Справа № 420/18574/21
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2022-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року Одеський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Завальнюка І.В.,

при секретарі Четвертак О.І.,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління ДПС в Одеській області, як відокремлений підрозділ ДПС України, про стягнення надміру сплачених коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з Державного бюджету України через ГУ ДКС України в Одеській області на користь позивача заборгованість в розмірі 58 324 805,61 грн надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток та 639 050,92 грн з податку на додану вартість.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 по справі № 1540/3759/18, яке набрало законної сили, позов Державного підприємства «Одеська залізниця» до Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано протиправною бездіяльність Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС щодо неподання до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення на поточний рахунок Державного підприємства «Одеська залізниця» надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток у розмірі 77740595,61 грн. та з податку на додану вартість у розмірі 639050,92 грн; зобов`язано Одеське управління Офісу великих платників податків ДФС підготувати та подати до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення Державному підприємству «Одеська залізниця» (вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса, 65012, ідентифікаційний код 01071315) надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток у розмірі 77740595,61 грн. та з податку на додану вартість у розмірі 639050,92 грн. на поточний рахунок № НОМЕР_1 , отримувач: Державне підприємство «Одеська залізниця», , банк отримувача: Філія Одеське обласне управління AT «Ощадбанк», МФО 328845. У період з 12.09.2018 по 15.06.2020 сума переплати з податку на прибуток була частково зменшена на суму 19 415 790 грн в результаті перерахувань з боку Одеського управління Офісу ВПП ДФС сум переплат з податку на прибуток, в результаті чого на момент подання позову загальна сума надміру сплачених грошових зобов`язань складає 58 963 856,53 грн, а саме з податку на прибуток 58 324 805,61 грн та з податку на додану вартість 639 050,92 грн. За результатами примусового виконання зазначеного судового рішення постановою ВПВР від 10.11.2020 ВП № 62399227 закінчено виконавче провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 та ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» - у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника. Отже Офіс ВПП ДПС не виконав обов`язку в частині подання висновку для виконання до відповідного територіального органу ДКС України, чим порушено право позивача отриману надміру сплачені кошти з державного бюджету, а також перешкоджає позивачу відновити його майновий стан на рахунок повернення 58 963 856,53 грн. У постанові від 12.02.2019 по справі № 826/7380/15 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що такі способи захисту як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування або внести заяву товариства до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не призведуть до ефективного відновлення права платника податків, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у м. Києві на користь товариства заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ та пені, нарахованої на суму такої заборгованості. Відтак, ефективним способом захисту порушеного права позивача є стягнення з Державного бюджету України через відповідний контролюючий орган на користь платника податку заборгованості бюджету.

