Справа № 640/27057/21
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2022 року м. Київ № 640/27057/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А.,

розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві), у якому просив:

- визнати протиправним рішення ГУ ПФУ в м. Києві про перерахунок пенсії позивача від 05 травня 2021 року за №14 і обґрунтування, викладені в листах від 21 травня 2021 року та від 13 серпня 2021 року за підписами заступників начальника ГУ ПФУ в м. Києві О. Прищепи та О. Бойко, в частині щодо застосування обмежень при перерахунку пенсії за вислугу років згідно довідки Київської обласної прокуратури про заробітну плату 19 квітня 2021 року № 21ф-127, а саме: неправильне проведення перерахунку пенсії виходячи з 60% від суми, вказаної в довідці про з/п (а не з 90%), обмеження визначеної суми перерахованої пенсії 10-ма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, що втратили працездатність);

- відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р (ІІ)/2019 зобов`язати відповідача прийняти нове рішення, за яким здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років згідно довідки Київської обласної прокуратури 19 квітня 2021 року №21ф-127 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, починаючи з 1 квітня 2021 року, обчисливши її з 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної в довідці, та без застосування обмеження перерахованої пенсії вказаним вище максимальним розміром, з виплатою різниці між фактично отримуваною та перерахованою пенсією.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на обов`язок здійснення відповідачем перерахунку пенсії із розрахунку 90% від заробітної плати, визначеної у довідці Київської обласної прокуратури від 19 квітня 2021 року №21ф-127, без обмеження максимальним розміром

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/27057/21 і призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (письмового провадження).

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому ГУ ПФУ в м. Києві не погоджується із заявленими позовними вимогами, оскільки перерахунок здійснено у відповідності до положень законодавства, чинних на дату перерахунку, виходячи із розрахунку 60% від заробітної плати (грошового забезпечення), визначеної у довідці Київської обласної прокуратури від 19 квітня 2021 року №21ф-127 із застосуванням обмеження максимального розміру у десять прожиткових мінімумів встановлених для осіб, які втратили працездатність, а тому дії відповідача в межах спірних відносин є правомірними.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що призначення та перерахунок пенсії не є тотожними поняттями, а отже застосування до позивача обмеження максимальним розміром пенсії та обмеження відсоткового значення від заробітної плати в межах спірних відносин є протиправним, оскільки пенсія позивачу призначена до набрання чинності положеннями законодавства щодо вказаних обмежень, а тому при здійсненні її перерахунку відповідач зобов`язаний діяти у відповідності до положень, що діяли на дату призначення такої пенсії в частині відсутності обмежень пенсії максимальним розміром та зменшення відсоткового значення від заробітної плати.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з 2003 року.

Відповідно до матеріалів пенсійної справи позивач отримував пенсію за вислугу років у розмірі 90% від окладу, про що зазначає позивач в адміністративному позові та відповідач у відзиві на адміністративний позов.

Листом ГУ ПФУ в м. Києві від 21 травня 2021 року №2600-0307-8/82703 на звернення та на заяву щодо перерахунку пенсії згідно Закону України «Про прокуратуру» повідомлено, що чинною редакцією статті 81 Закону №1697 визначено складові заробітної плати прокурора та встановлено розміри преміювання, щорічні премії, щомісячні надбавки за вислугу років, посадові оклади, та зазначено, що заробітна плата прокурора не може визначатися іншим нормативно-правовим актом, окрім Закону №1697. З урахуванням зазначеного перерахунок пенсії прокурорам Офісу Генерального прокурора здійснюється з 01 квітня 2021 року на підставі довідок про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) станом на 15 березня 2021 року. Статтею 60 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що пенсійне забезпечення працівників прокуратури здійснюється у розмірі 60% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування при цьому, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність, встановлено на рівні 1769,00 грн з 01 грудня 2020 року. Згідно заяви позивача від 27 квітня 2021 року повідомлено, що розмір пенсії з 01 квітня 2021 року розрахований по довідці від 19 квітня 2021 року №21ф-127, виданою Київською обласною прокуратурою, із обмеженням максимального розміру становить 17690,00 грн.

