Справа № 140/4035/22
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2022-08-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2022 року ЛуцькСправа № 140/4035/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - НОМЕР_2 прикордонний загін) про:

визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплати індексації грошового забезпечення в належному розмірі за періоди з 21.03.2015 по 01.03.2017;

зобов`язання відповідача вчинити дії щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення із 21.03.2015 по 01.03.2017 - січень 2008 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримують з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 (далі - Порядок № 44);

зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрат доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 - 16.05.2018 по день її фактичної виплати - відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІ) та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановлю Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159), із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44;

визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати матеріальної допомоги для оздоровлення за 2015 рік та матеріальної допомоги на соціальні потреби у 2015 році та 2017 році;

зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату матеріальної допомоги для оздоровлення за 2015 рік та матеріальної допомоги на соціальні потреби у 2015 році та 2017 році з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» від 22.09.2010 № 889 (далі - Постанова № 889);

визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати компенсації за неотримане речове майно відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178 (далі - Порядок № 178) станом на 01.01.2021;

зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату грошової компенсації за належне, але неотримане протягом проходження військової служби речове майно відповідно до Порядку № 178 станом на 01.01.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 21.03.2015 по 01.03.2017 проходив службу в органах Держаної прикордонної служби України (далі - ДПС України)

В січні 2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання інформації щодо отриманих розрахунків при виключенні зі списків особового складу згідно із наказом № 54-ос від 01.03.2017 та з отриманої відповіді позивачу стало відомо, що за весь період проходження служби неправильно, всупереч чинному законодавству України, нараховувалося грошове забезпечення.

Так, зокрема, відповідачем, в порушенням вимог нормативно-правових актів, наведених у тексті позовної заяви, не здійснювалися виплата індексації грошового забезпечення у період з 21.03.2015 по 01.03.2017 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, не була нарахована та невиплачена допомога на оздоровлення за 2015 рік, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2015 та 2017 рік.

Крім того, у зв`язку із звільненням з військової служби відповідачем не було здійснено нарахування та виплату грошової компенсації за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно відповідно до Порядку № 178.

Вважаючи дії та бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення у період з 21.03.2015 по 01.03.2017, допомоги на оздоровлення за 2015 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015 та 2017 рік та грошової компенсації за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.06.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії повернуто позивачу без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо не нарахування та невиплати компенсації за не отримане речове майно відповідно до Порядку № 178 станом на 01.01.2021 та зобов`язання здійснити нарахування та виплату грошової компенсації за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно відповідно до Порядку № 178 станом на 01.01.2021 (а. с. 41-43).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 44-45).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 49-52) представник відповідача Барановська О.О. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні, оскільки відсутні підстави для застосування базового місяця січень 2008 року при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення. Крім того, оскільки позивач немає законних підстав щодо виплати індексації за оскаржуваний період, ця виплата здійснена своєчасно і для компенсації втрати частини доходів немає підстав, позовні вимоги у зазначеній частині є передчасними. Також дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо виплати допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди були правомірними, вчиненими відповідно до приписів діючого на момент виникнення спірних правовідносин законодавства.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 01.09.2015 по 01.03.2017 проходив військову службу в НОМЕР_2 прикордонному загоні, перебував на грошовому забезпеченні, що підтверджується листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.03.2022 № 11/М-7 (а. с. 8-9), картками грошового забезпечення за 2015-2017 р.р. (а. с. 56-57).

26.01.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання інформації щодо нарахування та виплати, зокрема, індексації грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань (а. с. 10).

Листом від 01.03.2022 № 11/М-7 відповідач повідомив позивача, що за період проходження військової служби в 27 прикордонному загоні з вересня 2015 року по березень 2017 року позивачу були здійснені, зокрема, такі виплати: грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення - березень 2016 року, березень 2017 року; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань - березень 2016 року. За вказаний період проходження військової служби нарахування та виплата індексації грошового забезпечення не проводилася у зв`язку із відсутністю бюджетних асигнувань на даний вид виплати, заборгованість по виплаті індексації грошового забезпечення за відповідний період проходження військової служби буде виплачена в повному обсязі по надходженню коштів, найближчим часом в порядку черговості (а. с. 8-9).

При вирішенні даного спору в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-XII).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон № 1282-ХІІ).

У статті 1 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Частинами першою - другою статті 5 Закону № 1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина шоста статті 5 Закону № 1282-XII).