Ухвалою судді від 11.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

08.11.2021 до суду від Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що на обліку в Південному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків знаходиться Регіональна філія «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця»(). Регіональна філія «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця»() не є платником податку на прибуток та податку на додану вартість. Державне підприємство Одеська залізниця, (далі ДП Одеська залізниця ) на обліку в ПМУ ДПС по роботі з ВПП знаходилось до 01.01.2021 року. ДП Одеська залізниця не включено в реєстр великих платників податків на 2021 рік та з 01.01.2021 року перейшло на обслуговування до ГУ ДПС в Одеській області. За даними інтегрованих карток платника податків ДП Одеська залізниця станом на 01.11.2021 року наявна переплата з податку на прибуток у сумі 58 324 805,61 грн та податку на додану вартість у сумі 639 050,92 грн. Податок на додану вартість: переплата становить 639 050,92 грн. виникла за рахунок добровільної сплати податку на додану вартість починаючи з 2015 року та збільшення переплати на суму 284564,0 грн (Відкликано з обліку сум за ППР форми ВГ' N від 30.08.2017, Судова ухвала N 815/4309/17). Податок на прибуток: ДП «Одеська залізниця» протягом березня-грудня 2015 року, січня-лютого 2016 року сплачувались авансові внески з податку на прибуток, передбачені п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, в редакції, що діяла у 2015році. За результатами декларування з податку на прибуток за 2015рік (декларація № від 29.02.2016) сума сплачених авансових внесків перевищила суму нарахованого податку на прибуток на суму 76 237 180 грн, в результаті в ІКП платника сума переплати збільшилась на цю суму. Станом на 31.12.2016 року переплата в ІКП складала 78 288 242,50 грн. За результатами декларування з податку на прибуток за 2016 рік (декларація № від 09.02.2017) сума податку на прибуток нарахованого за звітний податковий період складає «-» 130 092,0 грн. За період 2016-2020 роки по заявам ДП Одеська залізниця було повернуто надміру сплачений податок на прибуток у сумі 20 133 106,93грн. Таким чином станом на 01.11.2021 року переплата з податку на прибуток ДП Одеська залізниця (код 01071315) складає 58 324 805,61 грн. За таких обставин, контролюючий орган відповідальний за нарахування та внесення до ІКП платника податків ДП «Одеська залізниця» є ГУ ДПС в Одеській області. Крім того, оскільки ДП «Одеську залізниця» з 01.01.2021 як платника податків переведено на облік до ГУ ДПС в Одеській області Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з ВПП не має доступу до ІКП, не може їх залучити до матеріалів справи. З урахуванням вищевикладеного, Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з ВПП акцентує увагу суду, що належним Відповідачем 2 по справі №420/18574/21 є саме ГУ ДПС в Одеській області, яке має доступ до карток ІКП та в подальшому зобов`язане готувати висновок до органу казначейського обслуговування щодо повернення надміру сплачених податків у сумі 58 324 805,61 грн.

10.11.2021 до суд від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно з якою позивач не погоджується, що у якості відповідача у справі необхідно залучити ГУ ДПС в Одеській області, оскільки рішенням ООАС від 02.12.2019 по справі № 1540/3759/18 визнано протиправною бездіяльність Офісу ВПП ДПС щодо неподання до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення надміру сплачених грошових коштів. Тобто саме бездіяльність Офісу ВПП ДПС з невиконання рішення суду та неподання до відповідного територіального органу ДКС України порушує право позивача отримати надміру сплачені грошові кошти з державного бюджету.

17.11.2021 до суду від ГУ ДКС України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що ГУ ДКС України в Одеській області не порушувало прав позивача. Повернення з Державного бюджету України помилково та / або надміру сплачених сум грошових зобов`язань у випадках, передбачених податковим законодавством, є виключними повноваженнями органів доходів і зборів та органів державної казначейської служби, а тому суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів, - висновок ВС/КАС у постанові від 05.03.2019 № 820/3072/15. У разі надходження на адресу ГУ ДКСУ в Одеській області від Офісу ВПП ДПС висновку про повернення на користь позивача надміру сплачених зобов`язань, ГУ ДКСУ в Одеській області буде здійснено перерахування коштів на користь позивача в загальному розмірі 58 963 856,53 грн.

19.11.2021 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив ГУ ДКС України в Одеській області, в якій послався на правову позицію Великої Палати Верховного суду у постанові від 19.06.2018 по справі № 910/23967/19, як підтвердження вірної позиції позивача.

Ухвалами суду від 24.11.2021 Офіс великих платників податків ДПС замінено на його правонаступника - Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків та залучено до участі у справі в якості співвідповідача ГУ ДПС в Одеській області, як відокремлений підрозділ ДПС України.

13.12.2021 до суду від ГУ ДПС в Одеській області, як відокремлений підрозділ ДПС України, надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що ГУ ДПС в Одеській області, як відокремлений підрозділ ДПС України, не є юридичною особою, а тому не може бути боржником у виконавчому провадженні. Також послався на правовий висновок ВС/КАС у постанові 11 жовтня 2019 року по справі № 812/1408/16, згідно з яким у разі зміни місця обслуговування (обліку) платника податків не відбувається фактичного (компетенційного) або процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва контролюючих органів. Обставини, з якими Закон № 1404-VIII і стаття 379 КАС України пов`язують можливість здійснення заміни сторони виконавчого провадження, у такому разі відсутні, відповідно органом, який має забезпечити виконання судового рішення та відновити права платника податків, є той, якого зобов`язано судовим рішенням, що набрало законної сили, вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 10.01.2022 закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду по суті.