Листом ГУ ПФУ в м. Києві від 13 серпня 2021 року №21305-23805/Н-02/8-2600/21 на звернення позивача від 04 серпня 2021 року повідомлено, що позивачем до ГУ ПФУ в м. Києві була подана заява від 12 березня 2020 року та довідка про розмір заробітної плати від 02 березня 2020 року №18 ф-94, видана Прокуратурою Київської області. Відповідно до рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 працівникам прокуратури згідно Закону України «Про прокуратуру» перерахунок пенсії проводиться, зокрема, у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Постановою КМУ №1155 затверджено схеми посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружний прокуратур та прирівняних до них прокуратур. При цьому, пунктом 7 постанови №1155 встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунків пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру». Оскільки позивача звільнено з Прокуратури Київської області з 19 березня 2008 року до набрання чинності рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 та враховуючи наведені вище обставини та вимоги чинного законодавства, підстави для проведення перерахунку пенсії позивача, призначеної за нормами Закону України «Про прокуратуру» у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури, згідно довідки від 02 березня 2020 року №18ф-94 у відповідача відсутні, тому було прийняте рішення про відмову у перерахунку позивачу пенсії за вислугу років, про що позивача повідомлено листом від 17 березня 2020 року №2600-0304-8/37092. Згідно заяви позивача від 27 квітня 2021 року позивачу з 01 квітня 2021 року було проведено перерахунок пенсії за вислугу років на підставі довідки про середню заробітну плату від 19 квітня 2021 року №21 ф-127, виданої Київською обласною прокуратурою. Пенсію було перераховано з 01 квітня 2021 року у розмірі 44059,60 грн 44059,60 грн+379,60 грн - додаткова пенсія інвалідам ІІ групи з числа ліквідаторів ЧК. Розрахунок та виплату пенсії здійснено у розмірі 17690,00 грн відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», а саме, 60% від середньої заробітної плати 72800,00 грн та в розмірі 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, встановленого станом на 01 грудня 2020 року (1769х10). З 01 липня 2021 року виплата пенсії позивачу здійснюється у розмірі 18540,00 грн, а саме, у розмірі 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, встановленого станом на 01 липня 2021 року (1854х10). Матеріали пенсійної справи перевірені, розрахунок пенсії відповідає чинному законодавству.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих станом на дату призначення позивачу пенсії визначалось статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ.

Згідно з частиною першою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Частиною дванадцятою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною сімнадцятою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, на момент призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у частинах дванадцятій та сімнадцятій статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ.

В подальшому Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VІІІ до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ внесено зміни, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

14 жовтня 2014 року прийнято новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ, який набрав чинності 15 липня 2015 року.

Частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ (в первинній редакції) передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01 жовтня 2011 року - вісімнадцята) статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Згідно з пунктом 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ попередній Закон України «Про прокуратуру» із змінами частково втратив чинність, окрім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 Закону.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VІІ знов внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, а саме частиною 15 визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Також, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VІІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, зокрема, «Про прокуратуру».

Таким чином, з моменту призначення позивачу пенсії згідно із Законом України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ до статті 50-1 цього Закону неодноразово вносились зміни.

Водночас, нова редакція статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ суттєво звужує і обмежує зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VІІІ та Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VІІ.

Відповідно до частин другої та третьої статті 22, частини першої статті 64 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

В ході судового розгляду справи судом встановлено та не заперечується відповідачем, що позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та з 2003 року отримував пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ із розрахунку 90% складових заробітної плати.

Як вже зазначив суд, на момент призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у частинах 12 та 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, якими передбачалось, зокрема, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за таким призначенням або перерахунком.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Крім того, зміна розміру пенсії з 90% до 60% сум чинної заробітної плати, що відбулася після призначення пенсії позивачу, не може бути підставою для зменшення розміру вже призначеної пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку.

Наведене також слідує з буквального тлумачення приписів законів, якими вносились зміни до максимального відсоткового розміру пенсії, оскільки як норми статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, так і норми нового Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ (з урахуванням змін) встановлювали розмір відсоткового значення пенсії для її призначення, а не для перерахунку.

Тому зменшення пенсії позивача до 60% від суми місячної заробітної плати за відповідною посадою, на час прийняття спірного рішення, оформленого листом, відповідачем, на думку суду, є протиправним та таким, що звужує право позивача на отримання пенсії у розмірі, визначеного чинним на момент її призначення законодавством.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 03 травня 2018 року у справі № 308/11498/16-а, від 19 червня 2018 року у справі №583/2264/17, від 31 липня 2019 року у справі № 569/4150/16-а.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач протиправно зменшив розмір пенсії позивачу під час її перерахунку до 60% від суми місячного заробітку, а тому рішення ГУ ПФУ в м. Києві від 05 травня 2021 року №14 підлягає скасуванню в частині зменшення розміру пенсії до 60% від суми місячного заробітку.

Щодо обмеження максимального розміру пенсії позивача, суд зазначає таке.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VІІ внесено зміни до частини п`ятнадцятої статті 50-1 Закону «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, згідно із якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Однак, вказана норма набрала чинності після призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Частиною другою розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VІ передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

В контексті викладеного, суд зазначає, що застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам частини першої статті 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність.

Тобто безпідставним є застосування до правовідносин норм Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ, оскільки вказаний закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності.

Отже, зміни стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Таким чином, враховуючи, що позивачу пенсія за вислугу років призначена в 2003 році, до розміру пенсії позивача не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені Законом Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ.

Крім того, звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до статті 22 Конституції України не допускається.

У рішенні Конституційного Суду України від 22 травня 2018 року №5-р/2018 зазначено, що положення частини першої статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про протиправне зменшення загального проценту розрахунку пенсії від заробітку до 60% від суми місячної заробітної плати та обмеження виплати максимальним розміром.

Щодо дати здійснення перерахунку пенсії позивача в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати на підставі довідки від 19 квітня 2021 року №21ф-127, виданої Київською обласною прокуратурою, та виплати пенсії без обмеження максимальним розміром суд зазначає таке.

Як вже зазначив суд, Законом України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2015 року, до Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ та Закону України від 14 жовтня 2014 року «Про прокуратуру» №1697-VІІ внесено зміни, зокрема:

- частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»;

- частину двадцяту статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року «Про прокуратуру» №1697-VІІ викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Таким чином, починаючи з 01 січня 2015 року, жоден закон не визначав умов (підстав) та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру» законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

Конституційний Суд України 13 грудня 2019 року за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення №7-р(II)/2019, відповідно до якого визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Пунктом 3 Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Таким чином, з 13 грудня 2019 року Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Натомість, підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Після прийняття рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р (ІІ)2019 у справі №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) у позивача виникло право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

При цьому, слід звернути увагу, що Кабінетом Міністрів України 30 серпня 2017 року прийнята постанова від №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», яка є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування, оскільки ця постанова уряду є рішенням про «підвищення заробітної плати прокурорським працівникам».

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру № 1697-VII з урахуванням рішення Конституційного Суду України 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019.

Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, рішення Конституційного Суду України змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, та не може застосовуватись до правовідносин, які виникли до прийняття такого рішення.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням рішення Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у зразковій справі №560/2120/20, суд дійшов висновку, що з 13 грудня 2019 року позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII на підставі Постанови №657.

Як встановив суд, позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсії від 29 квітня 2021 року, до якої долучив довідку про заробітну плату, видану Київською обласною прокуратурою.

В матеріалах справи міститься копія довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, видана Київською обласною прокуратурою 19 квітня 2021 року №21ф-127 про те, що відповідно до рішень Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)2019 та від 26 березня 2020 року №6-р/2020 розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 15 березня 2021 року за відповідною (прирівняною) посадою керівника окружної прокуратури Київської області становить 72800,00 грн.

Отже, розмір заробітної плати (грошового забезпечення) позивача, що враховується для перерахунку пенсій встановлений за нормами чинними на 15 березня 2021 року.

Враховуючи факт отримання відповідачем вказаної довідки Київської обласної прокуратури 19 квітня 2021 року №21ф-127 про розмір заробітної плати станом на 15 березня 2021 року, яка свідчить про зміну складових заробітної плати та її розміру, то позивач має право на перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Рішенням Конституційного Суду від 26 березня 2020 року №6-р/2020 у справі №1-223/2018(2840/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 26 березня 2020 року розмір заробітної плати прокурора визначається виключно Законом України «Про прокуратуру», тобто змінилися розміри заробітної плати (грошового забезпечення) прокурорів, які до 26 березня 2020 року визначалися в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, а з 26 березня 2020 року визначені на підставі статті 81 Закону України «Про прокуратуру».

Як вже зазначив суд, рішення Конституційного Суду України змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, та не може застосовуватись до правовідносин, які виникли до прийняття такого рішення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач, як територіальний орган центрального органу виконавчої влади, у своїй діяльності повинен керуватись, зокрема, обов`язковими до виконання постановами Кабінету Міністрів України та не наділений правом діяти на власний розсуд всупереч вимог підзаконних нормативно-правових актів, відступати від положень останніх, якщо такі є чинними, їх дія не зупинена, в порядку, передбаченому Конституцією і законами України, або вони не визнані неконституційними, протиправними, нечинними чи не скасовані у судовому порядку.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок його пенсії на підставі довідки, виданої Київською обласною прокуратурою від 19 квітня 2021 року №21ф-127 з 01 квітня 2021 року, що також підтверджується відповідачем, оскільки саме з 01 квітня 2021 року ОСОБА_1 здійснили перерахунок пенсії на підставі вказаної довідки.

Водночас, під час здійснення перерахунку відповідач протиправно застосував 60% від суми місячного заробітку та обмежив максимальним розміром пенсію.

Враховуючи викладене та виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення від 05 травня 2021 року №14 підлягає скасуванню в частині зменшення розміру пенсії до 60% від суми місячного заробітку та обмеження максимальним розміром пенсії, а також відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не здійснення перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на підставі довідки виданої Київською обласною прокуратурою від 19 квітня 2021 року №21ф-127 з 01 квітня 2021 року, виходячи з розрахунку 90 % від розміру місячної заробітної плати, без обмеження пенсії максимальним розміром та, як наслідок, зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити з 01 квітня 2021 року призначену позивачу пенсію за вислугу років, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, на підставі зазначеної довідки, без обмеження максимальним розміром з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Згідно з частиною першою статті 9, статтею 72, частинами першою, другою, п`ятою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Отже, на думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню позивачу не підлягають.

Що стосується процедурних питань, а саме: допустити негайне виконання в частині виплати різниці між фактично отриманою сумою та перерахованою сумою пенсії, слід зазначити таке.

Так, виходячи з положень частини другої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті. До таких випадків належить присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів.

Відтак, враховуючи обставини справи, беручи до уваги те, що питання стосується виплати пенсії, суд вважає за можливе допустити до негайного виконання рішення суду у розмірі всієї суми заборгованості, що виникає у зв`язку з проведенням перерахунку пенсії на підставі даного рішення суду, що дозволить якнайшвидше поновити порушені права позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2, 5-11, 73-77, 90, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення від 05 травня 2021 року №14 в частині зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 до 60% від суми місячного заробітку та обмеження максимальним розміром пенсії.

3. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не здійснення перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01 квітня 2021 року на підставі довідки Київської обласної прокуратури від 19 квітня 2021 року №21ф-127, виходячи з розрахунку 90 відсотків від розміру місячної заробітної плати, без обмеження пенсії максимальним розміром.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (; адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16) перерахувати та виплатити з 01 вересня 2020 року призначену ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) пенсію за вислугу років, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки Київської обласної прокуратури від 19 квітня 2021 року №21ф-127, без обмеження пенсії максимальним розміром, з виплатою різниці між фактично отриманою ОСОБА_1 та перерахованою сумою пенсії.

5. Допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати щодо не здійснення перерахунку призначеної ОСОБА_1 всієї суми заборгованості, яка виникає у зв`язку з перерахунком пенсії відповідно до даного рішення суду.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному статтями 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 30 днів з моменту складення повного тексту

Суддя: Н.А. Добрівська