Справа № 120/6161/22
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2022-08-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

24 серпня 2022 р. Справа №120/6161/22

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Яремчук Костянтин Олександрович, розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивачки зазначив, що постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 29 листопада 2010 року у справі №2-а-1749/10 визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Ладижин Вінницької області щодо відмови здійснити позивачці перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, та зобов`язано пенсійний орган здійснити з 11 травня 2010 року перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком.

З листа Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 05 грудня 2021 року слідує, що таке судове рішення не виконано.

Саме невиконання пенсійним органом згаданого судового рішення і слугувало підставою для звернення до суд з цим позовом щодо оскарження дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в частині невиконання постанови Ладижинського міського суду Вінницької області та зобов`язання пенсійний орган провести з 11 травня 2010 року перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, на підставі згаданого судового рішення Ладижинського міського суду Вінницької області.

Ухвалою від 10 серпня 2022 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу семиденного строку з дня вручення (отримання) копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску.

19 серпня 2022 року на виконання вимог ухвали від 10 серпня 2022 року представником позивача подано до суду клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Таке аргументоване тим, що 23 листопада 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір про надання правової допомоги. 24 листопада 2021 року представником позивачки до відділу обслуговування громадян №11 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подано адвокатський запит, у якому просив надати документи, які б підтверджували виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком. Проте, листом від 05 грудня 2021 року вих. №0200-0402-8/79924 пенсійний орган повідомив про те, що реєстри відомостей на виплату пенсій, відривні талони відомостей на виплату пенсій, відомості нарахування пенсій зберігаються в управліннях Пенсійного фонду протягом трьох років і зважаючи на вищевикладене надати підтверджуючі документи про нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсійних виплат немає можливості. Окрім того, у поданій заяві представник позивача вказав на те, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/202 в Україні введено воєнний стан, який діє і на момент подання до суду позовної заяви. При цьому, довідкою підрозділу територіальної оборони від 17 березня 2022 року підтверджується те, що представник позивачки ОСОБА_2 є добровольцем у добровольчому формуванні територіальної громади міста Ладижин, а згідно з наказом добровольчого формування №1 Вінницької міської територіальної громади "Ветеран" від 14 квітня 2022 року №32 ОСОБА_2 призначений у добровольче формування №1 Вінницької міської територіальної громади "Ветеран" на посаду стрільця 1-го відділення 4-го взводу 1-ї роти. За таких обставин представник позивачки вважає, що строк звернення до адміністративного суду позивачкою пропущено з поважних причин, а тому такий строк слід поновити.

Розглянувши клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, зважаю на таке.

Особливості строку звернення до адміністративного суду врегульовані статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), частиною 1 якої передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 2 статті 122 КАС України).

Відтак, за загальним правилом, строк звернення до адміністративного суду становить шість місяців, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, які беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України.

Установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто, встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень (такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до іншої практики Європейського суду з прав людини (справи "Пелевін проти України", №24402/02, рішення від 20 травня 2010 року, п. 27; "Наталія Михайленко проти України", №49069/11, рішення від 30 травня 2013 року, п. 31) право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Крім того, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України", правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Також згідно з пунктом 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Водночас, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Так, у клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду, що подане представником позивачки, йдеться про те, що позивачка дізналася про порушення своїх прав та інтересів саме з листа Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 05 грудня 2021 року.

Однак, такі твердження слід оцінити критично, оскільки можливість звернення до адміністративного суду пов`язується із моментом, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (в даному випадку позовні вимоги стосуються перерахунку пенсії позивачки, починаючи з 11 травня 2010 року).

Варто наголосити на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних спорів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19 зазначив, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд звертає увагу на тому, що судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31 березня 2021 року по справі №240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема, у постановах від 29 жовтня 2020 року у справі №816/197/18, від 20 жовтня 2020 року у справі №640/14865/16-а, від 25 лютого 2021 року у справі №822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах.

У постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 суд касаційної інстанції дійшов такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Відтак, отримання представником позивачки листа пенсійного органу від 05 грудня 2021 року у відповідь на його адвокатський запит не змінює момент, з якого ОСОБА_1 повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли представник позивачки почав вчиняти дії щодо реалізації такого права і цей момент не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в цьому випадку, оскільки дії щодо захисту прав позивачки почались вчинятись більш ніж через 12 років від тоді, коли, на її думку, мав місце факт порушення прав.

Щодо посилань представника позивачки на неможливість вчасного звернення до суду з підстав залучення його до захисту Батьківщини у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану, то такі не вказують на поважність причин пропуску саме ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду, адже з моменту постановлення Ладижинським міським судом Вінницької області судового рішення (тобто з 29 листопада 2010 року) позивачці було відомо про обов`язок пенсійного органу здійснити перерахунок її пенсійних виплат; більше того, позивачка з того часу отримувала пенсію та знала про розмір виплат такої, проте не вчиняла дій щодо захисту порушених, на її думку, прав шляхом звернення до суду.

Відтак, укладення лише 23 листопада 2021 року між позивачкою та адвокатом договору про надання правової допомоги (тобто більш ніж через 10 років з моменту виникнення обов`язку у пенсійного органу здійснити перерахунок пенсії позивача) не свідчить про поважність причини пропуску строку звернення до суду з позовом.

За таких обставин клопотання представника позивачки про поновлення строку звернення до адміністративного суду слід залишити без задоволення, адже у ньому не наведено поважних причин, наявність яких була б підставою для поновлення такого.

Пунктом 9 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Так, згідно з частиною 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина 2 статті 123 КАС України).

З огляду на викладене вище, а також враховуючи те, що наведені представником позивачки підстави для поновлення строку звернення до суду не свідчать про поважність причин пропуску такого строку, тому дійшов висновку, що позовну заяву з доданими до неї документами слід повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачці, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина 8 статті 169 КАС України).

Керуючись статтями 122, 123, 169, 248 КАС України,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивачки про поновлення ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович