Справа № 826/6942/18
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в задоволенні подання

про зміну способу та порядку виконання рішення суду

30 червня 2022 року м. Київ № 826/6942/18

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Донця В.А., розглянувши в письмовому провадженні подання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зміну способу та порядку виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2020 в адміністративній справі №826/6942/18 позов ОСОБА_1 задоволено повністю: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2016, виходячи з 76 відсотків сум грошового забезпечення на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 28.11.2016 №38/6.2/455 без обмеження її максимальним розміром; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_1 перераховану пенсію з урахуванням раніше сплачених сум.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2020 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2020.

З метою примусового виконання вказаної рішення суду видано виконавчий лист від 17.09.2020 №826/6942/18.

В.о. начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернувся з поданням від 67.05.2021 (вх. №03-13/3897/21 від 02.06.2021), яким просить змінити спосіб виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2020 за №826/6942/18, шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на користь ОСОБА_1 заборгованості пенсії за період з 01.01.2018 по 31.01.2021 в сумі 52743,66 грн.

Сторони та державний виконавець участі повноважних представників у судовому засіданні не забезпечили, про дату, час та місце судового розгляду заяви повідомлялись належним чином. Позивачем подано заяву про розгляд подання без його участі.

Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві подано до суду відзив, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні подання, оскільки стягнення нарахованої суми змінить суть судового рішення.

На підставі частини другої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) судом ухвалено здійснювати розгляд заяви без участі сторін у письмовому провадженні.

Відповідно до частини першої статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Як уже вказувалось судом, державний виконавець звернувся до суду з поданням змінити спосіб виконання рішення суду від 16.03.2020 в адміністративній справі №826/6942/18, змінивши спосіб виконання рішення суду про зобов`язання виплатити стягувачу перераховану пенсію, з урахуванням раніше сплачених сум, новим способом виконання - стягнення на користь стягувача 119.6357,20 грн.

Подання вчинене державним виконавцем на підставі частини третьої статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII, за якою за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

За твердженням державного виконавця зміна способу виконання рішення суду сприятиме виконанню рішення суду.

З огляду на численність пенсійних спорів, суду відомо, що невиплата перерахованих пенсій (довічного грошового утримання) пов`язана з відсутністю коштів у Пенсійного фонду України для здійснення таких виплат.

Приписами статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Відповідно до пункту 4 "Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-22 управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Вказуючи про те, що зміна способу виконання рішення сприятиме його виконанню, державний виконавець не встановив наявності, відсутності коштів для стягнення їх на користь стягувача, а також те, що невиплата нарахованих коштів зумовлена саме встановленим судом зобов`язальним способом. Натомість як убачається з пояснень боржника невиконання рішення суду зумовлено саме відсутністю коштів.

Пунктом 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 №4901-VI заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника.

Державним виконавцем не встановлено наявність у стягувача відповідного фінансування на погашення пенсій за рішеннями суддів у порядку черговості, недотримання боржником принципу черговості погашення такої заборгованості стосовно стягувача.

Наведене не дає суду підстав для висновку, що зміна способу виконання рішення шляхом стягнення відповідної суду сприятиме його виконанню.

Крім того, за змістом статті 3 Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Як уже вказував суд, державним виконавцем не встановлено наявність коштів у боржника для їх безспірного списання. Відтак виконання рішення суду органом Державної казначейської служби України може призвести до ще більшого зволікання виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість подання державного виконавця.

Керуючись статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зміну способу та порядку виконання рішення суду в адміністративній справі №826/6942/18.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.А. Донець