Справа № 480/1798/22
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2022 р. Справа № 480/1798/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шевченко І.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,
представника позивача - Коржа В.В.,
представника відповідача - Пишного Р.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом фермерського господарства "ТАЛІСМАН-АГРО" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
В С Т А Н О В И В:
Фермерське господарство "ТАЛІСМАН-АГРО" (далі - позивач, ФГ "ТАЛІСМАН-АГРО") звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Сумській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Сумській області), та в уточненому позові просило (т.2, а.с.24-29) визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Сумській області від 12.01.2022:
Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувані рішення відповідачем винесені на підставі акта перевірки, в якому було встановлено такі порушення позивачем вимог:
1) заниження податку на додану вартість в сумі 1048750грн. в результаті не нарахування податкових зобов`язань по дебіторській заборгованості по контрагенту ТОВ Укрцентрметал, а також відображення платником у складі податкового кредиту з податку на додану вартість сум податку на додану вартість з вартості товарів, що були придбані шляхом документального оформлення безтоварних операцій з купівлі-продажу, ТМЦ у контрагентів з ознаками фіктивності;
2) завищено суму від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (ряд. 21) на загальну 5056грн. за рахунок завищення податкового кредиту, сформованого по господарській операції придбання товарів у ТОВ Еталон ХІМ за відсутністю підтвердження реальності здійснення даних операцій по ланцюгу постачання;
Представник позивача у позові щодо господарської операції між ФГ Талісман-Агро та ТОВ Укрцентрметал зазначив, що підприємством позивача (покупець) та вказаним контрагентом (постачальник) була досягнута усна домовленість, згідно з якою постачальник зобов`язувався передати покупцю товар, а покупець зобов`язувався вказаний товар прийняти та оплатити. 19.06.2017 постачальник склав та надав покупцю рахунок-фактуру № 984 на суму 151 084,36грн. для оплати товару (металопрокату), що був замовлений покупцем. 20.06.2017 на виконання вищевказаного рахунку-фактури ФГ "Талісман-Агро" сплатило на користь постачальника передплату у сумі 151 084,36грн., що підтверджується платіжним дорученням № 235 від 20.06.2017. Проте, постачальник зобов`язання з поставки не виконав та товар покупцю не передав. ФГ "Талісман-Агро" зверталося до ТОВ "Укрцентрметал" з вимогою про повернення коштів у сумі 151 084,36 грн., однак вимога повернулася через невручення. Після чого позивач звернувся до Господарського суду м.Києва з позовом, вимоги було задоволено. Однак, станом на сьогодні виконавче провадження з приводу примусового виконання цього рішення господарського суду, триває.
Відтак, позивач вважає, що ФГ Талісман-Агро не могло передбачити що ТОВ Укрцентрметал порушить свої зобов`язання і не здійснить поставки товару, а тому через його не поставку не міг використати товар в господарській діяльності. ФГ Талісман-Агро, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету, відповідно до законодавства України, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ГІДВ, є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства та як підтверджує сплату податку на додану вартість у складі ціни товару.
Щодо господарської операції між ФГ Талісман-Агро та ТОВ Еталон Хім представник позивача у позові зазначив, що згідно з договором поставки від 04.06.2020 року №04/06/201-М, ТОВ Еталон Хім (постачальник) зобов`язується передати у власність ФГ Талісман-Агро (покупцю) органічне добриво-нейтралізатор кислотності ґрунту Меліоратор-ПЛЮС,3 гат., в подальшому товар, в кількості та за ціною, вказаними в розрахунках та/або в видаткових накладних, які є невід`ємною частиною даного договору, а покупець зобов`язується прийняти та своєчасно здійснити оплату товару на умовах даного договору.
Продавцем було виставлено покупцю ФГ Талісман-Агро рахунок на оплату. На виконання умов договору ФЕ Талісман-Агро перерахувало ТОВ Еталон Хім передоплату платіжними дорученнями. За видатковими накладними ТОВ Еталон Хім передало товар органічне добриво Меліорант-ПЛЮС за договором поставки від 04.06.2020 ФГ Талісман -Агро. Транспортування здійснено автомобільним перевізником - СТОВ Миронівське відповідно до умов договору із ФГ Талісман-Агро від 09.02.2020у.
