Справа № 420/8488/22
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2022-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8488/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

за участю секретаря - Ляшенко Ю.В.,

за участю сторін: представника позивача - Портного М.І.,

представника відповідача - Пташинської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за позовом приватного підприємства ІНАУТ (вул. Чорноморського козацтва, 103, оф. 205, м. Одеса, 65003, ) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов приватного підприємства ІНАУТ до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби, в якому позивач просив:

визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UА500020/2022/000168/2 від 22.02.2022 року, № UА500020/2022/000165/2 від 22.02.2022 року, № UА500020/2022/000166/2 від 22.02.2022 року, № UА500020/2022/000167/2 від 22.02.2022 року;

визнати протиправними та скасувати картки відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500020/2022/000214, № UА500020/2022/000211, № UА500020/2022/000212, № UА500020/2022/000213.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі Контракту №04-06-20-UA від 04.06.2020 року (з урахуванням додаткової угоди до Контракту від 01.12.2020 року та додаткової угоди до Контракту від 30.12.2021 року), укладеного між приватним підприємства «ІНАУТ» (покупець) та «MINGHONG TECHNOLOGY CO., LIMITED» (продавець), у лютому 2022 року на адресу ПП «ІНАУТ» було здійснено поставку акумуляторних батарей із Китайської Народної Республіки (КНР). На підставі чого декларантом Приватним підприємством «КАМІОН», яке надавало послуги з декларування товарів Приватному підприємству «ІНАУТ», до Одеської митниці було подано наступні митні декларації: № UA500020/2022/005607 від 22.02.2022 року, № UA500020/2022/005608 від 22.02.2022 року, № UA500020/2022/005610 від 22.02.2022 року, № UA500020/2022/005612 від 22.02.2022 року на товар «акумуляторні батареї електричні...», торговельної марки LOGICPOWER, фірма-виробник «ZHENZHEN LOGICFOX INTERNATIONAL TRADING CO LIMITED», країна виробництва - CN. Декларантом було визначено митну вартість за першим основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

По зазначеним митним деклараціям Одеською митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UА500020/2022/000168/2, №UA500020/2022/000165/2, №UА500020/2022/000166/2, №UА500020/2022/000167/2, в яких відповідач застосував шостий (резервний) метод для визначення митної вартості Товару.

У результаті чого по всім митним деклараціям митні платежі було збільшено загалом на 2 653 361,87 грн.

На підставі Рішень про коригування митної вартості товарів Одеською митницею було винесено картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500020/2022/000214, №UА500020/2022/000211, №UА500020/2022/000212, №UА500020/2022/000213.

Однак, з такими рішеннями митного органу позивач не погоджується з огляду на їх незаконність, та вважає, що вони підлягають скасуванню.

Позивач вказує, що з поданих відповідачу документів вбачається, що ціна товару за митними деклараціями вказана разом з упаковкою, тобто вартість упаковки включається до ціни товару.

Також позивач зазначив, що поставка товару здійснювалася за умовами "СРТ-Одеса" (Правил "ІНКОТЕРМС"), які не передбачають обов`язковості страхування товару. Тобто, страхування товару не здійснювалося, а згідно п.8 ч.3 ст.53 МК України страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, подаються лише у випадках, якщо страхування здійснювалося.

Крім того, позивач зауважує, що в Рішеннях про коригування митної вартості відповідач не вказав причину незастосування інших методів визначення митної вартості, ніж шостий, зазначивши лише про відсутність відповідних документів. При цьому, в обґрунтування неможливості застосування певних другорядних методів, відповідач повинен був конкретизувати підстави незастосування цих методів.

Як зазначає позивач, відповідач зобов`язаний був навести у кожному рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

На думку позивача, ним були надані для митного оформлення Товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, такі документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, тощо, а отже відмова відповідача у розмитненні Товару є неправомірною, а Рішення та Картки відмови є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою судді від 27.06.2022 року позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

27.06.2022 року до суду на усунення недоліків надійшла уточнена позовна заява.

Ухвалою судді від 04.07.2022 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

18.07.2022 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов, згідно якого відповідач вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подані митні декларації (МД) № UA500020/2022/005607 від 22.02.2022 року, № UA500020/2022/005608 від 22.02.2022 року, № UA500020/2022/005610 від 22.02.2022 року, № UA500020/2022/005612 від 22.02.2022 року, а також документи зазначені в графі 44 МД.

