Справа № 380/5582/22
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/5582/22
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Чаплик І.Д.,
секретар судового засідання Посмітюх К.Т.,
представника позивача Шмиг Т.Р.,
представника відповідача Риб`як В.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства «Малком 1» до Львівської митниці ДМС України про визнання незаконним та скасування рішення та картки відмови, -
в с т а н о в и в:
Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2021/210024/1 від 04.10.2021 року, винесене Львівською митницею Державної митної служби України.
Стягнуто з Львівської митниці Державної митної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства Малком 1 судові витрати у вигляді 4962 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) гривні судового збору.
Повернуто Приватному підприємству Малком 1 з бюджету судовий збір у розмірі 1930,13 грн.(одна тисяча дев1ятсот тридцять) гривень 13 коп., сплачений згідно платіжного доручення №987 від 4 квітня 2022 року.
Представник позивача 12.08.2022 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 62 250 грн.
Представник відповідача 17.08.2022 подав заперечення про стягнення витрат на оплату правничої допомоги. Клопотання обґрунтоване тим, що адміністративна справа є типовою і щодо такої категорії справ існує безліч правових висновків Верховного Суду, а також проводить аналіз наданих послуг адвокатом та зазначає про їх неспівмірність та необгрунтованість. Зокрема, юридичний аналіз є складовою частиною послуги «підготовка позовної заяви» та штучно виділена для збільшення розміру витрат правової допомоги; адвокатські запити не були потрібні для вирішення цього спору, оскільки представник позивача вже мав у наявності запитувані документи; залучення перекладача відповідно до ст. 71 КАС України здійснюється виключно за ухвалою суду, а тому витрати на переклад документів без залучення перекладача судом не можуть вважатись витратами, пов`язаними з розглядом справ; вартість послуги по підготовці позовної заяви є значно завищеною, оскільки ця категорія справ є нескладною і не потребувала 15 годин для написання позовної заяви; підготовку заяви про усунення недоліків можна було уникнути, якби адвокат вказав у позові суми позову; у відповіді на відзив представник позивача виклав ту саму позицію, що і в позовній заяві; судові засідання проводились не так довго, як вказує представник позивача. Щодо пункту «підготовка до судових засідань і комунікації з клієнтом з поточних питань» відповідач вказує, що у позивача був наявний весь пакет документів та у попередньому пункті «юридичний аналіз документів та матеріалів за результатами митного оформлення», тому представник позивача міг вивчити документи ще при першому «юридичному аналізі». Щодо підготовки додаткових пояснень по ГМО сертифікату, вказує, що такі дії адвоката не були потрібні для вирішення цього спору, а у додаткових поясненнях представник позивача виклав ту саму позицію, що і в позовній заяві. Просить зменшити суму по відшкодуванню витрат на правничу допомогу.
В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги про стягнення судових витрат з підстав, викладених у заяві про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат.
Представник відповідача в судовому засіданні проти стягнення витрат на правничу допомогу заперечив та просив їх зменшити з підстав, викладених у запереченні про стягнення витрат на оплату правничої допомоги.
Вирішуючи заяву про ухвалення додаткового рішення суд керується наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зокрема, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем у галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.
Цей висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2021 року у справі № 160/7922/20 та додаткових постановах від 5 вересня 2019 року у справі № 826/841/17 та від 18 серпня 2021 року у справі № 300/3178/20.
Частиною 7 ст. 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У справі, що розглядається, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу, яка надається позивачу адвокатським об`єданням «Юридична фірма «Марусяк і Партнери» на підставі договору про надання правової допомоги № 190/21 від 01.12.2021 (далі - договір). Зокрема, послуги надавалися адвокатом Кіт Уляною Вікторівною на підставі ордеру серії ВС № 1136914 від 22.03.2022 та адвокатом Шмиг Тарасом Романовичем на підставі ордеру серії ВС №1147017 від 21.06.2022.
Відповідно до п. 4.1 Гонорар адвоката визначається за домовленістю з Клієнтом та фіксується в Додатку до цього Договору.
Відповідно до додатку №1 до Договору про надання правової допомоги №190/21 від 01.12.2021 п.2 Протоколу узгодження гонорару від 01.12.2021 Сторони узгодили, що вартість 1 (однієї) години роботи адвоката/юриста адвокатського об`єднання становить 1 500 гривень.
До заяви про ухвалення додаткового рішення також долучено Акт №8/22-4 приймання-передачі послуг від 28.03.2022 на суму 18 000 грн., Акт №70/22-4 від 29.07.2022 приймання-передачі послуг на суму 21 750 грн., Акт №72/22-4 приймання-передачі послуг від 08.08.2022 на суму 7 500 грн.
Перелік наданих послуг з визначенням обсягу затраченого часу та вартістю наданих послуг визначено у детальному описі робіт:
Юридичний аналіз документів та матеріалів за результатами митного оформлення партії ананасів під ТМ "RIO" (документи що, серед іншого, були підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості від 04.10.2021 року за № UA209000/2021/210024/1). Розробка стратегії у справі 4 год. 6000 грн.;
Підготовка та направлення адвокатського запиту до Львівської митниці Державної митної служби України. Аналіз відповіді на адвокатський запит 1 год. 1 500 грн.;
Організація перекладу та нотаріального засвідчення митних та товаросупровідних документів, з метою їх подання до суду як доказів. Комунікація з Клієнтом та з перекладачем щодо того ж - 1 год. 1 500 грн.;
Підготовка клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. - 1 год. 1 500 грн.;
Підготовка заяви про усунення недоліків у справі № 380/5582/22. Підготовка реквізитів для доплати судового збору 1 год. 1 500 грн.;
Ознайомлення з відзивом митного органу. Підготовка та направлення засобами поштового зв`язку відповіді на відзив у справі № 380/5582/22 5 год. 7 500 грн.;
Участь в судовому засіданні 11.05.2022 року в справі Ns 380/5582/22, включаючи дорогу з офісу до суду та в зворотньому напрямку - 1,5 год. 2 250 грн.;
Участь в судовому засіданні 01.06.2022 року в справі №380/5582/22, включаючи дорогу з офісу до суду та в зворотньому напрямку - 1,5 год. 2 250 грн.;
Участь в судовому засіданні 22.06.2022 року в справі № 380/5582/22, включаючи дорогу з офісу до суду та в зворотньому напрямку - 1,5 год. 2 250 грн.;
Участь в судовому засіданні 25.07 2022 року в справі № 380/5582/22, включаючи дорогу з офісу до суду та в зворотньому напрямку 2 год. 3 000 грн.;
Підготовка до судових засідань у справі. Аналіз додаткових пояснень у справі № 380/5582/22 від митного органу від 25.07.2022 року. Комунікація з Клієнтом з поточних питань, що виникали під час розгляду справи в суді першої інстанції 2 год. 3 000 грн.;
Участь в судовому засіданні 01.08.2022 року в справі № 380/5582/22, включаючи дорогу з офісу до суду та в зворотньому напрямку - 1 год. 1 500 грн.;
Підготовка додаткових пояснень у справі №380/5582/22 з приводу сертифікату ГМО- відповідності та підтвердження ним митної вартості 3 год. 4 500 грн.;
Участь в судовому засіданні 08.08 2022 року в справі № 380/5582/22, включаючи дорогу з офісу до суду та в зворотньому напрямку 1 год. 1 500 грн.
Також до заяви про ухвалення додаткового рішення долучено рахунок-фактура Б/Н/03/22 від 04.03.2022 щодо послуг перекладу з англійської на українську та послуги нотаріального завірення та копія платіжного доручення №964 на суму 1 560 грн. на оплату рахунку-фактури №Б/Н/03/22 від 04.03.2022.
З огляду на вищезазначене, суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт отримання позивачем послуг з правової допомоги від адвокатського об`єднання «ЮФ Марусяк і Партнери», оскільки подані докази дозволяють встановити склад та зміст послуг з правової допомоги відповідно до вимог статті 134 КАС України.
Стосовно співмірності та розумності витрат на правову допомогу за участь у даній справі суд зазначає наступне.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Відповідно до положень частини п`ятої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною дев`ятою статті 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.
При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як уже зазначалося вище, включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.
Зокрема, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Заявляючи клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 62 250 грн. та витрати пов`язані з залученням перекладача до справи перекладом документів в розмірі 1 560 грн.
З іншої сторони, відповідач заперечує щодо стягнення витрат на правову допомогу, вважаючи вимогу про стягнення витрат на правову допомогу неспівмірною із складністю справи, заявляє клопотання про зменшення таких витрат.
Суд, у свою чергу, зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Суд проаналізував детальний опис робіт від 11.08.2022, а також заявлені у клопотанні витрати на додаткові послуги за договором про надання правової допомоги, та визначену в них вартість послуг на правничу допомогу в розмірі 62 250 грн.
Оцінюючи характер наданої правової допомоги суд зазначає, що юридичний аналіз документів та матеріалів за результатами митного оформлення партії ананасів під ТМ "RIO" (документи що, серед іншого, були підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості від 04.10.2021 року за № UA209000/2021/210024/1), розробка стратегії у справі (6000 грн.); підготовка та направлення адвокатського запиту до Львівської митниці Державної митної служби України, аналіз відповіді на адвокатський запит (1 500 грн); організація перекладу та нотаріального засвідчення митних та товаросупровідних документів, з метою їх подання до суду як доказів, комунікація з клієнтом та з перекладачем щодо того ж (1500 грн., необґрунтовано вказані в якості окремих послуг, оскільки безпосередньо пов`язані з підготовкою позовної заяви і є її частиною. При цьому, підготовку позовної заяви зазначено в якості окремої послуги вартістю 22 500,00 грн, однак, позивач не обґрунтовує необхідність витрачання 15 год. часу на підготовку позовної заяви з урахуванням попередньо наданих послуг щодо отримання доказів та надання консультацій.
Такі послуги як підготовка клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін- 1 год. 1 500 грн.; підготовка заяви про усунення недоліків у справі № 380/5582/22, підготовка реквізитів для доплати судового збору 1 год. 1 500 грн. вчинені на усунення недоліків складеної адвокатом позовної заяви, плата за яку включена до вартості послуг щодо підготовки позовної заяви.
Крім того, підготовка ознайомлення з відзивом митного органу, підготовка та направлення засобами поштового зв`язку відповіді на відзив 5 год. 7 500 грн.; підготовка до судових засідань у справі, аналіз додаткових пояснень у справі № 380/5582/22 від митного органу від 25.07.2022, комунікація з клієнтом з поточних питань, що виникали під час розгляду справи в суді першої інстанції 2 год. 3 000 грн.; підготовка додаткових пояснень у справі №380/5582/22 з приводу сертифікату ГМО- відповідності та підтвердження ним митної вартості 3 год. 4 500 грн. не є окремими видами адвокатської діяльності, а є частиною представництва адвокатом клієнта під час розгляду справи, тому вказані витрати безпідставно визначені в якості окремих послуг.
Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 25.05.2022 у справі № 560/868/21.
Щодо участі в судових засіданнях, включаючи дорогу з офісу до суду та в зворотньому напрямку суд зазначає, що за усталеною судовою практикою участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні. Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому одночасно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час. Такі стадії як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами (постанови Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/7586/19, від 20.07.2021 у справі №922/2604/20, від 01.12.2021 у справі №641/7612/16-ц).
Однак, проаналізувавши протоколи судових засідань від 11.05.2022, від 01.06.2022, від 22.06.2022, від 25.07.2022, від 01.08.2022 та від 01.08.2022 судом з`ясовано, що розгляд справи по суті відбувався в двох судових засіданнях 22.06.2022(37хв) та 01.08.2022 (28хв), а в інших засіданнях тривалістю до 10 хв. оголошувалася перерва з метою вирішення процесуальних питань, в тому числі і за заявою представника позивача в зв`язку з неможливістю надання обгрунтованих пояснень з приводу обставин по справі. За таких обставин суд вважає неспівмірною визначену вартість за надання таких послуг як участь в судовому засіданні критерію розумності їхнього розміру.
За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Суд зазначає, що позивач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте, цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат.
Також у постанові від 23.06.2022 у справі № 607/4341/20 Верховний Суд зазначив, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Вказані висновки Верховного Суду у відповідності до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд враховує під час вирішення такого питання.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу є значно завищеною у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи, досліджених та підготовлених доказів, обсягу нормативно-правових актів, використаних адвокатом та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг з розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
З наведеного, суд доходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача витрати на правову допомогу на суму 7 000,00 грн. та витрат пов`язаних з залученням перекладача до справи у розмірі 1 560 грн.
Керуючись ст.ст.134, 139, 241-246, 252 КАС України, суд,-
заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства «Малком 1» до Львівської митниці ДМС України про визнання незаконним та скасування рішення та картки відмови задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 25.08.2022.
Суддя Чаплик І.Д.