Отже, до перевірки надавались усі первинні бухгалтерські документи, складання яких передбачено умовами вказаного договору на підтвердження фактичного виконання сторонами їх умов. Крім того, на товар було надано сертифікат якості.
Щодо твердження відповідача про нереальність виконання ТОВ Еталон Хім оформлених операцій, представник позивача вказав, що відсутність у контрагента позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, відсутність будь яких послуг з оренди основних засобів, тощо, не свідчить про безтоварність угод поставки з позивачем, а відсутність у контрагентів позивача будь-яких послуг з оренди основних засобів та послуг переробки давальницької сировини не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем.
Окрім того що відносини між учасниками попередніх ланок постачань товарів не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Відтак, вважає, що ФГ Талісман-Агро не може нести відповідальність за можливе неналежне виконання контрагентами податкового законодавства його контрагентами постачальниками.
Ухвалою суду від 04.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.05.2022 (т.3, а.с.33), яке було відкладено на 09.06.2022 з метою надання часу сторонам для підготовки заяв по суті спору (т.3 а.с.52).
Ухвалою суду від 02.06.2022 засідання 09.06.2022 призначено в режимі відеоконференції за участю представника позивача (т.3 а.с.75).
В підготовчому засіданні оголошувалась перерва та засідання відкладалось, з метою надання сторонам часу для підготовки та подання заяв по суті спору і подання додаткових доказів представником відповідача та за клопотанням представника відповідача, зокрема, на 18.07.2022, 27.07.2022 з (т.3 а.с.80-83, 97).
Представник ГУ ДПС у Сумській області подав до суду відзив на позовну заяву (т.3, а.с.56-66), в якому просив відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є такими, що складені у відповідності до норм податкового законодавства та є обґрунтованими в частині порушення податкового законодавства ФГ Талісман-Агро.
Так, щодо операцій з ТОВ "Укрцентрметал" відмітив, що у зв`язку з тим, що у ТОВ Укрцентрметал було анульовано свідоцтво ПДВ і він не є платником податку на додану вартість, такий постачальник товарів/послуг не може скласти Розрахунок коригування до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку та відповідно ФГ Талісман-Агро не може зареєструвати такий Розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та зменшити податковий кредит.
Відтак, не отриманий товар від ТОВ Укрцентрметал (металопрокат) згідно з домовленостями не може бути використаний в господарській діяльності ФГ Талісман-Агро. Тобто, не буде використаний ні у виробництві (виготовленні) та/або реалізації товарів, виконанні робіт, наданні послуг.
При цьому, згідно з п. 198.2. ст. 192 ПКУ, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Отже, за результатами аналізу можливості виконання оформлених господарських операцій ТОВ ЕТАЛОН-ХІМ встановлено нереальність виконання оформлених операцій, виходячи з наступного: 1) відсутня документально підтверджена інформація щодо кваліфікації наявних трудових ресурсів для виконання вищенаведених господарських операцій; 2) відсутня документально підтверджена інформація щодо наявності основних засобів, необхідних для виконання таких операцій, зокрема складських приміщень для зберігання добрив , техніки тощо.
Відтак, ФГ Талісман-Агро допущено порушення наступних норм податкового законодавства: абзац а п. 198.1, п. 198.3 , п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України, а саме: завищено суму податкового кредиту на загальну суму 1028625 грн.
Представником позивача подано відповідь на відзив (т.3, а.с.85-88), в якій представник ФГ "Талісман-Агро" підтримав раніше викладені у позові доводи в обґрунтування позовної заяви та просив суд її задовольнити повністю.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 27.07.2022, підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.08.2022 в режимі ВКЗ за участю представника позивача (т.3 а.с.103-105).
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові уточненому та відповіді на відзив.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, та просила суд відмовити у задоволенні позову.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
У судовому засіданні було встановлено, що ФГ "Талісман-Агро" зареєстрований як юридична особа та перебуває на обліку у відповідача як платник податків, в т.ч. є платником податку на додану вартість і платником єдиного податку четвертої групи, основними видами діяльності якого є за КВЕД 01.11 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (т.1 а.с.27-28, т.2 а.с.60-61).
Згідно статуту ФГ "Талісман-Агро" основною метою діяльності підприємства є господарська діяльність, спрямована на виробництво сільськогосподарської продукції з використанням земельних ділянок, наданих для цих цілей, а також на переробку, зберігання, транспортування та реалізацією виробленої їм сільськогосподарської продукції (т.1 а.с.12-26, т.2 а.с.45-59).
У період з 16.11.2021 по 06.12.2021 уповноваженими особами ГУ ДПС у Сумській області була проведена документальна планова виїзна перевірка ФГ Талісман Агро з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2018 по 30.09.2021, валютного законодавства за період з 01.01.2018 по 30.09.2021, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 29.12.2016 по 30.09.2021, іншого законодавства за період з 01.01.2018 по 30.09.2021, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірку, за результатами якої складено акт документальної позапланової виїзної перевірки від 13.12.2021 №6078/18-28-07-02/41057446/99 (т.1, а.с.31-95, т.2, а.с.65-129).
Так, перевіркою встановлення порушення ФГ Талісман Агро, серед іншого вимог (т.1, а.с.94):
- завищено суму від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (ряд. 21) на загальну - 5056 грн. в т. ч. за вересень 2021 року на суму 5056 грн.;
12.01.2022 За результатами вказаної перевірки, ГУ ДПС у Сумській області 12.01.2022 були прийняті, у тому числі такі податкові повідомлення-рішення:
Надаючи правову оцінку відносинам, що в даному випадку склалися між сторонами, суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини регулюються положеннями Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (далі Податковий кодекс України), Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 №996-ХІV (далі - Закон України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні) та нормативними актами, прийнятими на їх виконання.
У свою чергу, питання, пов`язані з обчисленням податку на додану вартість, обчислення об`єкту оподаткування, формуванням виникнення податкових зобов`язань у разі постачання товарів та надання послуг внормовано статтями 14, 44, 198, 201 Податкового кодексу України.
Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Водночас, статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Згідно ч.ч.1,2 ст. 9 вказаного закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч.1). Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч.2 в редакції чинній на час вчинення господарської операції).
Згідно з підпунктом а пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Пунктом 198.3 вказаної статті встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (підпункт 198.6 цієї статті).
Згідно із п.п.200.1, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
При цьому, пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Положеннями п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, у свою чергу визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
За змістом наведених норм право платника податків на збільшення в податковому обліку сум податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання платником податку у інших платників цього податку товарів (послуг), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям господарської діяльності платника податку; підтвердження податковою накладною, виписаною постачальником - платником податку, митною декларацією (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу України) суми нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг).
При цьому, аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкових зобов`язань мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку, при цьому для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Господарський договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку і його наявність свідчить лише про намір виконати дії (операції) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання, відтак, господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.
У зв`язку з цим недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій.
Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.
Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності зобов`язаний суб`єкт владних повноважень, натомість суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.
Вказані висновки узгоджуються з правою позицією Верховного Суду, викладеної у постановах від 20 листопада 2018 року у справі №809/1253/17, від 06.11.2018 у справі №805/3183/17-а, від 08.11.2018 у справі №816/709/17.
Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що господарською діяльністю є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондується з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку, які є формою здійснення господарської діяльності, то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише у такому разі та чи інша операція може вважатись вчиненою в межах господарської діяльності платника податку та лише за таких умов платник має право на врахування в податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.
Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети), є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.
За приписами підпункту 14.1.231 п. 14.1 ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - це причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності. Економічний ефект передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.
Отже, будь-яка операція платника повинна бути спрямована на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.
При цьому, економічний ефект не обов`язково повинен спостерігатися негайно після вчинення операції. Не виключено, що такий ефект настане в майбутньому, а також не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі.
Таким чином, у такому випадку дослідженню підлягає реальність господарських операцій, що є визначальною для встановлення податкових зобов`язань та виникнення права на податковий кредит, добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит.