На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом із зазначеними деклараціями було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішень про коригування митної вартості товарів: №UА500020/2022/000168/2 від 22.02.2022, №UA500020/2022/000165/2 від 22.02.2022, №UА500020/2022/000166/2 від 22.02.2022, №UА500020/2022/000167/2 від 22.02.2022. Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

Так, по МД № UА500020/2022/005607 від 22.02.2022 митним органом отримано лист уповноваженої особи від 22.02.2022 № 181 з відмовою надання витребуваних документів в повному обсязі.

По МД № UА500020/2022/005608 від 22.02.2022 митним органом отримано лист уповноваженої особи від 22.02.2022 № 180 з відмовою надання витребуваних документів в повному обсязі у продовж 10 діб.

По МД № UА500020/2022/005610 від 22.02.2022 митним органом отримано лист уповноваженої особи від 22.12.2021 № 183 з відмовою надання витребуваних документів в повному обсязі у продовж 10 діб.

По МД № UА500020/2022/005612 від 22.02.2022 митним органом отримано лист уповноваженої особи від 22.02.2022 № 182 з відмовою надання витребуваних документів в повному обсязі у продовж 10 діб.

Таким чином, декларантом не подано всіх документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій ст. 53 МКУ, не спростовані наявні розбіжності.

Відповідно до частини другої статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495- VI метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор» відповідачем встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, у максимально наближений до митного оформлення час, є більшим та становить:

по МД № UA500020/2022/005607 від 22.02.2022:

на рівні 4,93 дол. США за 1 кг нетто, що відповідає рівню 96,1360 дол. США за 1 шт. (МД №UA500150/2022/1571 від 07.02.2022 року);

по МД № UA500020/2022/005608 від 22.02.2022:

на рівні 4,93 дол. США за 1 кг нетто, що відповідає рівню 30,71 дол. США за 1 шт. (МД №UA500020/2021/217109 від 21.10.2021 року), ніж товар «Акумулятори електричні, свинцеві. Не для цивільної авіації: Акумулятор 12V», умови поставки: СРТ, метод визначення МВ:1, контракт: непрямий), заявлено декларантом (1,31 дол. США/кг(39,38 дол. США/шт.)), контракт: непрямий, умови поставки: СРТ, метод визначення МВ:1;

по МД № UA500020/2022/005610 від 22.02.2022:

на рівні 4,93 дол. США за 1 кг нетто, (МД №UA500020/2022/3139 від 31.01.2022 року, МД №UA500150/2022/1571 від 07.02.2022 року), умови поставки: СРТ, метод визначення МВ:1, контракт: непрямий), ніж заявлено декларантом (1,31 дол. США/кг, контракт: непрямий, умови поставки: СРТ, метод визначення МВ:1;

по МД № UA500020/2022/005612 від 22.02.2022:

на рівні 4,93 дол. США за 1 кг нетто, (МД №UA500020/2022/3139 від 31.01.2022 року, МД №UA500150/2022/1571 від 07.02.2022 року), умови поставки: СРТ, метод визначення МВ:1, контракт: непрямий), ніж заявлено декларантом (1,31 дол. США/кг, контракт: непрямий, умови поставки: СРТ, метод визначення МВ:1).

На думку відповідача, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цих рішеннях визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.

Враховуючи вищевикладені причини, та положення частини 6 статті 54, ч. 1,2,3 статті 256 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ, Одеською митницею були видані картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500020/2022/000214 від 22.02.2022, №UА500020/2022/000211 від 22.02.2022, №UА500020/2022/000212 від 22.02.2022, №UА500020/2022/000213 від 22.02.2022 та роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Таким чином, відповідач вважає, що Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішень про коригування митної вартості товару №UА500020/2022/000168/2 від 22.02.2022, №UА500020/2022/000165/2 від 22.02.2022, №UА500020/2022/000166/2 від 22.02.2022, №UА500020/2022/000167/2 від 22.02.2022 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500020/2022/000214 від 22.02.2022, №UА500020/2022/000211 від 22.02.2022, №UА500020/2022/000212 від 22.02.2022, №UА500020/2022/000213 від 22.02.2022 діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову Приватного підприємства "ІНАУТ".

