Справа № 480/1451/22
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2022-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2022 року Справа № 480/1451/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бондаря С.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1451/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 17 травня 2019 року №Ф-2895-54 Головного управління ДПС у Сумській області до ОСОБА_1 у розмірі 5211,36 грн.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 1993 по 1999 рік позивач був зареєстрований як фізична особа-підприємець, з основним видом діяльності "роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами". Після припинення своєї діяльності в 1999 році позивач не отримував ніяких прибутків в Україні та не подавав жодних звітів та інших документів до контролюючого органу. 27.02.2014 до Єдиного реєстру фізичних та юридичних осіб було включено відомості що свідоцтво про державну реєстрацію вважається недійсним. З огляду на відсутність у позивача статусу платника єдиного внеску та оскільки ніяких доходів від здійснення підприємницької діяльності він не отримував, тому оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки) вважає незаконною.
Ухвалою суду від 31.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначає, що фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою, а отже і позбавляється статусу платника єдиного внеску. Згідно реєстраційних даних датою зняття з обліку ОСОБА_1 є 24.09.2019 рік.
Зняття з обліку підприємців - платників єдиного внеску, здійснюється контролюючими органами на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку.
Тобто, останнім періодом, за який необхідно сплатити єдиний внесок, є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.
Отже, позивач за наявності державної реєстрації фізичної особи-підприємця був платником єдиного внеску і був зобов`язаний сплачувати єдиний внесок у порядку і строки визначені Законом № 2464 та Інструкцією № 449. Проте, свій обов`язок платника єдиного внеску виконував не належним чином та у визначені строки єдиний внесок не сплачував. У зв`язку з чим виникла недоїмка за наявності якої сформована оскаржувана вимога.
Перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з огляду на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 20.07.1993 був зареєстрований, як фізична особа-підприємець за адресою місцезнаходження: АДРЕСА_1 .
24.09.2019 проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 . За час провадження підприємницької діяльності позивач перебував на обліку в ГУ ДПС у Сумській області як платник податків.
Відповідачем на підставі даних інформаційної системи було сформовано та направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження позивача вимогу №2895-54 від 17.05.2019 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Проте, рекомендований лист з вимогою був повернутий поштою, у зв`язку із закінченням терміну зберігання.
Оскільки в добровільному порядку недоїмка з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 5211,36 грн. позивачем не була сплачена, ГУ ДПС у Сумській області звернулося до виконавчої служби для примусового виконання вимоги.
19.01.2022 представник позивача подав до Ковпаківського ВДВС у м. Суми заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 65607789, після чого звернувся до суду з даним позовом про визнання протиправною та скасування вимоги.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4, п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника в силу припису ч. 12 ст. 9 Закону
Згідно з п. 2 ст. 25 Закону у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплати їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Відповідно до п. 3 розділу VI Інструкції органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:
- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;
- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;
- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.
Із системного аналізу вказаних норм вбачається, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом.
Суд зазначає, що у відповідності до ч. 12 ст. 9 Закону єдиний соціальний внесок підлягає сплаті незалежно від здійснення підприємницької діяльності та фінансового стану платника.
Так, базу нарахування єдиного внеску визначає стаття 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.
Мінімальний страховий внесок сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця (п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону).
Також суд зауважує, що відповідно до положень абзацу 7 ч. 1 ст.5 Закону зняття з обліку фізичних осіб - підприємців, у тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування, здійснюється органами доходів і зборів на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, а осіб, які провадять незалежну професійну діяльність - за їхньою заявою, після проведення передбачених законодавством перевірок платників, звірення розрахунків та проведення остаточного розрахунку.
У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця або особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, така особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою-підприємцем або особою, яка провадить незалежну професійну діяльність (ч.4 ст.6 Закону України № 2464).
Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону № 2464, право на звільнення від сплати єдиного внеску за себе мають фізичні особи - підприємці за умови, що вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого ст. 26 Закону України від 09.07.2013 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску лише за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Таким чином, фізичні особи - підприємці не звільняються від сплати єдиного внеску, адже виключенням є тільки фізичні особи - підприємці за умови, що вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю або досягли віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058, та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.
Аналіз вказаних положень Закону свідчить про те, що, дійсно, базою для визначення суми єдиного соціального внеску, що підлягає нарахуванню та сплаті, є отриманий від підприємницької діяльності дохід. Разом з тим, незалежно від розміру отриманого такого доходу, у тому числі і його відсутність, платник зобов`язаний нарахувати та сплатити єдиний внесок у сумі не меншій за розмір мінімального страхового внеску. У свою чергу, підстав звільнення позивача від сплати єдиного внеску судом не встановлено, а доказів цього суду не надано.
Відповідно до ч.8 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15 травня 2003 року № 755-IV (далі - Закон № 755), фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою, а отже і позбавляється статусу платника єдиного внеску. Згідно реєстраційних даних датою зняття з обліку ОСОБА_1 є 24.09.2019.
Зняття з обліку платників єдиного внеску - фізичних осіб - підприємців, здійснюється контролюючими органами на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку (ст.5 Закону).
Згідно реєстраційних даних датою включення до реєстру відомостей про фізичну особу-підприємця з відміткою про те, що свідоцтво про її державну реєстрацію, вважається недійсним є 27.02.2014, а днем державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 є 24.09.2019.
Тобто, останнім періодом, за який необхідно сплатити єдиний внесок, є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи 24.09.2019.
Так, фізичні особи - підприємці зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абзац третій ч.8 ст.9 Закону).
Частиною п`ятою ст. 8 Закону для зазначеної категорії платників встановлена обов`язкова ставка єдиного внеску, що дорівнює 22 відсотки бази нарахування.
Законом України від 21.12.2016 № 1801- VIII "Про Державний бюджет України на 2017 рік", установлено щомісячний розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2017 - 3200,00 грн.
Всього за 2017 рік підлягає сплаті 8448,00 грн. ( 3200*22%* 12 міс).
Законом України від 07.12.2017 № 2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік", установлено щомісячний розмір мінімальної заробітної плати з 1січня 2018 - 3723,00 грн.
Відповідно, єдиний внесок, що підлягає нарахуванню та сплаті за 2018 рік складає за 1 квартал 2018- 2457,18 грн.; за 2 квартал 2018- 2457,18 грн.; за 3 квартал 2018- 2457,18 грн.; за 4 квартал 2018 - 2457,18 грн. (3723,00 х22 % х 3).
Законом України від 23.11.2018 № 2629- VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік", установлено щомісячний розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2019 - 4173,00 грн.
Відповідно, єдиний внесок, що підлягає нарахуванню та сплаті за 1 квартал 2019 року складає - 2754,18 грн. (4173,00 х22 % х 3 )
Згідно ч. 4 розділу VI Інструкції № 449, вимога про сплату боргу (недоїмки) у паперовій формі вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.
Оскільки в добровільному порядку недоїмка з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 5211,36 грн. позивачем не була сплачена, ГУ ДПС у Сумській області направило вимогу №2895-54 від 17.05.2019 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування для примусового виконання.
Відповідно до п.5 ч.5 ст.160 КАС України, позивач у позовні заяві повинен зазначити виклад обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини.
Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак позивач, подаючи даний позов, не надав жодного доказу, що він у період, який охоплює оскаржувана вимога, був звільненим від сплати єдиного внеску.
Враховуючи наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що спірна вимога про сплату боргу (недоїмки) є обґрунтованою та такою, що прийнята відповідно до норм чинного законодавства, тому суд не вбачає підстав для її скасування та відмовляє в задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар