання, iншi поважні обставини) допомога може бути надана повторно, за умови, що сукупний розмір такої допомоги не буде більшим ніж максимальний, який передбачений у підпункті 3.2.5 пункту 3.2 розділу III Положення;

- періодично - щомісячно, щоквартально або на термiн, який зазначається в межах Програми на бюджетний період.

Право на отримання матеріальної допомоги мають, зокрема, громадяни, які опинились у складній життєвій ситуації, у разі виникнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг.

Для отримання матеріальної допомоги громадянин (заявник) або один iз членiв його сім`ї, який передбачений у підпункті 1.5.1 пункту 1.5 розділу 1 Положення, має звернутися з письмовою заявою до:

- департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та комунальних установ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» районів міста Одеси у разі наявності обставин, які пов`язані 3 вирішенням соціально-побутових питань: проведення медикаментозного лікування та оперативного втручання або відшкодування витрат проведене лікування; необхідністю проходження медичної за реабілітації, оздоровлення або відшкодування витрат за придбану путівку; витратами на поховання; оплатою житлово-комунальних послуг або погашенням боргів з оплати житлово-комунальних послуг; з питань призначення одноразовоп або перiодичної грошової виплати певним пільговим категоріям громадян, які визначені за Програмою іншими обставинами, які можуть вплинути на вирішення певних для життєдіяльностi речей; проведення ремонту житла для багатодітних родин та дитячих будинків сімейного типу;

- районних адміністрацій Одеської міської ради у разі наявності обставин, які пов`язані із необхідністю поліпшення житлових умов проживання: на проведення ремонту будинку (квартири) або компенсацію витрат на його проведения, крiм утеплення зовнішніх стін та балконів у багатоквартирних будинках; придбання сантехнічного обладнання або його компенсацію; у зв`язку з пошкодженням або руйнуванням житла внаслідок пожежі або стихійного лиха; заміною, встановленням або компенсацією газового та електричного обладнання (газова або електрична плита, газова колонка, АОГВ, газовий або електричний лічильник); придбання або компенсація визначеної побутової техніки (холодильник, пральна машина, бойлер) iншими обставинами, які можуть вплинути на поліпшення житлових умов проживання тощо;

- служби у справах дітей Одеської міської ради щодо призначення щомісячної матеріальної допомоги для дітей-сиріт.

Із системного аналізу вищеозначених положень рішення органу місцевого самоврядування убачається, що для отримання матеріальної допомоги ОСОБА_1 мала звернутися до уповноваженого органу із відповідною письмовою заявою.

Натомість, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження звернення позивачки у межах спірного періоду до уповноваженого органу із письмовою заявою про надання матеріальної допомоги.

Без такого звернення уповноважений орган позбавлений можливості самостійно вирішувати питання щодо призначення ОСОБА_1 матеріальної допомоги.

Між тим, апеляційним судом не установлено та матеріалами справи не підтверджено, що суб`єкт владних повноважень перешкоджав позивачці вчасно звернутися за отриманням матеріальної допомоги.

Відтак, з огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що вирішуюючи питання щодо призначення ОСОБА_1 матеріальної допомоги на погашення обов`язкового платежу по квартплаті за 2018 рік окружний адміністартвиний суд ддійшов правильного висновку.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що припинення виплати ОСОБА_1 пенсії жодним чином не впливає на призначення субсидії та матеріальної допомоги, що у свою чергу спростовує доводи скаржниці у відповідній частині апеляційної скарги.

Відносно компенсації безпідставно не призначеної та не виплаченої соціальної допомоги по всім платежам з урахуванням індексації, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначено Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), згідно із статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Соціальні виплати, що мають цільовий і разовий характер (допомога при народженні дитини, допомога на поховання, матеріальна допомога, одноразова допомога при виході на пенсію тощо), а також допомога у зв`язку з вагітністю і пологами індексації не підлягають. Підтримка купівельної спроможності провадиться шляхом підвищення розміру зазначених виплат.

За наслідками установлених фактичних обставин справи колегія суддів дійшла висновку, що у межах спірних правовідносин усі без виключень допомоги, на які претендує позивачка, є соціальними виплатами, одні з яких мають цільовий характер, а інші разовий.

З огляду на положення Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», такі соціальні виплати індексації не підлягають, у зв`язку з чим, на думку апеляційного суду, є правильною позиція суду першої інстанції з вирішення питання щодо компенсації ОСОБА_1 безпідставно не призначеної та не виплаченої соціальної допомоги по всім платежам з урахуванням індексації.

Установлені в межах розгляду даної справи фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені в апеляційних скарах твердження сторін.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи сторін, викладені у скаргах, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.01.2022 року у справі №520/773/19 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Коваль М.П. Танасогло Т.М.