20.07.2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач, повторюючи твердження позовної заяви, не погоджується із зазначеним у відзиві та просить задовольнити позов у повному обсязі.

При цьому, позивач наголошує, що відповідно відзиву на адміністративний позов рішення Одеською митницею приймалися виключно на підставі застосування системи управління ризиками та інформації з ЄАІС.

Разом з цим, посилаючись на практику Верховного суду України, позивач зазначає, що відомості, які містяться в ЄАІС, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень, та жодним чином не можуть слугувати визначальним фактором під час прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювалися цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР).

Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, шо стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Разом з тим, наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю вищою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не є підставою для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо) і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

25.07.2022 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких представник відповідача, зазначаючи норми Митного кодексу, підкреслює, що Митним кодексом України не допускається ігнорування та не виконання форм контролю встановлених системою управління ризиками.

Крім того, посилаючись на постанови Верховного суду України, відповідач звертає увагу, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу.

У свою чергу, представник позивача у запереченнях, що надійшли до суду 29.07.2022 року, наголошує, що спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості є рекомендацією посадовій особі митного органу, а відомості, які містяться в ЄАІС, мають також лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Інші доводи та заперечення сторін, викладені у відповіді на відзив, запереченнях на відповідь на відзив, а також запереченнях позивача від 29.07.2022 року, за своєю суттю є аналогічними тим, на які посилаються сторони у позові та відзиві на позовну заяву.

Ухвалою суду від 02.08.2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, було закрито підготовче провадження, а справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні 17.08.2022 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених в тексті позовної заяви та відповіді на відзив.

У судовому засідання 17.08.2022 року представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

04.06.2020 року між ПП ІНАУТ (Покупець) та MINGHONG TECHNOLOGY CO., LIMITED (Продавець) укладено Контракт № 04-06-20-UA, відповідно до якого продавець продає, а покупець купує Товар на умовах СРТ-Одеса (ІНКОТЕРМС 2020). Кількість та номенклатура Товару зазначається в інвойсі.

На підставі Контракту №04-06-20-UA від 04.06.2020 року (з урахуванням Додаткової угоди до Контракту від 01.12.2020 р. та Додаткової угоди до Контракту від 30.12.2021 р.) у лютому 2022 року на адресу ПП ІНАУТ було здійснено поставку акумуляторних батарей із Китайської Народної Республіки (КНР). Товар надійшов на адресу позивача в чотирьох контейнерах: EITU9214389, EMCU8735339, EMCU8742261, EMCU8744330.

З метою митного оформлення імпортованого товару 22.02.2022 року декларантом - Приватним підприємством «КАМІОН», яке надавало послуги з декларування товарів позивачу, до Одеської митниці було подано наступні митні декларації: № UA500020/2022/005607, № UA500020/2022/005608, № UA500020/2022/005610, № UA500020/2022/005612 на товар «акумуляторні батареї електричні...», торговельної марки LOGICPOWER, фірма-виробник «ZHENZHEN LOGICFOX INTERNATIONAL TRADING CO LIMITED», країна виробництва - CN.

Так, по митній декларації № UA500020/2022/005607 від 22.02.2022 р. Товар надійшов в контейнері EITU9214389 за коносаментом 67Н, інвойсом від 11.01.2022 року № 04-06-20-UA-56, пакувальним листом від 11.01.2022 року № 04-06-20-UA-56PL, в кількості 1189 шт., вагою брутто 23791,1 кг., нетто 23 185,6 кг

У графі 31 Митної декларації вказаний опис товару 1: Акумуляторні батареї, електричні, нові, свинцеві, що працюють на не рідкому електроліті, герметичні, захищені від витікання, які не мають отворів для обслуговування (долива дистильованої води), тип електроліту кислотний, прямокутної форми, призначені для джерел безперебійного живлення, виготовлені по типу AGM-технології (з застосуванням просоченого електролітом пористого (адсорбенту) із скловолокна) та по типу GEL технології (з застосуванням в якості електроліту загущеного розчину сірчаної кислоти у вигляді гелю).

Митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною договору.

