Справа № 320/7536/20
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2022-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 серпня 2022 року

м. Київ

справа №320/7536/20

адміністративне провадження № К/990/18011/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Гімона М.М., Яковенка М.М.,

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Київській області (далі - ГУ ДПС) на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2022 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Перший столичний хлібозавод" до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06.08.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2022, позов ТОВ "Перший столичний хлібозавод" задоволено: визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління Державної податкової служби у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 12.08.2020 №Ю-; здійснено розподіл судових витрат.

13.07.2022 відповідач направив засобами поштового зв`язку на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення, в якій підставами касаційного оскарження зазначив пункти 3, 4 частини четвертої статті 328, пункти 1, 4 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Ухвалою Верховного Суду від 28.07.2022 касаційна скарга ГУ ДПС була залишена без руху на підставі частини другої статті 332 КАС у зв`язку з її не відповідністю пункту 4 частини другої статті 330 КАС; ГУ ДПС було запропоновано уточнити підставу (підстави) касаційного оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2022 з наданням відповідних роз`яснень з цього питання.

У зв`язку із зазначеною ухвалою 09.08.2022 до Верховного Суду надійшла уточнена касаційна скарга ГУ ДПС на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2022, в якій відповідач підставою касаційною оскарження вказує пункти 3, 4 частини четвертої статті 328, пункти 1, 4 частини другої статті 353 КАС, а саме (відповідно до тексту в касаційній скарзі): відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо застосування у нерозривній єдності сукупності норм пунктів 44.1, 44.6 статті 44, пункту 85.2 статті 85, підпунктів «а», «б» підпункту 164.2.17 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України та пункту 10 статті 1, частини першої статті 7, частин першої, другої, п`ятої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», норм, що регулюють справляння єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, частин першої, другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Як свідчить зміст ухвалених у справі судових рішень, які оскаржує ГУ ДПС, спір між сторонами стосується, зокрема, правильності відображення ТОВ "Перший столичний хлібозавод" в податковому обліку вартості палива (4762135,72 грн), списаного Товариством в бухгалтерському обліку в 2017-2019 роках як використаного в господарській діяльності: позивач відніс цю вартість палива на витрати, тоді як за висновком контролюючого органу для цього підстав не було, оскільки Товариство не підтвердило використання палива цієї вартості у господарській діяльності первинними документами - подорожніми листами, складеними відповідно до встановлених правовими нормами вимог.

ГУ ДПС розцінило вартість палива (4762135,72 грн) як доход, виплачений фізичним особам (власникам транспортних засобів, на заправку яких списано паливо) у вигляді додаткового блага, з донарахуванням позивачу з цієї суми єдиного внеску.

Задовольняючи позов ТОВ "Перший столичний хлібозавод", суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що ГУ ДПС не довело використання позивачем палива вартістю 4762135,72 грн в інших цілях, ніж у цілях господарської діяльності. Такий висновок суди зробили на підставі оцінки доказів у справі (наказів про закріплення конкретних транспортних засобів за посадовими особами та структурними підрозділами Товариства (№3 від 03.01.2017, №51 від 07.06.2017), нотаріально посвідчених договорів оренди автомобілів, наказу №362 від 26.07.2018 про затвердження норм списання палива, наказів про прийняття на роботу; реєстрів подорожніх листів за період з липня 2017 року по вересень 2019 року).

Верховний Суд вже висловлював правову позицію у постановах від 09.07.2022 (справа №640/1834/19), від 20.12.2021 (справа №320/6147/19), від 01.10.2019 (справа №1940/1309/18) щодо застосування норми підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 170.1 статті 170 Податкового кодексу України у подібних правовідносинах щодо обов`язку податкового агента, який виплатив фізичній особі дохід у вигляді додаткового блага (надання палива для заправки автомобіля), нарахувати, утримати та перерахувати до бюджету суму податку з доходу фізичних осіб. Цей висновок ґрунтується на встановлених у справі судом апеляційної інстанції факті виплати податковим агентом відповідного доходу.

Разом з тим, доводи ГУ ДПС у касаційній скарзі щодо підстав касаційного оскарження зводяться до оспорювання встановленого судами першої й апеляційної інстанцій факту використання ТОВ "Перший столичний хлібозавод" палива у господарській діяльності.

Відповідно до частин першої, другої статті 341 КАС суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Виходячи зі змісту наведених норм, суд касаційної інстанції не вправі ставити під сумнів правильність встановлених судом апеляційної інстанції обставин у справі на підставі оцінки доказів, які суд апеляційної інстанції визнав достатніми для встановлення цих обставин. Довід же ГУ ДПС у касаційній скарзі щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини четвертої статті 328, пунктами 1, 4 частини другої статті 353 КАС, полягає саме в оспорюванні висновку апеляційного суду щодо достатності доказів у справі для встановлення факту використання позивачем пального у господарській діяльності.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Такі випадки визначені, зокрема, і встановленням нормами частини четвертої статті 328 КАС підстав касаційного оскарження судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Підсумовуючи наведене, Суд висновує, що касаційна скарга ГУ ДПС не відповідає пункту 4 частини другої статті 330 КАС, цей недолік касаційної скарги відповідач не усунув станом на теперішній час, у зв`язку з цим касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169, статтею 248, частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2022 повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику - копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє Головне управління ДПС у Київській області права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Судовий збір може бути повернутий за заявою скаржника.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Є.А. Усенко
М.М. Гімон М.М. Яковенко