В режимі відеоконференції представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представники Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління ДПС в Одеській області, як відокремлений підрозділ ДПС України проти задоволення позову заперечували з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву. При цьому, представники відповідачів не заперечували ні факт, ні розмір надміру сплачених позивачем податків до Державного бюджету України.

Представник ГУ ДКС України в Одеській області в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Державне підприємство «Одеська залізниця» сплачувало авансові внески з податку на прибуток. За результатами декларування з податку на прибуток за 2015 рік сума сплачених авансових внесків перевищила суму нарахованого податку на прибуток на суму 76237180,00 грн, в результаті в ІКП платника сума переплати збільшилась на цю суму. Станом на 31.12.2016 року переплата в ІКП складала 78288242,50 грн. За результатами декларування з податку на прибуток за 2016 рік сума податку на прибуток нарахованого за звітний податковий період складала «-» 130092,00 грн. Протягом 2017 року згідно листів щодо перерахування коштів з одного бюджетного рахунку на інший, з ІКП повернуто/перераховано 373856,83 грн. Станом на 31.12.2017 року переплата в ІКП складала 78036055,67 грн. Протягом 2018 року згідно листів щодо перерахування коштів з одного бюджетного рахунку на інший, з ІКП повернуто/перераховано 245470,06 грн. Станом на 31.07.2018 за даними обліково-звітної інформаційної системи органів ДФС у ДП Одеська залізниця» за кодом БК 11020100 (податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності) з урахуванням повернутої суми податку на прибуток, переплата становила 77790586,00 грн, яка виникла за рахунок добровільної сплати податку на прибуток починаючи з 2015 року, сплати авансових внесків з податку на прибуток та за рахунок зменшення нарахувань по декларації за 2015 рік та за 2016 рік у розмірі 76237180,00 грн. та 130092,00 грн.

ДП «Одеська залізниця» листом від 17.03.2017 року № Н-7/218 звернулось до Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС з проханням повернути суму надміру сплаченого податку на прибуток у розмірі 77497022,00 грн. частково врахувати в рахунок сплати транспортного податку (25000,00 грн.) та земельного податку (431183,12 грн.), а суму 77040638,88 грн. або повернути на розрахунковий рахунок, або зарахувати на інтегровану картку особового рахунку ПАТ «Укрзалізниця» як правонаступника.

Листом від 31.05.2017 року № Н-7/384 ДП «Одеська залізниця» звернулось до Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС з проханням повернути надміру сплачену суму податку на прибуток у розмірі 77040638,88 грн. на розрахунковий рахунок ДП «Одеська залізниця».

Одеське управління Офісу великих платників податків ДФС надало відповідь № 31437/10/28-10-49-11 від 07.06.2017 року, якою повідомлено, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» передбачено велику кількість соціально важливих програм, реалізація яких пов`язана з виконанням доходної частини бюджету, питання щодо повернення надміру сплаченого податку на прибуток у сумі 77040638,88 грн. знаходиться на розгляді».

Листом від 14.03.2018 року № Н-7/210 (вх. № 18412/10 від 15.03.2018 року) ДП «Одеська залізниця» звернулось до Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС з проханням повернути надміру сплачений податок на прибуток у сумі 77940555,61 грн. на поточний розрахунковий рахунок ДП «Одеська залізниця».

Одеське управління Офісу великих платників податків ДФС надало відповідь від 27.03.2018 року № 13581/10/28-10-49-1 1, якою повідомлено, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» передбачено велику кількість соціально важливих програм, реалізація яких пов`язана з виконанням доходної частини бюджету, питання щодо повернення надміру сплаченого податку на прибуток у сумі 77940,56 тис. грн. знаходиться на розгляді».