Відповідно до пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 (далі - Порядок № 1078) (зі змінами, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Пунктом 4 Порядку № 1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

За приписами пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність з 01.03.2018 (далі - Постанова № 1294), встановлено посадові оклади військовослужбовців.

Підвищення тарифних ставок (окладів) після 01.01.2008, в тому числі в період перебування позивача на службі, що є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації, не відбувалося.

Відтак, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача з 01.09.2015 по 01.03.2017 є саме січень 2008 року, в якому Постановою № 1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців.

У подальшому після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704), базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.

Таким чином, якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулось у січні 2008 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовцю має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з січня 2008 року до березня 2018 року, оскільки після прийняття Постанови № 704 базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року. Тому суд погоджується із доводами позивача щодо необхідності врахування при проведенні індексації грошового забезпечення за спірний період січня 2008 року, як базового місяця для нарахування індексації, відповідно до Порядку № 1078, оскільки в період з січня 2008 року по лютий 2018 року посадові оклади військовослужбовців не змінювались, та відповідач не надав суду доказів про те, що у вказаний період відбулося збільшення грошового забезпечення саме за рахунок зростання тарифної ставки (окладу).

При вирішенні даного спору, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 29.11.2021 у справі № 120/313/20-а, які полягають, зокрема, у такому.

Місяць, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу), є базовим для проведення індексації. За змістом пункту 5 Порядку № 1078 підставою для встановлення чи зміни базового місяця при проведенні індексації грошового забезпечення є підвищення тарифної ставки (окладу) військовослужбовця. Отже, базовий місяць для такої індексації визначається нормативно і відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, обираючи інакший місяць базовим, ніж той, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу). Тому у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний вчинити конкретну дію на користь позивача - провести індексацію його грошового забезпечення, враховуючи нормативно визначений базовий місяць. Якщо відповідач цієї дії не вчиняє, останнього можна зобов`язати до її вчинення у судовому порядку. Аналіз пункту 5 Порядку № 1078 свідчить про те, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пов`язується з місяцем підвищенням тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець. Отже, збільшення грошового забезпечення не за рахунок зростання тарифної ставки (окладу), а завдяки додатковим видам грошового забезпечення, не дає підстав вважати відповідний місяць базовим для подальшої індексації.

Верховний Суд у постановах від 12.05.2022 у справі № 580/3335/21, від 19.05.2022 у справі № 200/3859/21, від 28.06.2022 у справі № 420/4841/21 та ін. дійшов висновку про те, що базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення є саме січень 2008 року, в якому Постановою № 1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців, оскільки в період з 01.01.2008 по 01.03.2018 посадові оклади військовослужбовців були незмінними.

Крім того, при вирішенні даного спору суд враховує також висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 19.07.2019 у справі № 240/4911/18 та від 07.08.2019 у справі № 825/694/17, відповідно до яких: індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті; виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення; звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що нарахування та виплата позивачу індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби в 27 прикордонному загоні з 01.09.2015 по 01.03.2017 повинно здійснюватися із застосуванням базового місяця січень 2008 року, а обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.

Разом з тим, як вбачається із карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2015-2017 р.р., у період з 01.09.2015 по 01.03.2017 індексація грошового забезпечення позивачу не була нарахована та не виплачена (а. с. 56-57), а тому порушене право позивача на отримання спірної індексації підлягає судовому захисту.

При вирішенні позову у вказаній вище частині позовних вимог суд також враховує обраний Верховним Судом у постанові від 12.05.2022 у справі № 580/3335/21 спосіб захисту порушеного права.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, виходячи з наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, взаємопов`язані позовні вимоги щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення належить задовольнити частково шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.09.2015 по 01.03.2017 та зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.09.2015 по 01.03.2017 із прийняттям індексу споживчих цін за 1 або 100 відсотків для обчислення індексації грошового забезпечення у січні 2008 року (базовий місяць), та про відмову у задоволенні решти позовних вимог.

