Справа № 460/10611/21
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2022-08-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 серпня 2022 року м. Рівне №460/10611/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна фіскальна служба України
визнання протиправними дій, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинення певних дій.

Позивач просить суд:

- визнати протиправним дії Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області щодо відмови у прийнятті заяви (рапорту) та підготовці висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, що пов`язана з проходженням служби в податковій міліції;

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області повторно розглянути заяву(рапорт) ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги на умовах ч.6 ст.23 Закону України "Про міліцію" (в редакції Закону №208-VIII від 13.02.2015) та постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у paзi загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" та скласти та подати висновок разом з заявою (рапортом) до Державної фіскальної служби України.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що має право на призначення і виплату йому спірної грошової допомоги саме у розмірі, визначеному статтею 23 Закону №565-ХІІ (із змінами, внесеними Законом України №208-VІІІ від 13.02.2015) та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21 жовтня 2015 року (далі - Порядок № 850), однак відповідач в супереч чинного законодавства не склав та не направив до Державної фіскальної служби України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги. Вважає такі дії відповідача протиправними та просить суд позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 11.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 08.11.2021 залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державну фіскальну службу України (вул.Львівська площа, 8, м.Київ, 04053, ).

01.12.2012 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що позивача встановлено ІІ групу інвалідності 05.10.2020, тобто після втрати чинності Законом України "Про міліцію". Вказує про те, що працівники податкової міліції проходять службу у складі ДФС і не належать до органів внутрішніх справ України. Враховуючи викладене просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Державна фіскальна служба України не скористалася своїм правом подання до суду пояснень щодо позову.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позов та з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

11.03.2011 військово-лікарською комісією встановлено ІІІ групу інвалідності та визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 50%. Причиною інвалідності є захворювання пов`язане з проходженням служби в органах податкової міліції.

З 05.10.2020 позивачу Рівненською обласною МСЕК №2 довічно встановлено ІІ (другу) групу інвалідності, причина інвалідності - захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в органах податкової міліції з ураженням внутрішніх органів і ЦНС, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №806471.

19.07.2021 позивач звернувся до Головного управління ДФС у Львівській області із заявою (рапортом) від 12.07.2021 та додатками, в якій просив, зокрема, скласти висновок про призначення одноразової грошової допомоги в зв`язку з захворюванням отриманим під час проходження служби в органах податкової міліції.

Головне управління ДФС у Львівській області листом від 22.07.2021 №92/МВ/13-97-07 повідомило позивача, що ІІ (другу) групу інвалідності позивачу встановлено після втрати чинності Законом України «Про міліцію». Зазначено про те, що працівники податкової міліції проходять службу у складі ДФС і не належать до органів внутрішніх справ України. Головне управління ДФС у Львівській області повернуло наданий позивачем пакет документів щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги для приведення його у відповідність згідно з чинним законодавством України.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Діяльність податкової міліції регулюється Розділом ХVІІІ-2 Податкового кодексу України (далі - ПК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.353.1 ст.353 ПК України, особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Пункт 356.1 статті 356 ПК України закріплює, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України "Про Національну поліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Відповідно до ч.6 ст.23 Закону України "Про міліцію" (в редакції Закону України "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" від 13.02.2015 №208-VIII (далі - Закон № 208)) встановлено, що: У разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

07.11.2015 втратив чинність Закон України "Про міліцію" та набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію".

Пунктом 15 Розділу ХІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

На виконання ст.23 Закону України "Про міліцію", постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850).

Пунктом 2 зазначеної постанови установлено, що особам, які до набрання чинності Законом України від 13.02.2015 №208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707.

Отже, передбачені в Законі України "Про міліцію" гарантії соціального та правового захисту для працівників міліції продовжують поширювати свою дію на працівників податкової міліції та реалізуються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Тому, за колишніми працівниками податкової міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію", і в тому числі після повторного огляду коли, згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії встановлено вищу групу інвалідності.

Висновки аналогічного характеру викладено в постанові Верховного Суду від 13.04.2022 №806/912/18.

У період з 12.03.2015 (дата набрання чинності Закону №208-VIII) до 31.10.2015 (дата набрання чинності Порядку №850) механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.23 Закону України "Про міліцію" визначав Порядок №707.

У справі, яка розглядається, інвалідність ІІ групи позивачу встановлено з 05.10.2020, тобто після набрання чинності Законом №208-VIII.

З заявою про призначення одноразової грошової допомоги позивач звернувся після набрання чинності Порядком № 850.

Таким чином, оскільки право на отримання одноразової грошової допомоги позивач отримав після набрання чинності Законом №208-VIII, розмір такої допомоги йому повинен розраховуватися у відповідності зі ст.23 Закону України "Про міліцію" (в редакції, чинній з 12.03.2015) та відповідно до Порядку № 850.

Аналогічного висновку Верховний Cуд дійшов в постановах від 10 грудня 2020 року у справі № 820/3296/17, від 05 лютого 2020 року у справі № 580/103/19, від 25 січня 2022 року у справі № 822/2230/17.

На підставі викладеного, суд вважає безпідставними твердження відповідача про те, що на спірні правовідносини не розповсюджується дія Порядку №850, який, відповідно до п.1, визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Відповідно до п.7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пункт 8 Порядку № 850 передбачає, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Згідно з п.9 Порядку №850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, ГУ ДФС у Львівській області, отримавши заяву позивача про виплату йому спірної грошової допомоги, а також додані до неї документи, було зобов`язано, у строк та згідно з процедурою, визначеною Порядком №850, скласти висновок щодо виплати такої допомоги та подати його до ДФС України разом з матеріалами цієї заяви, а ДФС України в місячний строк після надходження зазначених документів прийняти рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги.

Проте, як було встановлено судом ГУ ДФС у Львівській області не склало висновок відповідно до Порядку №850 щодо виплати такої допомоги та не направило до ДФС України заяву (рапорт) позивача та додані до неї матеріали.

Таким чином, ГУ ДФС у Львівській області, не склавши та не подавши до ДФС України висновок щодо виплати грошової допомоги допустило протиправну бездіяльність.

Відтак, враховуючи, що ГУ ДФС у Львівській області протиправно не склало та не подало в у встановлений строк до ДФС України висновок щодо виплати грошової допомоги, суд з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача вважає за потрібне зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області повторно розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги на умовах ч.6 ст.23 Закону України "Про міліцію" (в редакції Закону №208-VIII від 13.02.2015) та постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у paзi загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" та скласти та подати висновок разом з заявою (рапортом) до Державної фіскальної служби України.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державна фіскальна служба України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області щодо відмови у прийнятті заяви (рапорту) та підготовці висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, що пов`язана з проходженням служби в податковій міліції.

Зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області повторно розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги на умовах ч.6 ст.23 Закону України "Про міліцію" (в редакції Закону №208-VIII від 13.02.2015) та постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у paзi загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", скласти та подати висновок до Державної фіскальної служби України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 24 серпня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області (вул.Стрийська,35,м.Львів,79003, ЄДРПОУ/РНОКПП 39462700)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна фіскальна служба України Адреса: вул.Львівська площа, 8, м.Київ, 04053, .

Суддя В.В. Щербаков