Такий висновок податкового органу суд визнає необґрунтованим, приймаючи до уваги наступне.
04.06.2020 згідно з договором поставки №04/06/201-М, ТОВ «Еталон Хім» (постачальник) зобов`язується передати у власність ФГ «Талісман-Агро» (покупцю) органічне добриво-нейтралізатор кислотності ґрунту «Меліоратор-ПЛЮС»,3 гат., в кількості вказаними у специфікаціях або видаткових накладних, за ціною 4500грн. за 1 тону товару, а позивач зобов`язується приймати та оплачувати вартість вказаного товару (т.1, а.с.101-104).
Так, за змістом п.1.2, 1.4 договору характеристики, кількість товару можуть погоджуватись сторонами в специфікаціях або, якщо відсутня специфікація, безпосередньо у видаткових накладних чи товарно-транспортних накладних в залежності від способу оформлення документів на конкретну партію товару
Загальний обсяг поставки товару на користь покупця договором складається з сум поставок згідно зі всіма інвойсами або видатковими накладними до даного договору
Згідно з п.5.1 договору моментом поставки є момент фактичного приймання- передачі товару сторонами (представниками сторін). Моментом поставки партії товару вважається дата, проставлена на відповідній видатковій та/або товарно-транспортній накладній
Ціна за 1 тону товару складає 4500.00 грн. з ПДВ. Покупець сплачує вартість партії товару за договором шляхом 100% передоплати (п.6.1.1, 6.2.1 договору).
На виконання умов договору ФГ «Талісман-Агро» перерахувало ТОВ «Еталон Хім» передоплату в загальному розмірі 6171750грн., у т.ч. податок на додану вартість у розмірі 1028625грн. платіжними дорученнями, копії яких долучені до матеріалів справи та були надані на перевірку (т.1, а.с.60), а саме за №3794 від 10.06.2020 в сумі 171000,00грн., №3982 від 06.08,2020 в сумі 652500,00грн., №3981 від 06.08.2020 в сумі 652500,00грн., №3989 від 10.08.2020 в сумі 695250,00грн., №4008 від 13.08.2020 в сумі 2000250,00грн., №4023 від 14.08.2020 в сумі 2000250,00грн. (т.1, а.с.105-110).
На підтвердження факту передачі, відвантаження та транспортування придбаного товару за період червень-серпень 2020р. позивачем були надані копії видаткових накладних, товарно-транспортних накладних (т.1, а.с.139-144, 147-152, 155-160, 163-168, 171-176, 179-184, 187-192, 195-200, 203-208, 211, 212), копію договору про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 09.02.2020, укладеного з автомобільним перевізником - СТОВ «Миронівське» (т.1, а.с.111), копію акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.08.2020 (т.1, а.с.112), а також додатково на підтвердження транспортування придбаного товару позивачем орендованим транспортним засобом були надані копії договорів оренди транспортного засобу, а саме: автомобілю марки КАМАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 та спеціалізованого причепу реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобілю марки КАМАЗ реєстраційний номер НОМЕР_3 та спеціалізованого причепу реєстраційний номер НОМЕР_4 (т.1, а.с.224-228) та подорожніх листів вантажного автомобіля (т.1, а.с.145, 146, 153, 154, 161, 162, 169, 170, 177, 178, 185, 186, 193, 194, 201, 202, 209, 210, 213).
ТОВ «Еталон Хім» у червні та серпні 2020р. були виписані податкові накладні, що були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних (т.1, а.с.42, 113-138).
Товар був оприбуткований на склад господарства позивача та у подальшому використаний позивачем у власній господарській діяльності, що підтверджується копіями актів про використання мінеральних, органічних та бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за №№1,2,3 від 30.10.2020, наданих на підтвердження внесення органічних добрив на поля, які знаходяться в оренді позивача, під урожай 2021р. тракторами МТЗ-892, «Білорус-892» з розкидувачем мінеральних добрив, про що також вказано в акті перевірки (т.1, а.с.60, 214-218). На підтвердження цих обставин позивачем також надані копії актів списання добрив та паливно-мастильних матеріалів (т.1, а.с.219-223), копію договору оренди транспортних засобів (т.1, а.с.226-228).