Державне підприємство «Одеська залізниця» протягом 2016-2017 років заявило ПДВ до відшкодування у розмірі 38317424,00 грн., фактично відшкодовано ПДВ на розрахунковий рахунок платника 37991222,00 грн., у т.ч. протягом 2016 року - 20785976,00 грн, протягом 2017 року - 17205246,47 грн. Станом на 01.01.2018 переплата в ІКП (КБК 14010100) у сумі 283345,92 грн. Станом на 31.07.2018 року за даними обліково-звітної інформаційної системи органів ДФС у ДП «Одеська залізниця» за кодом БК 14010100 (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів) з урахуванням відшкодованої суми податку, переплата становить 639050,92 грн., яка виникла за рахунок добровільної сплати податку на додану вартість починаючи з 2015 року та збільшення переплати на суму 284564,00 грн.

Державне підприємство «Одеська залізниця» листом від 06.04.2018 року № Н-7/283 (вх. № 24146/10 від 16.04.2018 року) звернулось до Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС з проханням повернути суму надміру сплаченого податку на додану вартість у сумі 639050,92 грн. на поточний розрахунковий рахунок ДП «Одеська залізниця».

Одеське управління Офісу великих платників податків ДФС надало відповідь листом від 17.04.2018 року № 16881/10/28-10-49-11, що на теперішній час сума надміру сплачених грошових зобов`язань з ПДВ не є узгодженою. В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходяться справи № 815/4309/17 та № 815/686/17 щодо донарахованих сум грошових зобов`язань з податку на додану вартість по ДП «Одеська залізниця» та запропоновано повернутись до цього питання після отримання судових рішень по вказаним судовим справам.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 по справі № 1540/3759/18, яке набрало законної сили, позов Державного підприємства «Одеська залізниця» до Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано протиправною бездіяльність Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС щодо неподання до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення на поточний рахунок Державного підприємства «Одеська залізниця» надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток у розмірі 77740595,61 грн та з податку на додану вартість у розмірі 639050,92 грн; зобов`язано Одеське управління Офісу великих платників податків ДФС підготувати та подати до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення Державному підприємству «Одеська залізниця» (вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса, 65012, ідентифікаційний код 01071315) надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток у розмірі 77740595,61 грн. та з податку на додану вартість у розмірі 639050,92 грн. на поточний рахунок № НОМЕР_1 , отримувач: Державне підприємство «Одеська залізниця», , банк отримувача: Філія Одеське обласне управління AT «Ощадбанк», МФО 328845.

У період з 12.09.2018 по 15.06.2020 сума переплати з податку на прибуток була частково зменшена на суму 19 415 790 грн в результаті перерахувань з боку Одеського управління Офісу ВПП ДФС сум переплат з податку на прибуток, в результаті чого на момент подання позову загальна сума надміру сплачених грошових зобов`язань складає 58 963 856,53 грн, а саме з податку на прибуток 58 324 805,61 грн та з податку на додану вартість 639 050,92 грн

02.07.2020 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 62399227 з примусового виконання виконавчого листа від 28.05.2019 № 1540/3759/18.

Постановами від 10.09.2020 та від 09.11.2020 у ВП № 62399227 за невиконання без поважних причин рішення на боржника Офіс ВПП ДФС накладені на боржника штрафи.

За результатами примусового виконання зазначеного судового рішення постановою ВПВР від 10.11.2020 ВП № 62399227 закінчено виконавче провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 та ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» - у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника. Отже Офіс ВПП ДПС не виконав обов`язку в частині подання висновку для виконання до відповідного територіального органу ДКС України, чим порушено право позивача отриману надміру сплачені кошти з державного бюджету, а також перешкоджає позивачу відновити його майновий стан на рахунок повернення 58 963 856,53 грн, що зумовило позивача звернутися за судовим захистом із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до п. 43.1 ст. 43 ПКУ помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно з до п. 43.2 ст. 43 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або на єдиний рахунок або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Відповідно до п. 43.3 ст. 43 ПК України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Згідно з п. 45.5 ст. 45 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку та подає його для виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку.

Відповідно до п. 45.6 ст. 45 ПК України повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані, або з єдиного рахунку.

Порядок повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів затверджений наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 № 787.

Цей Порядок розроблено на виконання статей 43, 45, 78 та 112 Бюджетного кодексу України, статті 43 Податкового кодексу України, статті 301 Митного кодексу України, статті 7 Закону України «Про судовий збір» та Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375.

Згідно з п. 3 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Казначейства з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки отримувачів коштів, відкриті в банках або Казначействі, вказані у поданні (висновку, повідомленні) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, органів, які ведуть облік заборгованості в розрізі позичальників, заяві платника (у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого)).

Відповідно до п. 5 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби) орган, що контролює справляння надходжень бюджету, засобами системи Казначейства формує подання в електронній формі згідно з додатком 1 до цього Порядку та подає його до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС, та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, до Казначейства подається висновок відповідно до Порядку інформаційної взаємодії Державної податкової служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2019 року № 60, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 квітня 2019 року за № 370/33341.

Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини наголошував, що поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як «майнові права», а отже, як «майно» (див. mutatis mutandis рішення у справі «Бейелер проти Італії» від 05 січня 2000 року) (Beyeler v. Italy, заява № 33202, § 100)).

За певних обставин «легітимне очікування» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «легітимне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (див. mutatis mutandis рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine, заяви № 68385/10 та № 71378/10, § 35)).

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Інтерсплав проти України» від 09.01.2007 зазначив, що юридична особа-платник податку на додану вартість мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява № 803/02, § 31-32). Європейський суд з прав людини констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації податку на додану вартість у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували «справедливий баланс» між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном (§ 40).

Оскільки податкове законодавство передбачає право платника податку на повернення суми надмірно сплачених грошових зобов`язань, позивачу цій справі має майновий інтерес щодо відшкодування 58 324 805,61 грн надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток та 639 050,92 грн з податку на додану вартість, які охоплюються поняттям «майно» в аспекті частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950.

Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність і передбачуваність правозастосування, а отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Учасники спору завжди повинні мати змогу орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент учинення дії.

Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2019 (справа №826/7380/15) дійшла правового висновку, що за відсутності належного правого механізму відшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного прав є стягнення з Державного бюджету України через відповідне ГУ ДКС України на користь товариства заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.

Крім того, у постанові 19 червня 2018 року по справі № 910/23967/16 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно з якою, у разі, коли орган стягнення в установлений законом строк не надає відповідний висновок органу державного казначейства, платник вправі скористатись своїм правом на судове оскарження бездіяльності шляхом звернення з позовом про стягнення відповідної суми коштів (повернення надміру сплаченої суми) з державного бюджету.

Враховуючи правові позиції Великої Палати Верховного Суду, а також те, що Офісом ВПП ДПС допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у непідготовці та неподанні до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення Державному підприємству «Одеська залізниця» надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток та з податку на додану вартість, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є стягнення заборгованості в розмірі 58324805,61 грн надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток та 639050,92 грн з податку на додану вартість з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне присудити позивачу понесені ним судові витрати з урахуванням розсуду спору відповідно до положень ч.8 ст.139 КАС України, - за рахунок асигнувань суб`єкта владних повноважень Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків. Так, з порушенням права, яке потребувало судового захисту, в першу чергу пов`язано бездіяльність зазначеного органу (зокрема попереднього суб`єкта владних повноважень в межах правонаступництва), а участь інших суб`єктів обумовлена багатоаспектністю процедури повернення надміру сплачених податкових зобов`язань.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5; ) в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19; ЄДРПОУ ВП 40081200) до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (65023, м. Одеса, вул. Садова, 1-А; ), Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (м. Одеса, пр. Шевченка, 15/1; ЄДРПОУ ВП 44104032), Головного управління ДПС в Одеській області, як відокремлений підрозділ ДПС України (вул. Семінарська, 5, Одеса, Одеська область, 65044; ЄДРПОУ ВП 44069166) про стягнення надміру сплачених коштів задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» заборгованість бюджету в розмірі 58324805,61 грн (п`ятдесят вісім мільйонів триста двадцять чотири тисячі вісімсот п`ять гривень 61 копійок) надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток та 639050,92 грн (шістсот тридцять тисяч п`ятдесят гривень 92 копійки) з податку на додану вартість.

Стягнути з бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» судові витрати у розмірі 22700 грн (двадцять дві тисячі сімсот гривень).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25.08.22.

Суддя І.В. Завальнюк