Разом з митною декларацією № UA500020/2022/005607 декларантом до митниці серед інших документів було подано інвойс продавця від 11.01.2022 року № 04-06-20-UA- 56, відповідно до якого вартість акумуляторних батарей складає 30 393,10 доларів США.

По митній декларації № UA500020/2022/005608 від 22.02.2022 р. Товар надійшов в контейнері EMCU8735339 за коносаментом 67F, інвойсом від 11.01.2022 року № 04-06-20-UA-55, пакувальним листом від 11.01.2022 року № 04-06-20-UA-55PL, в кількості 720 шт., вагою брутто 22 291,2 кг., нетто 21 642,8 кг.

У графі 31 Митної декларації вказаний опис товару 1: Акумуляторні батареї, електричні, нові, свинцеві, що працюють на не рідкому електроліті, герметичні, захищені від витікання, які не мають отворів для обслуговування (долива дистильованої води), тип електроліту кислотний, прямокутної форми, призначені для джерел безперебійного живлення, виготовлені по типу AGM-технології (з застосуванням просоченого електролітом пористого (адсорбенту) із скловолокна) та по типу GEL технології ( з застосуванням в якості електроліту загущеного розчину сірчаної кислоти у вигляді гелю).

Митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною договору.

Разом з митною декларацією № UА500020/2022/005608 декларантом до митниці серед інших документів було подано інвойс продавця від 11.01.2022 року № 04-06-20-UА- 55, відповідно до якого вартість акумуляторних батарей складає 28 353,80 доларів США.

По митній декларації № UA500020/2022/005610 від 22.02.2022 р. Товар надійшов в контейнері EMCU8742261 за коносаментом 67В, інвойсом від 11.01.2022 року № 04-06-20-UA-53, пакувальним листом від 11.01.2022 року № 04-06-20-UA-53PL, в кількості 629 шт., вагою брутто 22 014,3 кг., нетто 21 607,8 кг.

У графі 31 Митної декларації вказаний опис товару 1: Акумуляторні батареї, електричні, нові, свинцеві, що працюють на не рідкому електроліті, герметичні, захищені від витікання, які не мають отворів для обслуговування (долива дистильованої води), тип електроліту кислотний, прямокутної форми, призначені для джерел безперебійного живлення, виготовлені по типу AGM-технології (з застосуванням просоченого електролітом пористого (адсорбенту) із скловолокна) та по типу GEL технології (з застосуванням в якості електроліту загущеного розчину сірчаної кислоти у вигляді гелю).

Митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною договору.

Разом з митною декларацією № UА500020/2022/005610 декларантом до митниці серед інших документів було подано інвойс продавця від 11.01.2022 року № 04-06-20-UА-53 відповідно до якого вартість акумуляторних батарей складає 28 312,50 доларів США.

По митній декларації № UA500020/2022/005612 від 22.02.2022 р. Товар надійшов в контейнері EMCU8744330 за коносаментом 67D, інвойсом від 11.01.2022 РОКУ № 04-06-20-UA-54, пакувальним листом від 11.01.2022 року № 04-06-20-UA-54PL, в кількості 816 шт., вагою брутто 21 355 кг., нетто 20 852,5 кг.

У графі 31 Митної декларації вказаний опис товару 1: Акумуляторні батареї, електричні, нові, свинцеві, що працюють на не рідкому електроліті, герметичні, захищені від витікання, які не мають отворів для обслуговування (долива дистильованої води), тип електроліту кислотний, прямокутної форми, призначені для джерел безперебійного живлення, виготовлені по типу AGM-технології (з застосуванням просоченого електролітом пористого (адсорбенту) із скловолокна) та по типу GEL технології (з застосуванням в якості електроліту загущеного розчину сірчаної кислоти у вигляді гелю); товару 2: Частини акумуляторів: корпуси для акумуляторів, із пластика 350 шт.

Митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною договору.

Разом з митною декларацією № UА500020/2022/005612 декларантом до митниці серед інших документів було подано інвойс продавця від 11.01.2022 року № 04-06-20-UА-54, відповідно до якого вартість акумуляторних батарей складає 28 015,00 доларів США.

Під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів по митним деклараціям: № UA500020/2022/005607, № UA500020/2022/005608, № UA500020/2022/005610, № UA500020/2022/005612 митним органом було встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всiх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме:

по МД № UА500020/2022/005607 від 22.02.2022:

1. відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу поставка товару здійснюється на умовах СРТ Одеса тобто вартість страхування не включена у вартість товару. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

2. відповідно до пп. в) п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Відповідно до п.7 визначені вимоги до експортного пакування товару та відповідно до товаросупровідних документів, товар постачається в пакуванні, проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

По МД № UА500020/2022/005608 від 22.02.2022:

1. відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу поставка товару здійснюється на умовах СРТ Одеса тобто вартість страхування не включена у вартість товару. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

2. відповідно до пп. в) п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Відповідно до п.7 визначені вимоги до експортного пакування товару та відповідно до товаросупровідних документів, товар постачається в пакуванні, проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

3. Відповідно до п.2.1 зовнішньоекономічного договору від 04.06.2020 №04-06-20-UA продавець продає, а покупець купує товар, кількість та номенклатура якого зазначається в Інвойсах, разом з цим, в пункті 4.1 Контракту міститься інформація про загальну вартість Контракту: 80472,09 доларів США. 27.09.2021 додатковою угодою до Контракту № б/н змінено п.4.1., а саме, викладено в редакції: «Загальна вартість Контракту: 115074.40 доларів США». Проте, із зазначенням точної вартості товару, в п.2.1 Контракту: «Предмет контракту» не зазначено найменування або номенклатуру товару. Враховуючи вищевикладене, та те, що відповідно до інформації, що міститься в АСМО «Інспектор» згідно зовнішньоекономічного контракту від 04.06.2020 №04-06-20-UA на адресу Покупця: ПП «Інаут» протягом 2020-2021 років неодноразово надходив товар, загальна вартість якого більша, чим визначена вимогами Контракту, виникають сумніви щодо достовірності інформації щодо вартості товару, що міститься в поданих до митного оформлення документах.

По МД № UA500020/2022/005610 від 22.02.2022:

1. відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу поставка товару здійснюється на умовах СРТ Одеса тобто вартість страхування не включена у вартість товару. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

2. відповідно до пп. в) п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Відповідно до п.7 визначені вимоги до експортного пакування товару та відповідно до товаросупровідних документів, товар постачається в пакуванні, проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

По МД № UA500020/2022/005612 від 22.02.2022:

1. відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу поставка товару здійснюється на умовах СРТ Одеса тобто вартість страхування не включена у вартість товару. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

2. відповідно до пп. в) п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Відповідно до п.7 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 04.06.2020 р. №04-06-20-UA, визначені вимоги до експортного пакування товару та відповідно до товаросупровідних документів, товар постачається в пакуванні, проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Враховуючи вищезазначене, відповідно до частини 3 статті 53 МКУ декларанту поставлена вимога протягом 10 календарних днiв надати (за наявності) такі додаткові документи:

По МД № UА500020/2022/005607 від 22.02.2022:

1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 4) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову згідно до ст. 254 Митного кодексу України;

По МД № UА500020/2022/005608 від 22.02.2022:

1) виписку з бухгалтерської документацїї; 2) каталоги виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 4) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову згідно до ст. 254 Митного кодексу України;

По МД № UА500020/2022/005610 від 22.02.2022:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору(контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову згідно до ст. 254 Митного кодексу України; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

По МД № UА500020/2022/005612 від 22.02.2022:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Зазначені документи необхідно було надати з перекладом на українську мову відповідно до статті 254 МКУ.

Також повідомлено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

22.02.2022 року митним органом отримано листи уповноваженої особи від 22.02.2022 року №№180,181,182,183 (по кожній митній декларації відповідно) з відмовою надання витребуваних документів у повному обсязі упродовж 10 діб.

