Справа № 640/23456/21
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року м. Київ № 640/23456/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДПС у м. Києві
до ОСОБА_1
простягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДР: 44116011) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), в якому просить стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 144 488,49 гривень.

Позиція позивача.

Позивач зазначає, що відповідно до інтегрованої картки платника податків, ОСОБА_1 на момент звернення до суду має заборгованість перед бюджетом у розмірі 144 488,49 грн., а саме:

з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 133 426,30 грн.;

з військового збору у розмірі 11 062,19 грн.

Вказана заборгованість, як зазначає ГУ ДПС, виникла на підставі податкових повідомлень-рішень від 11.07.2019: № , №, №, № та нарахованої пені.

Оскільки вказані суми податкових зобов`язань не були сплачені та набули статусу податкового, відповідачу направлена податкова вимога №790-10 від 13.01.2020.

Відтак, враховуючи наявну суму податкового боргу, яка не погашена, позивач просить прийти рішення про стягнення цього боргу.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою судді від 01.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін.

Копія ухвали направлена за адресою АДРЕСА_1 .

Вказана адреса зазначена на час звернення до суду у позові, у витязі з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС, у картці платника податків.

Слід зазначити, що відповідно до п. 70.7. ПК України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення, протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до вимог п. 45.1. ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

З наявних матеріалів не вбачається, що відповідач повідомляв податковий орган про зміну своєї податкової адреси, як і не вбачається зняття з податкового обліку в ГУ ДПС у м. Києві та постановка в іншому органі податкової служби, а відтак, відносно направлення/ вручення кореспонденції діють правила «останнього відомого місцезнаходження фізичної особи», визначені абз. другим п. 58.3. ПК України.

Між тим, як зазначалося, поштове відправлення з копією ухвали направлено на зазначену податкову адресу відповідача, 13.09.2021 сформовано повідомлення про необхідність отримання поштового відправлення. Однак, поштове відправлення не вручене відповідачу з незалежних від суду причин («за закінченням терміну зберігання») та 13.10.2021 повернута до суду, а відтак, в силу п. 5 ч. 6 ст. 251 КАС України та в кореспонденції із загальними правилами другого речення ч. 11 ст. 126 КАС України (щодо вручення процесуальних документів суду) вказана ухвала вважається врученою відповідачу за відомою податковою адресою в силу Закону, а відповідач - належним чином повідомленим про розгляд справи.

Між тим, враховуючи те, що у матеріалах контролюючого органу згадувалась також адреса, за якою відповідач був зареєстрований до виникнення спірних відносин (до 14.06.2017), суд, з метою використання максимальних можливостей щодо інформування відповідача стосовно розгляду справи, додатково, із супровідним від 06.06.2022, направляв за зазначеною адресю матеріали позову, які, однак, також не були отримані відповідачем.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, що стосується і юридичних осіб.

Згідно з положеннями ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з п.38.1 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

У свою чергу, відповідно до:

п/п. 14.1.156. ПК України «податкове зобов`язання» - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету;

п/п. 14.1.157. ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

У даному випадку податкові зобов`язання за вищезгаданими ППР сформовані внаслідок проведення перевірки, результати якої оформлені актом від 22.03.2019 № 659/26-15-42-02-30/, яка проводилась з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу у вигляді інвестиційного прибутку (доходу) від операцій з інвестиційними активами.

Перевіркою встановлено, що відповідач, відповідно інформації ТОВ «КОРПОРАЦІЯ СКІФ-96» (ЄДР 24376307) у 2017 отримав дохід у вигляді інвестиційного прибутку від операцій з інвестиційними активами та отримав інвестиційний прибуток у сумі 500 000,00 грн.

Відповідачу направлено лист ГУ ДФС у м. Києві від 05.03.2018 №8121/Б/26-56-13-04-20 щодо виконання обов`язку подання декларації про майновий стан та доходи за 2017 та декларування доходу, отриманого у вигляді інвестиційного прибутку.

Надалі, в Акті перевірки зазначено, що в податковому розрахунку за формою 1-ДФ ТОВ «КОРПОРАЦІЯ СКІФ-96» (ЄДР 24376307) за II квартал 2017 відображено інформацію про нарахований та виплачений дохід фізичній особі ОСОБА_1 в загальній сумі 500000,00 грн. у вигляді інвестиційного прибутку (ознака доходу « 112»).

На лист ГУ ДФС у м. Києві від 04.07.2018 №31024/10/26-15-13-04-22 ТОВ «КОРПОРАЦІЯ СКІФ-96» (ЄДР 24376307) надано інформацію листом від 11.07.2018 №52 (вх. ГУ ДФС у м. Києві №42459/10 від 12.07.2018), в якому зазначено, що відповідно до договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 16.06.2017 ОСОБА_1 (Продавець) передав у власність ТОВ «КОРПОРАЦІЯ СКІФ-96» (Покупець) належну йому частку у розмірі 50 відсотків статутного капіталу ТОВ «АГАТ-А» (код ЄДР 31086753). Розрахунок здійснено шляхом перерахування грошових коштів Покупцем на поточний рахунок Продавця, про що свідчить надане до перевірки платіжне доручення №681 від 15.07.2017 на суму 500000,00 грн.

Відповідно до висновків Акту перевірки встановлено порушення відповідачем:

вимог п. 179.1 ПК України з урахуванням вимог п/п. 49.18.4 ПК України - не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017;

вимог п/п. «а» п. 176.1, п.44.1, п.44.3 ПК України - не надано до перевірки Книгу обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу;

п/п. 168.2.1, п/п. 168.1.3 ПК України з урахуванням вимог п/п. 164.2.9, п/п. 170.2.6 ПК України - не задекларовано дохід у вигляді інвестиційного прибутку (доходу) у сумі 500000,00 грн. та не сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб за 2017 рік в сумі 90000,00 грн. з отриманого такого доходу;

п/п. 1.2, п/п. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень ПК України - не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету військовий збір у сумі 7500,00 гривень з отриманого доходу у вигляді інвестиційного прибутку.

На підставі висновків Акту перевірки прийняті вищезгадані ППР від 11.07.2019:

№ , відповідно до якого відповідачу нараховано 112 500 грн. з ПДФО, з яких 90 000 грн. за основним платежем та 22500 грн. - штрафних санкцій;

№, відповідно до якого відповідачу нараховано 9375,00 грн. з військового збору, з яких 7500 грн. за основним платежем та 1875,00 грн. - за штрафними санкціями,

№, відповідно до якого позивачу нараховано штрафні санкції 510 грн. (ПДФО),

№, відповідно до якого позивачу визначено штрафні санкції у розмірі 170 грн.

Вказані ППР отримані відповідачем 16.08.2019. повідомлення про вручення надійшло контролюючому органу 02.10.2019.

Слід зазначити, що вказані ППР не є предметом оскарження та перегляду у даній справі. Оцінка правомірності ППР знаходиться поза межами компетенції суду у даній справі. Зустрічний позов відносно них до суду не заявлявся.

У взаємозв`язку з наведеним, слід зазначити, що відповідно до п. 57.3. ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

У свою чергу, відповідно до п. 56.17. ПК України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків. При цьому, відповідно до п/п. 56.17.1. ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

При цьому, відповідно до п/п. 14.1.175. ПК України «податковий борг» - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи положення та строки, визначені у п. 57.3. ПК України, а також те, що податкові зобов`язання не були сплачені, як і не були оскаржені, вказані податкові зобов`язання є узгодженими та, відповідно, набули статусу податкового боргу.

Враховуючи викладене, в ІКП вказані зобов`язання проведені (як борг) 26.08.2019.

При цьому, на цю дату нарахована пеня (ПДФО 20246,30 грн., 1687,19 грн. з військового збору)

Слід зазначити, що стягнення податкового боргу у судовому порядку передбачає, що податковим органом виконано законодавчі приписи щодо порядку формування та направлення вимоги про стягнення податкового боргу (постанова Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 140/30/20).

Пунктом п. 59.1. ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.3. ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

При цьому, відповідно до п. 59.4. ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5. ПК України).

У даному випадку, податковим органом сформована податкова вимога №790-10 від 13.01.2020 на суму 144488,49 грн., з яких: 133426,30 грн. за платежем ПДФО (КБК 11010500) та 11062,19 грн. з військового збору. У свою чергу, вказана сума розподіляється: 97500 грн. - за основним платежем, 25055,00 грн. штрафні санкції та 21933,49 грн. - пеня.

Вказана податкова вимога надіслана 31.01.2020 на податкову адресу відповідача - АДРЕСА_1 . Однак, податкова вимога була не була вручена відповідачу з незалежних від контролюючого органу причин («за закінченням встановленого строку зберігання») та з урахуванням нормативів поштового обігу 28.02.2020 (дата довідки пошти) повернута контролюючому органу, а відтак, в силу приписів п. 59.1, абзаців 2 - 3 п. п. 58.3., п. 42.2., абз. 6 п. 42.4. ПК України податкова вимога вважається врученою в силу закону.

Доказів оскарження чи скасування зазначеної вимоги суду не надано.

Слід зазначити, що ГУ ДПС звернулося до суду 18.08.2021, тобто, відповідач, з моменту вручення ППР (16.08.2019) мав майже 2 роки для оскарження відповідних нарахування, однак, не скористався такою можливістю.

При цьому, судом враховується, що про відносини з приводу отриманого інвестиційного прибутку відповідачу було відомо ще у період відносин з вищезгаданим ТОВ. Тобто, ще у той період відповідачу повинно було бути відомо про застосування до цих відносин ПК України щодо нарахування та сплати ПДФО та військового збору, що зумовлює необхідність протягом розумного часу цікавитись своїми відносинами з податковим органом.

Відповідно до п/п. ПК України 20.1.34. контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 87.11. ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Слід додати, що відповідно до п. 95.1 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

В контексті наведеного слід додати, що згідно із п. 41.2 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

У свою чергу, згідно з п. 95.2 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

У даному випадку, після формування податкової вимоги та її направлення відповідачці, минуло майже 1,5 роки, а відтак, ГУ ДПС має право звернутися до суду із стягненням цього боргу.

Відповідачем не надано суду доказів сплати податкового боргу. Наявність боргу підтверджується згаданими наданими позивачем до справи обліковими та довідковими матеріалами.

При цьому, суд знову звертає увагу, що законність вищезгаданих ППР не є предметом розгляду у даній справі.

Враховуючи викладене, а також відсутність даних щодо сплати станом на день прийняття рішення у справі боргу, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо строків давності, слід зазначити, відповідно до п/п. 102.2.2. ПК України грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано, що має місце у даному випадку.

Слід додати, що відповідно до п. 102.4. ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, що має місце у даному випадку, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Більш того, відповідно до абз. 10 п. 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України (в редакції Закону № 533-IX від 17.03.2020 та на час звернення до суду) на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу, чим і керується суд у даній справі.

Відтак, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; код ЄДР ВП 44116011) задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до бюджету податковий борг у розмірі 144 488,49 грн., з яких:

133 426,30 грн. - ПДФО (КБК 11010500),

11 062,19 грн. - військовий збір (КБК 11011001).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Днем вручення процесуальних документів в електронній формі є день отримання судом повідомлення про доставлення документів на офіційну електронну адресу особи (п. 2 ч. 6 ст. 251 КАСУ), якою є (п. 5.8. Положення про ЄСІТС від 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21): сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів або адреса електронної пошти, з якої надійшли до суду документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом (п. 59 «Перехідні положення»).

Зважаючи на Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затверджене рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21, в електронній формі апеляційні скарги подаються безпосередньо до апеляційного суду.

Суддя О.А. Кармазін