Зокрема, у задоволенні позовних вимог щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 21.03.2015 по 31.08.2015 належить відмовити, оскільки позивач у вказаний період військову службу у НОМЕР_2 прикордонному загоні не проходив та не перебував на грошовому забезпеченні, що підтверджується картками грошового забезпечення ОСОБА_1 , з яких вбачається період проходження військової служби у відповідача в період з 01.09.2015 по 01.03.2017 (підрозділ - ВПС «Косино», посада - дільничний інсп. ПС 2к.від-ня дільнич.інсп.) (а. с. 56). Суд наголошує, що позивач не позбавлений права звернутися до суду за захистом можливого порушеного права щодо отримання індексації грошового забезпечення за період з 21.03.2015 по 31.08.2015, пред`явивши позов до того органу ДПС України, у якому у зазначений період проходив військову службу.

Крім того, не підлягають до задоволення позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44, з огляду на таке.

Згідно із пунктами 4, 5 Порядку № 44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

На думку суду, позаяк спір у цій справі виник щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення із застосуванням відповідного базового місяця, та вказана індексація позивачу взагалі не була виплачена, тому позовні вимоги щодо її виплати із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44 є передчасними та заявлені на майбутнє, на даний час права позивача щодо отримання компенсації згідно Порядком № 44 не є порушеними та не підлягають судовому захисту.

Також не підлягають до задоволення позовні вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрат доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 - 16.05.2018 по день її фактичної виплати - відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44, виходячи з такого.

Суд повторно наголошує на періоді проходження позивачем військової служби у відповідача - з 01.09.2015 по 01.03.2017, тому зазначений у вказаних позовних вимогах період порушення термінів виплати індексації грошового забезпечення (01.01.2014 - 16.05.2018) не відповідає фактичному періоду проходження позивачем військової служби у НОМЕР_2 прикордонному загоні.

За приписами статей 3, 4 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до статті 7 Закону № 2050-ІІІ відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Пунктом 3 Порядку № 159 визначено, що компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно із пунктом 5 Порядку № 159 сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

На думку суду, оскільки виплата суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць, на даний час індексація грошового забезпечення позивачу за період з 01.09.2015 по 01.03.2017 не виплачена, тому позовні вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрат доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44 є передчасними та заявлені на майбутнє, на даний час права позивача щодо отримання вказаної компенсації не є порушеними та не підлягають судовому захисту.

При вирішенні даного спору в частині позовних вимог про зобов`язання здійснити нарахування та виплату допомоги для оздоровлення за 2015 рік та матеріальної допомоги на соціальні потреби у 2015 році та 2017 році з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 889, суд виходить з такого.

Підпунктом 3 пункту 5 Постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання: надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 704 виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Згідно із пунктом 1.1 розділу І Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 № 425, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.06.2008 за № 537/15228 (чинна на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Інструкція № 425), ця Інструкція визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які займають посади в спеціально уповноваженому центральному органі виконавчої влади у справах охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону, навчальних закладах, науково-дослідних установах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби).

Підпунктом 3.6.1 пункту 3.6 розділу ІІІ Інструкції № 425 передбачено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) за рішенням начальника (командира) органу Держприкордонслужби може надаватися у межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі органу Держприкордонслужби, один раз на рік матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Відповідно до підпункту 3.6.2 пункту 3.6 розділу ІІІ Інструкції № 425 матеріальна допомога надається військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) на підставі рапорту, який подається по команді. Питання виплати матеріальної допомоги розглядається комісією, склад якої затверджується наказом начальника (командира) органу Держприкордонслужби. Рішення комісії оформляється протоколом, який затверджується начальником (командиром) органу Держприкордонслужби, і разом з рапортами військовослужбовців, наявними підтвердними документами передається до фінансово-економічного підрозділу для виплати матеріальної допомоги. Матеріальна допомога військовослужбовцям надається за місцем штатної служби.

Згідно із підпунктом 3.6.7 пункту 3.6 розділу ІІІ Інструкції № 425 військовослужбовцям, які прибули для подальшого проходження військової служби і зараховані до Державної прикордонної служби України, матеріальна допомога в році їх прибуття виплачується тільки в разі підтвердження факту невиплати її за попереднім місцем служби.

За приписами підпункту 3.7.1 пункту 3.7 розділу ІІІ Інструкції № 425 військовослужбовцям один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Підпунктом 3.7.2 пункту 3.7 розділу ІІІ Інструкції № 425 передбачено, що допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям за їх рапортом за місцем штатної служби на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникові (командирові) - на підставі наказу вищого начальника (командира) із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Відповідно до підпункту 3.7.7 пункту 3.7 розділу ІІІ Інструкції № 425 військовослужбовцям, які прибули для подальшого проходження військової служби і зараховані до списків особового складу Держприкордонслужби, допомога для оздоровлення в році їх прибуття виплачується тільки в разі підтвердження факту невиплати її за попереднім місцем служби.

