Справа № 640/11022/19
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/356
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2022 року м. Київ № 640/11022/19

за позовомДержавної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у м. Києві
доТовариства з обмеженою відповідальністю "БМС БУД"
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

Головне управління ДФС у м. Києві звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БМС БУД" про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках ТОВ "БМС БУД".

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.07.2019 р. відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

15.07.2019 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БМС БУД" (код 40803404), місцезнаходження: Україна, 01033, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЖИЛЯНСЬКА, будинок 30/32, квартира 80, зареєстроване в якості юридичної особи 02.09.2016 р., перебуває на обліку в органах державної податкової служби та є платником податків за основним місцем обліку.

Відповідно до наказу від 22.05.2019 №6692 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "БМС БУД" () вирішено провести перевірку з метою дотримання вимог податкового законодавства України ТОВ "БМС БУД" при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ "ВЄГАС БУД" (код 41861517) за червень 2018 року показників декларації з податку на додану вартість.

29.05.2019 року відповідач не допустив до проведення податкової позапланової перевірки посадових осіб контролюючого органу, призначеної наказом №6692 від 22.05.2019 р., про що контролюючим органом було складено акт №724/26-15-14-04-02 "Акт про недопуск", копію якого було вручено директору ТОВ "БМС БУД" Малому В.А.

30.05.2019 р. Головним управлінням ДФС у м. Києві було прийнято рішення №101246 про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "БМС БУД" з підстав, зазначених у п. 94.2.3 п.94.2 ст. 94 Податкового кодексу України.

Після чого в порядку ст. 283 КАС України контролюючий орган звернувся з заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.05.2019 р. про справі 640/9455/19 було відмовлено у відкритті провадження.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Порядок, підстави та умови застосування адміністративного арешту майна платника податків визначено положеннями статті 94 Податкового кодексу України (далі - ПК України), Порядком застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.07.2017 №632, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.08.2017 за №948/30816 (далі - Порядок №632).

Пунктом 94.1 статті 94 ПК України встановлено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

У пункті 94.2 вказаної статті передбачено обставини, за наявності яких може бути застосовано адміністративний арешт майна. Зокрема, відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з пунктом 94.4 статті 94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

За приписами пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладений рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Таким чином, аналізуючи зазначені правові норми суд приходить до висновку, що однією із підстав для застосування адміністративного арешту майна є відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу. Застосування адміністративного арешту з наведеної підстави можливе у разі, по-перше, відмови платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної перевірки, по-друге, призначення перевірки за наявності законних підстав для її проведення.

В даному випадку, звертаючись до суду з позовом, податковий орган єдиною підставою застосування арешту коштів на рахунках платника податку визначив положення підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України (недопуск до перевірки), яка взагалі є підставою лише для застосування адміністративного арешту майна. Водночас, жодних інших підстав (наявність боргу, відсутність майна, передумови застосування арешту коштів) контролюючим органом не заявлено.

Враховуючи викладені вище обставини, та керуючись нормами чинного податкового законодавства, суд зазначає, що недопуск перевіряючих до перевірки не є передбаченою правовою підставою для накладання арешту на кошти, які перебувають на рахунках відповідача.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 817/3875/14, від 15.05.2018 у справі № 820/4710/16, від 15.05.2018 у справі № 820/2312/17, від 07.08.2018 у справі № 803/1153/17, від 07.08.2018 у справі № 803/976/17.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, позов не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 77, 90, 241-246, 255, 293, 296-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 27.06.2022 р.