22.02.2022 року Одеською митницею були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів:

№ UА500020/2022/000165/2 за митною декларацією № UА500020/2022/005608, яким митну вартість Товару, заявленого в митній декларації, скореговано до 148,1930 доларів США за одиницю (загальна вартість 106 698,96 доларів США - 3 039 277,20 грн.), замість заявленої декларантом митної вартості у розмірі 807 646,65 грн.;

№ UА500020/2022/000166/2 за митною декларацією № UА500020/2022/005610, яким митну вартість Товару, заявленого в митній декларації, скореговано до 75,1300 доларів США за одиницю (загальна вартість 106 534,34 доларів США - 3 034 588,06 грн.), замість заявленої декларантом митної вартості у розмірі 806 470,24 грн;

№ UА500020/2022/000167/2 за митною декларацією № UА500020/2022/005612, яким митну вартість Товару, заявленого в митній декларації, скореговано до 17,1786 доларів США. за одиницю (загальна вартість 101 078,88 доларів США - 2 879 191,46 грн.), замість заявленої декларантом митної вартості у розмірі 765 096,36 грн.;

№ UА500020/2022/000168/2 за митною декларацією № UА500020/2022/005607, яким митну вартість Товару, заявленого в митній декларації, скореговано до 96,1360 доларів США за одиницю (загальна вартість 114305,70 доларів США. - 3 255 952,14 грн.), замість заявленої декларантом митної вартості у розмірі 865 735,30 грн.

Відповідно зазначених рішень, Одеською митницею обрано метод визначення митної вартості - другорядний: резервний.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару №UА500020/2022/000165/2 Одеська митниця Держмитслужби 22.02.2022 року видала позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації №UА500020/2022/005608, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2022/000211.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару №UА500020/2022/000166/2 Одеська митниця Держмитслужби 22.02.2022 року видала позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації №UА500020/2022/005610, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2022/000212.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару №UА500020/2022/000167/2 Одеська митниця Держмитслужби 22.02.2022 року видала позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації №UА500020/2022/005612, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2022/000213.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару №UА500020/2022/000168/2 Одеська митниця Держмитслужби 22.02.2022 року видала позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації №UА500020/2022/005607, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2022/000214.

Вважаючи протиправними Рішення про коригування митної вартості, а також картки відмови в прийнятті митної декларації, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що правовідносини, що виникли між сторонами у даній адміністративній справі, врегульовано нормами Митного кодексу України (далі - МК України).

Згідно ст. 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною першою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на митні органи.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, п. 24 ст.4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з частиною 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу частин 1, 2 ст. 53 МК України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом органу доходів та зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011р. №3018-VI Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Частиною п`ятою статті 53 МК України чітко та імперативно визначено, що митним органом забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованим та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

У свою чергу, не наведення відповідачем в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України, зокрема, у постановах від 31.03.2015 року у справі №21-127а15, від 30.06.2015 року у справі № 21 -591 аі5 (814/283/14), Верховним Судом, зокрема, постановах від 20.02.2018 року № 826/997/16, від 20.02.2015 року № 826/8799/16, від 17.04.2018 року № 815/329/17, від 14.09.2018 року №821/1617/17.

Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Частиною першою статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною дев`ятою статті 58 МК України передбачено, що розрахунки при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню, а отже, враховуючи вищевикладені обставини не було можливим застосувати метод визначення митної вартості за ціною договору.

Частиною 8 статті 57 МК України встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, органи доходів і зборів мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.

Відповідач в рішеннях про коригування митної вартості зазначив, що подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

Проте суд не погоджується з зазначеними висновками відповідача з огляду на наступне.

В оскаржуваних рішеннях відповідач зазначив, що відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Судом встановлено, що відповідно п. 2.1 Контракту №04-06-20-UA продавець продає, а покупець купує Товар на умовах СРТ-Одеса (ІНКОТЕРМС 2020).

Згідно умов поставки СРТ (Carriage Paid To) фрахт/перевезення оплачено до <...> (назва місця призначення) продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб.

Разом з тим, умови поставки СРТ за ІНКОТЕРМС 2020 не встановлюють обов`язковість страхування товару. Отже відповідач робить висновок про те, що вартість страхування не включена у вартість товару, хоча страхування товару не є обов`язковим.

Суд зазначає, що страхування при СРТ є зоною відповідальності покупця (Позивача), якщо він вважає, що це потрібно. Контрактом №04-06-20-UA від 04.06.2020 р. не передбачено падання документів зі страхування товару покупцю.

При цьому, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, подаються декларантом для підтвердження митної вартості лише у випадках, якщо здійснювалось страхування, про що зазначено в п.8 ч.3 ст.53 МК України.

Тому суд доходить висновку, що контролюючим органом безпідставно зазначено про відсутність відповідних документів та витрат на підтвердження страхування товару.

Щодо твердження відповідача, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо такої складової митної вартості товару, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, суд зазначає наступне.

Згідно з п.п. в), п. 1 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари додаються, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті витрати понесені покупцем - вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням.

Контрактом №04-06-20-UA від 04.06.2020 року та інвойсами передбачено умови поставки - СРТ Одеса за ІНКОТЕРМС 2020, що означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення.

Суд зазначає, що позивачем для підтвердження розміру митної вартості разом з митними деклараціями надано зовнішньоекономічний контракт № 04-06-2020-UA від 04.06.2020 року, додаткові угоди до контракту, інвойси № 04-06-20-UA-53, № 04-06-20-UA-54, № 04-06-20-UA-55, № 04-06-20-UA-56 та пакувальні листи № 04-06-2020-UA-53PL, № 04-06-2020-UA-54PL, № 04-06-2020-UA-55PL, № 04-06-2020-UA-56PL.

Даними документами підтверджено, що ціна товару:

-за митною декларацією № UA500020/2022/005607, вагою брутто 23791,1 кг., нетто 23185,6 кг. (тобто, разом з упаковкою) підлягає сплаті у розмірі 30 393,10 доларів США;

-за митною декларацією № UA500020/2022/005608, вагою брутто 22291,2 кг., нетто 21642,8 кг. (тобто, разом з упаковкою) підлягає сплаті у розмірі 28 353,80 доларів США.

-за митною декларацією № UA500020/2022/005610, вагою брутто 22014,3 кг., нетто 21607,8 кг. (тобто, разом з упаковкою) підлягає сплаті у розмірі 28 312,50 доларів США.

-за митною декларацією № UA500020/2022/005612, вагою брутто 21 355,0 кг., нетто 20 852,0 кг. (тобто, разом з упаковкою) підлягає сплаті у розмірі 28 015,00 доларів США.

Відповідно пункту 7.1 Контракту № 04-06-20-UA зазначено, що товар повинен відвантажуватись в експортній упаковці, що відповідає характеру Товару.

Вказане свідчить про те, що продаж товару та його переміщення разом з упаковкою передбачено умовами контракту, вартість упаковки включається до ціни товару і витрати на упаковку або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням, були понесені не покупцем, а продавцем.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі 37. Процедура митної декларації має бути зазначено ZZ32, в той час як у вказаній графі митних декларацій № UA500020/2022/005607 від 22.02.2022 року, № UA500020/2022/005608 від 22.02.2022 року, № UA500020/2022/005610 від 22.02.2022 року, № UA500020/2022/005612 від 22.02.2022 року поданих позивачем зазначено ZZ00 (тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

За таких обставин, при постачанні спірного товару вартість тари та пакування включена до ціни товару, яка вказана в інвойсі і тому, при визначенні складових митної вартості товару, не повинна була додаватись окремо.

У рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500020/2022/000166/2 вiд 22.02.2022 р. також зазначено, що відповідно до п.2.1 зовнішньоекономічного договору від 04.06.2020 №04-06-20-UA продавець продає, а покупець купує товар, кількість та номенклатура якого зазначається в Інвойсах, разом з цим, в пункті 4.1 Контракту міститься інформація про загальну вартість Контракту: 80472,09 доларів США. 27.09.2021 додатковою угодою до Контракту № б/н змінено п.4.1., а саме, викладено в редакції: «Загальна вартість Контракту: 115074.40 доларів США». Проте, із зазначенням точної вартості товару, в п.2.1 Контракту: «Предмет контракту» не зазначено найменування або номенклатуру товару. Враховуючи вищевикладене, та те, що відповідно до інформації, що міститься в АСМО «Інспектор» згідно зовнішньоекономічного контракту від 04.06.2020 №04-06-20-UA на адресу Покупця: ПП «Інаут» протягом 2020-2021 років неодноразово надходив товар, загальна вартість якого більша, чим визначена вимогами Контракту, виникають сумніви щодо достовірності інформації щодо вартості товару, що міститься в поданих до митного оформлення документах.

Суд критично оцінює такі твердження відповідача з огляду на наступне.

Судом встановлено, що за умовами Контракту № 04-06-20-UА, зокрема п.2.1. визначено, шо кількість та номенклатура Товару визначається в інвойсі. Те ж саме погоджено Додатковою угодою від 30.12.2021 року (п. 2.1.5). Вказане кореспондується з положеннями пункту 4.1. Контракту (зміненого відповідно до Додаткової угоди від 30.12.2021 року), відповідно до якого ціна Контракту складає 115074,40 дол. США.

Зокрема, в інвойсі № 04-06-20-UA-53 від 11.01.2022 року, який є невід`ємною частиною контракту, зазначено повне найменування кожного товару, номенклатура, кількість одиниць товару, ціна товару за кожну одиницю та загальна вартість товару. Зазначений інвойс належним чином засвідчений та скріплений печаткою продавця, що свідчить про достовірність вартості та кількості поставленого товару.

Суд звертає увагу, що і Контракт № 04-06-20-UА від 04.06.2020 року, і інвойс № 04-06-20-UA-53 від 11.01.2022 року були надані відповідачу при здійсненні митного оформлення разом із МД UA500020/2022/005610 від 22.02.2022 р.

Крім того, суд погоджується з доводами позивача, що надаючи таке обґрунтування, відповідач не врахував індивідуальність кожного поставленого Товару, а саме те, що товар, зокрема акумуляторні батареї, поставлялися різних марок, різної потужності та різних виробників і вартість яких, відповідно, також різниться в залежності від характеристик товару.

Отже, сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що декларантом надані не всі документи є необґрунтованими. Крім того, будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої ПП ІНАУТ митної вартості товару судом не встановлено.

Суд зазначає, що встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 20.02.2018 у справі №809/1884/16.

Суд зазначає, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів не містять достатніх пояснень з боку митного органу щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та інформації і джерел, які використовувались митницею при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів всупереч положенням п.п.2, 4 ч. 2 ст.55 МК України.

Згідно з наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 р. Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору митницею при визначенні митної вартості товарів у Графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

В оскаржуваних рішеннях не визначено, яка з перелічених у ч. 2 ст. 58 МК України підстав у даному випадку стала причиною неможливості застосування першого методу, яка складова частина митної вартості товару не піддається обчисленню, або непідтверджена документально, чи неправильно обрахована, що позбавляло позивача можливості надати належні документи чи обґрунтування.

З урахуванням зазначеного, суд встановив, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості товарів, за наслідками яких розпочалась процедура консультацій та в подальшому скориговано митну вартість товару.

Суд звертає увагу, що лише у разі встановлення митним органом невідповідності числових значень складових митної вартості товару в документах, які підтверджують митну вартість товарів, митний орган має право вимагати від декларанта надання додаткових документів для встановлення дійсної митної вартості товару.

При цьому, окремі недоліки в оформленні документів не є підставою для не прийняття зазначених документів для підтвердження митної вартості товарів.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів № UА500020/2022/000168/2 від 22.02.2022 року, № UА500020/2022/000165/2 від 22.02.2022 року, № UА500020/2022/000166/2 від 22.02.2022 року, № UА500020/2022/000167/2 від 22.02.2022 року та, відповідно, картки відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500020/2022/000214, № UА500020/2022/000211, № UА500020/2022/000212, № UА500020/2022/000213, у зв`язку з чим вони належать до скасування.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги належать до задоволення.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачем, за звернення до суду з даним адміністративним позовом, було сплачено судовий збір у розмірі 34 734 грн.

У зв`язку з задоволенням даного адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 34 734 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву приватного підприємства ІНАУТ (вул. Чорноморського козацтва, 103, оф. 205, м. Одеса, 65003, ) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500020/2022/000168/2 вiд 22.02.2022 року, №UA500020/2022/000165/2 вiд 22.02.2022 року, №UA500020/2022/000166/2 вiд 22.02.2022 року, №UA500020/2022/000167/2 вiд 22.02.2022 року.

Визнати протиправними та скасувати картки відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2022/000214, № UA500020/2022/000211, №UA500020/2022/000212, №UA500020/2022/000213.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) на користь приватного підприємства ІНАУТ (вул. Чорноморського козацтва, 103, оф. 205, м. Одеса, 65003, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 34734 грн. (тридцять чотири тисячі сімсот тридцять чотири).

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 26.08.2022 року.

Суддя А.А. Радчук