Отже, за рішенням начальника (командира) органу Держприкордонслужби може надаватися у межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі органу Держприкордонслужби, один раз на рік матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, на підставі рапорту військовослужбовця. Крім того, військовослужбовцям один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення, за їх рапортом за місцем штатної служби на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби. При цьому, вказані види допомоги виплачуються в разі підтвердження факту їх невиплати за попереднім місцем служби.

З листа ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.03.2022 № 11/М-7 вбачається, що за період проходження військової служби з вересня 2015 року по березень 2017 року позивачу були здійснені, зокрема, такі виплати: грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення - березень 2016 року, березень 2017 року; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань - березень 2016 року (а. с. 8-9). Вказані обставини щодо виплати зазначених видів грошової допомоги відображені також у картках грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2015-2017 р.р. (а. с. 56-57), з яких вбачається, що допомога для оздоровлення у 2015 році та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у 2015 та 2017 роках позивачу не була нарахована та не виплачена.

В той же час, суд звертає увагу, що у заяві від 26.01.2022 (а. с. 10) позивач просив надати інформацію про нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за кожен рік проходження служби, а у випадку не нарахування даних виплат - здійснити їх нарахування та виплату.

Проте, листом від 01.03.2022 № 11/М-7 (а. с. 8-9) відповідач належним чином не розглянув вказаного звернення, тобто, не вказав причин невиплати позивачу допомоги для оздоровлення у 2015 році та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2015 та 2017 роках, а також не вирішив вказане звернення по суті щодо нарахування та виплати вказаних видів допомоги.

Крім того, учасники справи у заявах по суті справи не вказали та не надали жодного документального підтвердження щодо того, чи: звертався позивач із відповідними рапортами щодо виплати допомоги для оздоровлення у 2015 році та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2015 та 2017 роках; приймалися відносно вказаних рапортів рішення та накази начальника прикордонного загону; було передбачено фондом грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі відповідача на 2015, 2017 роки, виплата військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; отримував позивач у 2015 році допомогу для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за попереднім місцем служби.

Отже, внаслідок неналежного розгляду звернення позивача від 26.01.2022 в частині нарахування та виплати допомоги для оздоровлення у 2015 році та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2015 та 2017 роках, а також ненадання учасниками справи відповідних доказів, суд позбавлений можливості надати правову оцінку наявності/відсутності у позивача права на отримання вказаних видів допомоги.

З урахуванням наведеного, взаємопов`язані позовні вимоги про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати допомоги для оздоровлення за 2015 рік, матеріальної допомоги на соціальні потреби у 2015 році та 2017 році та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату допомоги для оздоровлення за 2015 рік та матеріальної допомоги на соціальні потреби у 2015 році та 2017 році з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 889, належить задовольнити частково шляхом визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неналежного розгляду заяви від 26.01.2022 в частині нарахування та виплати допомоги для оздоровлення у 2015 році та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2015 та 2017 роках, зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 26.01.2022 та вирішити по суті порушене у вказаній заяві питання щодо нарахування та виплати допомоги для оздоровлення у 2015 році та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2015 та 2017 роках, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та про відмову у задоволенні решти позовних вимог.

Додатково суд звертає увагу, що ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.06.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії повернуто позивачу без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо не нарахування та невиплати компенсації за не отримане речове майно відповідно до Порядку № 178 станом на 01.01.2021 та зобов`язання здійснити нарахування та виплату грошової компенсації за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно відповідно до Порядку № 178 станом на 01.01.2021 (а. с. 41-43), тому у межах цієї справи зазначені позовні вимоги не вирішувалися судом по суті.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01 вересня 2015 року по 01 березня 2017 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01 вересня 2015 року по 01 березня 2017 року із прийняттям індексу споживчих цін за 1 або 100 відсотків для обчислення індексації грошового забезпечення у січні 2008 року (базовий місяць).

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 26 січня 2022 року в частині нарахування та виплати йому допомоги для оздоровлення у 2015 році та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2015 та 2017 роках.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) від 26 січня 2022 року та вирішити по суті порушене у вказаній заяві питання щодо нарахування та виплати йому допомоги для оздоровлення у 2015 році та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2015 та 2017 роках, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх