Справа № 640/12196/20
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2022-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без розгляду

04 липня 2022 року м. Київ№ 640/12196/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій просить суд:

- визнати протиправними дії Київського міського військового комісаріату щодо надання до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 11.02.2008 №133494 і 28.05.2012 № 133494, а також уточнюючих довідок від 20.03.2013 № 133494 (щодо перерахунку з 01.01.2008) і 20.03.2013 № 133494 (щодо перерахунку з 01.04.2012) без вказівки в них на момент перерахунків пенсії з 01.01.2008 та з 01.04.2012 дійсного найменування його відповідної науковій посади «заступник керівника науковій установі (юридична особа) другій групи Збройних Сил України», яка визначена такою затвердженим 05.11.1997 Начальником Генерального Штабу Збройних Сил України штатом № 87/008 «Служба патентно-ліцензійної, винахідницької та раціоналізаторської роботи», та розміру посадового окладу за цією відповідною посадою;

- зобов`язати Київській міській військовий комісаріат відкликати з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві уточнюючі довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 від 20.03.2013 № 133494 (щодо перерахунку з 01.01.2008) та 20.03.2013 № 133494 (щодо перерахунку з 01.04.2012), скласти та подати у встановленому порядку до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку його пенсії з 01.01.2008 р. та 01.04.2012 р. за дійсною науковою посадою «заступник керівника науковій установі (юридична особа) другій групи Збройних Сил України», як такої, що за організаційним рівнем установи у структурі Збройних Сил України є відповідною посаді, яку ОСОБА_1 обіймав перед звільненням - «заступник начальника Служби патентно- ліцензійної, винахідницької і раціоналізаторської роботи», з розміром посадового окладу заступника керівника наукової установи (юридична особа) другій групи, якій повинний бути на 3% (три відсотка) менше посадового окладу його керівника, якій повинний бути станом на 01.01.2008 та 01.04.2012 не менше 2000,00 грн. (двох тисяч гривень 00 коп.).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.06.2020 відкрито провадження у справі та залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві.

Судом встановлено, що позовні вимоги стосуються довідок правомірності довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.03.2013 № 133494 та від 20.03.2013 № 133494. Проте з позовною заявою до суду позивач звернувся 01.06.2020.

Згідно із абзацом 1 частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Отже позовні вимоги подані з пропуском строку звернення до суду. Клопотання про поновленого строку позивачем до позовної заяви не додано.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.01.2022 залишено позовну заяву без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для зазначення підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Позивачем 15.02.2022 подано заяву про усунення недоліків, в якій зазначено, що відносно осіб, звільнених з військової служби не існує строкового обмеження стосовно перерахунку та виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала з вини держави в особі її компетентних органів. На підтвердження власної позиції позивач наводить практику Верховного Суду у постановах від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18, від 15.09.2020 у справі № 635/7878/16-а та від 26.01.2021 у справі № 520/11178/20.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Зазначене положення продубльовано також в статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

Отже суд погоджується з тим, що виплата пенсії за минулий час не обмежується будь-яким строком.

Водночас, предметом розгляду даної справи є правомірність дій Київського міського військового комісаріату, що відбувалась у 2008 та 2013 роках, пов`язаних з видачою довідок про розмір грошового забезпечення.

Таким чином, предметом спору у даній справі не є виплата позивачу пенсії.

Крім того, у справах про правомірність виплати пенсії відповідачами є органи Пенсійного фонду України, в той час як відповідачем у даній справі зазначено Київський міській військовий комісаріат. Отже, суб`єктивний склад сторін виключає розгляд спору про виплату позивачу пенсії.

Таким чином, позивач звернувся до суду з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ч.2 ст. 122 КАС України, при цьому не навів обставин, які об`єктивно перешкоджали зверненню до суду та не залежали від волі позивача.

У відповідності до положень ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом в ухвалах від 17 квітня 2018 року у справі № 9901/473/18, від 11 березня 2019 року у справі №9901/95/19 та від 08 квітня 2019 року у справі № 9901/138/19.

Додатково суд звертає увагу при вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду і на практику Європейського суду з прав людини. У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п. 51 рішення від 22.10.96 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, що також прописано у Рішенні Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року, яким визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з не наведенням поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Керуючись положеннями статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення за правилами, встановленими статтями 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Н.М. Клименчук