Всі вказані вище документи були надані позивачем на перевірку, що вбачається із змісту акта перевірки (т.1, а.с.42-61).
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що господарська операція між ФГ «Талісман-Агро» та ТОВ «Еталон Хім» носили реальний характер та були фактично виконані, що підтверджується первинними документами податкового та бухгалтерського обліку. На момент проведення податкової перевірки ФГ «Талісман-Агро» мало в наявності податкові накладні, належним чином зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також всі інші первинні бухгалтерські документи, що підтверджують законність та обґрунтованість включення податку на додану вартість до складу податкового кредиту по операціям з ТОВ «Еталон Хім» у загальному розмірі 1028625,00грн.
Дійсно, згідно податкової інформації встановлено, що контрагент позивача ТОВ "Еталон Хім" не є виробником реалізованої згідно видаткової накладної продукції, проте зазначена обставина не може слугувати належним доказом відсутності реального характеру договірних відносин, а навпаки підтверджує участь таких контрагентів у діловому товарообороті в якості посередників, діяльність яких не завжди потребує значної кількості працюючих осіб та наявність основних фондів.
Жоден нормативний акт не містить вказівок на залежність права платника податку на включення до свого податкового кредиту сум податку на додану вартість, фактично сплачених в ціні придбання товару та/або послуги на підставі податкової накладної, від дотримання контрагентом правил господарської діяльності, так само як і від того, керівником скількох підприємств є керівник контрагента.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 16.02.2021 у справі №806/1552/15.
Крім того, ТОВ "Еталон Хім зареєстроване платником податку на додану вартість, що не заперечується відповідачем, а тому, відповідно до вимог п.201.8 та п. 201.10 ст. 201 ПК України воно мало право виписувати податкові накладні.
При цьому відсутній обов`язок набувача товарів перевіряти походження придбаного ним товару по ланцюгу аж до виробника, тим паче, будь-яких зауважень до оформлених податкових, видаткових накладних саме з безпосереднім контрагентом, у відповідача відсутні. Крім іншого, чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже поняття добросовісний платник, яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.
Таким чином, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування витрат, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, та податкового кредиту можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.
Також, норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності).
Саме собою невиконання контрагентом своїх податкових обов`язків не можуть бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагента та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.
Висновок суду про реальність господарських операцій для цілей податкового обліку, тобто про відповідність даних, зазначених у первинних документах, об`єктивним обставинам вчинення господарської операції, повинен бути результатом належного аналізу зібраних у справі доказів.
Крім того, суд також зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства, а тому як було вже зазначено вище, необхідно встановлення фактів, які б свідчили про узгодженість дій між позивачем та його контрагентами з метою незаконного отримання податкової вигоди або обізнаності позивача з будь-якими протиправними діями контрагентів. Проте під час з огляду справи таких фактів встановлено не було.
Також відповідач в акті вказує, що до перевірки не надано копії сертифікатів якості, паспортів виробника, сертифікатів відповідності, які б дозволили ідентифікувати товар, виробника та визначити походження товару (т.1, а.с.9). Щодо наданого на перевірку сертифікат якості б/н, в якому вказано виробника ТОВ «Меліорант-Плюс» (т.1, а.с.61), зазначає, що згідно податкової інформації, враховуючи основні засоби, трудові ресурси ТОВ «Меліорант-Плюс» не мав власних або залучених виробничих можливостей для виробництва органічного добрива нейтралізатора кислотності ґрунту «Меліорант-Плюс» 3 гат. (т.1, а.с.61, 65). Також відмічено, що в сертифікаті якості пакування зазначено в мішках, у той час як у наданих до перевірки товарно-транспортних накладних зазначено насипом, а у видаткових та податкових накладних одинцю виміру придбаного товару тонна (т.1, а.с.61).
Вказані доводи суд не приймає до уваги, оскільки відсутність сертифікатів якості або інших документів, що свідчили б про якість та походження придбаних товарів, чи недоліки в їх оформленні, не свідчить про відсутність документів первинного бухгалтерського чи податкового обліку, зберігання яких є обов`язковим для платника податку, оскільки такі документи, в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не є документами первинного бухгалтерського обліку, так як не підтверджують факт здійснення господарської операції, а лише свідчать про якість товару та не є обов`язковими при формуванні платником податку витрат та податкових зобов`язань, податкового кредиту з податку на додану вартість. Наявність або відсутність сертифікатів якості або їх недоліки при поставці товарів має значення виключно для подальшої їх реалізації, а не при їх використанні у власній господарській діяльності, а тому така обставина не може впливати на оподаткування спірних операцій, так само як і спосіб пакування (насипом, чи в мішках), про який дійшли згоди позивач та ТОВ "Еталон Хім» вже під час укладення договору поставки від 04.06.2020 №04/06/201-М.
Обґрунтовуючи свою позицію, представник відповідача вказує також на те, що на перевірку було надано товарно-транспортні накладні, в яких відсутні будь-які відомості щодо наявності супровідних документів, а також довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, не зазначено часу прибуття, вибуття, простою, по операціям з навантаження та розвантаження. Вказує, що до перевірки не додано довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, а також будь-яких пояснень щодо місця підписання договору, службового відрядження до м. Одеса (т.1, а.с.68).
Водночас, суд відмічає, що не надання на перевірку довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, так само як і доказів на підтвердження обставин підписання договору саме в м. Одеса, також не може свідчити про відсутність реального характеру спірних господарських операцій, оскільки сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 18 січня 2021 року у справі № 816/2661/15. Крім того, доказів витребування у позивача письмового пояснення щодо обставин підписання договору з ТОВ «Еталон Хім» та доказів службового відрядження до м. Одеса для підписання договору, відповідачем суду не надано, як і доказів визнання такого договору недійсним.
Щодо товарно-транспортних накладних суд також звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 48 Закону України Про автомобільний транспорт документом для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водія є, серед інших, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж.
Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14 жовтня 1997 року затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила № 363), відповідно до пункту 1 яких товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2009 року № 207, чинною на час виникнення спірних правовідносин, було затверджено Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, чинного на час виникнення спірних правовідносин.
За змістом пунктів 1 та 2 вказаного Переліку наявність товарно-транспортної накладної є обов`язковою у випадку здійснення перевезень на договірних умовах. У випадку ж здійснення перевезення для власних потреб - накладна не оформлюється.
Таким чином, товарно-транспортна накладна підтверджує факт надання послуг з перевезення товарів (якщо таке перевезення здійснюється на договірних умовах), документує рух матеріальних цінностей та є одним із доказів реальності здійснення господарської операції з постачання товарів.
Відсутність товарно-транспортної накладної, чи недоліки, товарно-транспортної накладної, тим не менш, не може бути самостійною підставою вважати господарську операцією такою, що не відбулася.
Тому питання щодо наявності товарно-транспортної накладної, а також правильності її оформлення має оцінюватися в сукупності з іншими документами, створеними в процесі здійснення господарської операції.
Зазначена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 16.05.2019 у справі № 813/552/15, від 03 вересня 2020 року у справі №808/967/16.
При цьому, крім товарно-транспортних накладних факт перевезення придбаного товару підтверджується дослідженими вказаними вище доказами у справі, які узгоджуються між собою, у тому числі копіями подорожніх листів вантажного автомобіля (т.1, а.с.145, 146, 153, 154, 161, 162, 169, 170, 177, 178, 185, 186, 193, 194, 201, 202, 209, 210, 213), актів списання паливно-мастильних матеріалів (т.1, а.с.221,223), копією договору про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 09.02.2020, укладеного з автомобільним перевізником - СТОВ «Миронівське» (т.1, а.с.111), копію акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.08.2020 (т.1, а.с.112), копією договорів оренди транспортного засобу, а саме: автомобілю марки КАМАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 та спеціалізованого причепу реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобілю марки КАМАЗ реєстраційний номер НОМЕР_3 та спеціалізованого причепу реєстраційний номер НОМЕР_4 (т.1, а.с.224-228).
Враховуючи вищенаведене, досліджені докази в їх сукупності підтверджують обставину здійснення перевезення придбаного позивачем у контрагента товару, а відтак, суд не приймає до уваги доводи контролюючого органу щодо недоліків товарно-транспортних накладних.
Таким чином суд вважає, що реальність операцій з придбання товару, за наслідками яких позивачем сформовано податковий кредит звітного періоду, досліджена та підтверджена на підставі первинних документів податкового та бухгалтерського обліку, які відповідають вимогам статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, а саме: розкривають зміст та обсяг господарських операцій з придбання обумовлених договорами товарів (містять найменування товару, одиницю виміру та ціну, прізвища осіб, відповідальних за передачу-отримання товару). У наданих позивачем до суду документах наявні необхідні реквізити, передбачені ч. 2 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, зі змісту договору з ТОВ Еталон Хім вбачається обумовленість сторін щодо предмету договору, вартості, умов оплати та інших істотних умов, які свідчать про укладення договору з метою реального його виконання, а тому доводи відповідача щодо нереальності укладених позивачем господарської операції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Суд зазначає, що відповідачем не надано суду доказів того, що податкові накладні, оформлені ТОВ Еталон Хім не відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України.
Таким чином позивач, виконавши вимоги законодавства та сплативши податок на додану вартість в ціні придбаного товару у ТОВ Еталон Хім, яке у свою чергу, виконало вимоги діючого законодавства, видавши позивачу належним чином оформлені податкові накладні, правомірно включив суми податку на додану вартість за цим договором до податкового кредиту за перевірений період. Подані позивачем документи підтверджують реальність господарських операцій у спірних правовідносинах, а понесені позивачем витрати у спірних правовідносинах шляхом вибуття безготівкових коштів з власності даного суб`єкта господарювання (в оплату вартості придбаного товару) свідчить про відсутність наміру безпідставно отримати податкову вигоду.
Приймаючи до уваги, що у судовому засіданні було достовірно встановлено, що на виконання умов укладеного між позивачем та його контрагентом договору, відбулась поставка товару на склад позивача, товар був використаний у власній господарській діяльності, тобто така операція носила реальний характер та була виконана сторонами належним чином, суд визнає, що у позивача були всі підстави для формування податкового кредиту за даними операціями.
Згідно п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції, Суд звертав увагу на необхідність покладення обов`язку доказування на податковий орган, що цілком відповідає положенням статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Податковим органом не надано доказів на підтвердження фактичної відсутності у контрагента об`єктивної неможливості здійснення господарських операцій. Також податковим органом не доведено, що позивач та його контрагент при укладанні вказаної угоди мали умисел на її укладання з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства; намірів їх на ухилення від оподаткування, безтоварність операції, неможливість її вчинення в силу відсутності основних засобів, персоналу, тощо.
На час вчинення зазначених дій, ТОВ «Укрцентрметал» був платником податку на додану вартість, у зв`язку з чим в силу п.201.8 ст. 201 ПК України мало право на складення податкових накладних.
Поряд з цим, постачальник ТОВ «Укрцентрметал» свої зобов`язання з поставки товару не виконав та товар покупцю не передав. Через невиконання договірних зобов`язань по поставці товару, ФГ «Талісман Агро» звернулось до Господарського суду м. Києва із позовом до ТОВ «Укрцентрметал» про стягнення попередньої оплати у сумі 151084,36грн.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 12.02.2018 у справі № 910/19773/17 позов ФГ «Талісман-Агро» до ТОВ «Укрцентрметал» було задоволено повністю та на його примусове виконання було видано судовий наказ.

Станом на час розгляду справи триває виконавче провадження, відкритого Шевченківським відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції з приводу примусового виконання судового рішення Господарського суду м. Києва (т.1, а.с.100).

При цьому, як на час прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень так станом і на час розгляду справи кошти, перераховані на користь ТОВ «Укрцентрметал», останнім позивачу не повернені.

Поряд з цим, 29.01.2019 було анульовано свідоцтво платника податку на додану вартість ТОВ «Укрцентрметал» (т.1, а.с.37).

У зв`язку з анулюванням свідоцтва платника податку на додану вартість ТОВ «Укрцентрметал», що позбавляє останнього можливості у відповідності до п.192.1 ст. 192 ПК України скласти розрахунок коригування до податкової накладної при повернення постачальником суми попередньої оплати товару, та у свою чергу і можливості позивачем зареєструвати такий розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (що складається лише після надсилання постачальником відповідного розрахунок коригування) та зменшити податковий кредит, контролюючий орган робить висновок, що у такому випадку, позивач у відповідності до п.198.5 ст.198 ПК України мав нарахувати податкові зобов`язання на суму раніше виключені до податкового кредиту та скласти податкову накладну, оскільки не отриманий позивачем товар не може бути використаний у господарській діяльності.

Вказані висновки є необґрунтованими, враховуючи наступне.

Згідно із п.192.1 ст. 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Відповідно до пп.14.1.36, 14.1.231 п. 14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. Розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Згідно із п.198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку зокрема, з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Правомірність формування податкового кредиту позивачем контролюючим органом не заперечується. Водночас, враховуючи, що не отриманий позивачем товар не може бути використаний у господарській діяльності, відповідач вважає, що ФГ «Талісман Агро», згідно із пп. г п.198.5 ст. 198 ПК України зобов`язано нарахувати грошові зобов`язання не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду (яким відповідач вважає є січень 2019р.), в якому відбувається така операція та скласти і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних на вказану суму податкову накладну.

Водночас, за приписами пп. г п.198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Згідно із п.201.1 ст. 201 ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що обов`язок щодо нарахування податкових зобов`язань та складення і реєстрації зведеної податкової накладної виникає у платника лише у разі якщо придбані товари призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Важливим у цьому випадку є також встановлення звітного періоду, в якому відбувається така операція.

Водночас матеріали справи не містять докази на підтвердження того, що придбані товари позивачем було призначено для їх використання чи вже почались використатись не у господарській діяльності позивача та саме у січні 2019р. При цьому факт анулювання контрагенту позивача 29.01.2019 свідоцтва платника податку на додану вартість, з яким фактично відповідач пов`язує обов`язок позивача нарахувати податкові зобов`язання, не є у розумінні пп. г п.198.5 ст. 198 ПК України доказом використання придбаних товарів не у господарській діяльності позивача.

Таким чином, враховуючи що в судовому засіданні не було підтверджено факту початку використання товару в операціях, що не є господарською діяльністю позивача, при цьому кошти попередньої оплати ТОВ «Укрцентрметал» станом і на момент розгляду справи повернені не були, суд приходить до висновку про відсутність у позивача обов`язку за даних обставин нарахувати податкові зобов`язання на підставі пп. г п. 198.5 ст. 198 ПК України та, відповідно, скласти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 12.01.2021 за №2, яким до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 3400грн., а також за №2, в частині збільшення позивачу суми основного платежу з грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в сумі 25181грн. та штрафними санкціями у сумі 6295,25грн. також не відповідають критеріям правомірності, визначених в ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно із ч.1,2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідач як суб`єкт владних повноважень належними та допустимими доказами не довів правомірність оскаржуваних рішень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вказане положення, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Сумській області суму судового збору в розмірі 19730,36грн., сплаченого ним за подання позовної заяви згідно платіжних доручень від 24.01.2022 №№6209, 6210, 6211 (т.1 а.с.7-9, т.) та платіжного доручення від 21.02.2022 №6375 (т.2 а.с.30).

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву фермерського господарства "ТАЛІСМАН-АГРО" (41114, Сумська область, Шосткінський район, с.Погребки, вул.Зелена, буд.26, ) до Головного управління ДПС у Сумській області (вул.Іллінська, буд.13, м.Суми, Сумська область, 40009, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 12 січня 2022 року за №2, №2, №2.

Стягнути з Головного управління ДПС у Сумській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фермерського господарства "ТАЛІСМАН-АГРО" в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 19730грн.36коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 25.08.2022.

Суддя І.Г. Шевченко