Справа № 640/1603/20
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 року м. Київ № 640/1603/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АБМ Трейд" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АБМ Трейд" через представника звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, Державної податкової служби України, в якій представник просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування від 19.06.2018 №802633/24453153, від 15.04.2019 №1141223/24453153 та №1141221/24453153, від 17.04.2019 №1143424/24453153, №1143423/24453153 та №1143425/24453153;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби у Київській області щодо неприйняття в установлений законом строк рішення про реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації податкових накладних від 30.11.2017 №15 за реєстраційним номером №, від 20.11.2017 №18 за реєстраційним номером №;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені Товариством з обмеженою відповідальністю "АБМ Трейд" податкові накладні №6 від 15.01.2019 за реєстраційним номером №, №1 від 01.03.2019 за реєстраційним номером №, №2 від 01.03.2019 за реєстраційним номером №, №3 від 06.02.2019 за реєстраційним номером №, №1 від 01.11.2018 за реєстраційним номером №, №15 від 30.11.2017 за реєстраційним номером №, №16 від 16.11.2017 за реєстраційним номером №, №18 від 20.11.2017 за реєстраційним номером №.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що у ході провадження господарської діяльності ТОВ "АБМ Трейд" складені податкові накладні від 16.11.2017 №16, від 20.11.2017 №18, від 30.11.2017 №15, від 12.12.2018 №1, від 15.01.2019 №6, від 06.02.2019 №3, від 01.03.2019 №1 та №2, які направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, реєстрація вказаних податкових накладних зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (ПК України) у зв`язку із відповідністю податкових накладних:

- від 16.11.2017 №16, від 20.11.2017 №18, від 30.11.2017 №15 пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, з огляду на невідповідність обсягів постачання обсягам придбання;

- від 12.12.2018 №1, від 15.01.2019 №6, від 06.02.2019 №3, від 01.03.2019 №1 та №2

підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

ТОВ "АБМ Трейд" зазначає, що виконало вимоги, вказані у квитанціях про зупинення реєстрації вказаних податкових накладних та надало відповідні документи, проте, рішеннями комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 19.06.2018 №802633/24453153, від 15.04.2019 №1141223/24453153 та №1141221/24453153, від 17.04.2019 №1143424/24453153, №1143423/24453153 та №1143425/24453153 відмовлено у реєстрації податкових накладних від 16.11.2017 №16, від 12.12.2018 №1, від 15.01.2019 №6, від 06.02.2019 №3, від 01.03.2019 №1 та №2 з підстав - неподання платником податку копій: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладні (документи, які не надано підкреслити); розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

При цьому, позивач зазначає, що ГУ ДФС у Київській області у оскаржуваних рішеннях не зазначено які саме порушення закону допущенні, відповідачем не надано доказів ризиковості позивача як платника податку, тому рішення від 19.06.2018 №802633/24453153, від 15.04.2019 №1141223/24453153 та №1141221/24453153, від 17.04.2019 №1143424/24453153, №1143423/24453153 та №1143425/24453153 протиправні і підлягають скасуванню.

До того ж, за результатом розгляду поданих позивачем документів комісією Головного управління ДФС у Київській області не прийнято рішень про реєстрацію чи відмову в реєстрації податкових накладних від 20.11.2017 №18, від 30.11.2017 №15.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.04.2020 позовну заяву ТОВ "АБМ Трейд" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

Головне управління ДПС у Київській області подало відзив на позовну заяву, в якому вказали на необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення позову. Зазначено, що спірні рішення прийнято в порядку та строки, визначені законодавством, з огляду на подання позивачем недостатніх документів для реєстрації податкових накладних. Відповідач зауважив, що наявні у матеріалах справи розрахункові документи нечитабельні та не місять відміток банків про проведення платежу, а тому не можуть мати доказового значення. Також вказав на відсутність документів щодо транспортування товару.

ДПС України не подано відзиву на позовну заяву.

Керуючись нормою частини п`ятої статті 262 КАС України, суд здійснював розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідив матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надав їм юридичну оцінку та встановив наступне.

ТОВ "АБМ Трейд" (попередня назва - ТОВ «Донецьктехкомплект») здійснює діяльність із оптової торгівлі одягом та взуттям.

Позивач зазначає, що у ході провадження господарської діяльності ТОВ "АБМ Трейд" складені податкові накладні від 16.11.2017 №16, від 20.11.2017 №18, від 30.11.2017 №15, від 12.12.2018 №1, від 15.01.2019 №6, від 06.02.2019 №3, від 01.03.2019 №1 та №2, які направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Разом з цим, матеріали справи не містять копій вказаних податкових накладних, а також доказів складання та подання на реєстрацію податкових накладних від 20.11.2017 №18 та від 30.11.2017 №15.

Щодо податкової накладної від 16.11.2017 №16 наявне лише рішення комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 19.06.2018 №802633/24453153 про відмову в реєстрації податкової накладної від 16.11.2017 №16 з підстави - неподання платником податку копій: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладні (документи, які не надано підкреслити).

Згідно наявних у матеріалах даної справи копії квитанцій реєстрація податкових накладних від 12.12.2018 №1, від 15.01.2019 №6, від 06.02.2019 №3, від 01.03.2019 №1 та №2 зупинена на підставі підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

ТОВ "АБМ Трейд" подало пояснення та підтверджуючі документи на підтвердження наявності підстав для реєстрації податкових накладних від 15.01.2019 №6, від 06.02.2019 №3, від 01.03.2019 №1 та №2.

Рішеннями комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 15.04.2019 №1141223/24453153 та №1141221/24453153, відмовлено у реєстрації податкових накладних від 01.03.2019 №1 та №2 з підстав - неподання платником податку копій: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладні (документи, які не надано підкреслити).

Рішеннями комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 17.04.2019 №1143425/24453153, №1143423/24453153 та №1143424/24453153, відмовлено у реєстрації податкових накладних від 12.12.2018 №1, від 15.01.2019 №6 та від 06.02.2019 №3 з підстав - неподання платником податку копій: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладні (документи, які не надано підкреслити); розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Не погодившись із вказаними рішеннями та бездіяльністю Головного управління ДФС у Київській області щодо неприйняття рішень про реєстрацію чи відмову в реєстрації податкових накладних від 20.11.2017 №18, від 30.11.2017 №15, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першої статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Також Європейський суд з прав людини у справі «Лелас проти Хорватії» зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов`язків.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», «Ґаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії»).

За приписами абзаців "а", "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами пункту 201.7 статті 201 цього ж Кодексу податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Положенням пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пунктів 13-15 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно пунктів 5, 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117, податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Згідно пунктів 12-14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять копій податкових накладних від 20.11.2017 №18, від 30.11.2017 №15 та від 01.11.2018 №1, доказів їх складання та подання на реєстрацію у ЄРПН.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено фактів складання та подання на реєстрацію у ЄРПН податкових накладних від 20.11.2017 №18, від 30.11.2017 №15 та від 01.11.2018 №1, а тому суд позбавлений можливості розглядати позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Державної податкової служби у Київській області щодо неприйняття в установлений законом строк рішення про реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації податкових накладних від 20.11.2017 №18 та від 30.11.2017 №15, а також про зобов`язання ДФС України зареєструвати такі податкові накладні від 20.11.2017 №18, від 30.11.2017 №15 та від 01.11.2018 №1.

У зв`язку із цим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у вказаній частині.

Щодо податкової накладної від 16.11.2017 №16 наявне лише рішення комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 19.06.2018 №802633/24453153 про відмову в реєстрації податкової накладної від 16.11.2017 №16 з підстави - неподання платником податку копій: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладні (документи, які не надано підкреслити).

При цьому, позивач зазначає, а відповідач не заперечує того, що реєстрація податкової накладної від 16.11.2017 №16, зупинена на підставі пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, з огляду на невідповідність обсягів постачання обсягам придбання.

Станом на час складання податкової накладної від 16.11.2017 №16 діяли Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567, пункт 6 яких передбачає наступне.

Моніторинг податкової накладної / розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

З огляду на доводи позивача, реєстрація податкової накладної від 16.11.2017 №16, зупинена на підставі підпункту 1 пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків.

Встановлено, що податкова накладна від 16.11.2017 №16 складена за фактом поставки ТОВ "АБМ Трейд" товару для ТОВ «Дніпрокомплект 2014» на умовах договору поставки від 04.01.2016 №5/01 за видатковою накладною від 16.11.2017 №РН-0016 наступних товарів: костюм для захисту від ПиТ (т.синій/електрик з логотипом) у кількості 40 шт, рукавиці б/п з брезенту у кількості 500 шт.

Спростовуючи висновки про відповідність податкової накладної від 16.11.2017 №16, підпункту 1 пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків позивач зазначає, що дійсно не придбавав вказані товари, а замовив їх виготовлення у ТОВ «Макодяг-К» на підставі договору від 01.10.2017 №1 з попередньо придбаних матеріалів у ТОВ «Алемфінанс», ТОВ «Експотекс», філії «Веллтек-Харків» ТОВ «Веллтек-Україна» та ТОВ «Хіммельтек». Товари поставлені за видатковою накладною від 16.11.2017 №РН-0016 виготовлені ТОВ «Макодяг-К» та передані ТОВ "АБМ Трейд" за актами виконаних робіт з пошиття швейних виробів від 18.10.2017 №4 та від 01.11.2017 №3.

Оцінюючи такі доводи позивача суд зазначає, що матеріали справи містять лише складені умовах договору від 01.10.2017 №1 акти виконаних робіт з пошиття швейних виробів від 18.10.2017 №2 та від 01.11.2017 №3, згідно яких на умовах договору від 01.10.2017 №1 ТОВ «Макодяг-К» виготовлено для ТОВ "АБМ Трейд", зокрема, рукавиці брезентові у кількості 440 шт (акт від 18.10.2017 №2) та 344 шт (акт від 01.11.2017 №3), костюми Лідер 6 шт та костюми Мастер Джинс 10 шт (акт від 01.11.2017 №3).

Разом з цим, вказані акти виконаних робіт з пошиття швейних виробів від 18.10.2017 №2 та від 01.11.2017 №3 не містять доказів пошиття ТОВ «Макодяг-К» для ТОВ "АБМ Трейд" костюмів для захисту від ПиТ (т.синій/електрик з логотипом) у кількості 40 шт та рукавиць б/п з брезенту у кількості 500 шт. Позивач не надав жодного обґрунтування ідентичності товарів «рукавиці брезентові» та «рукавиці б/п з брезенту».

Таким чином, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної від 16.11.2017 №16 у ЄРПН.

Відповідно до пункту 15 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

За приписами пунктів 18-23 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про:

- реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

- відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.

Встановлено, що рішенням комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 19.06.2018 №802633/24453153 відмовлено в реєстрації податкової накладної від 16.11.2017 №16 з підстави - неподання платником податку копій: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладні (документи, які не надано підкреслити).

Разом з цим, Додатком 2 до Порядку зупинення реєстрації податкових накладних затверджено форму рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, відповідно до якої передбачено, що у разі прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної з підстави неподання платником податків копій первинних документів згідно переліку, необхідно підкреслити конкретні документи в переліку, які не подані платником податків.

Однак, згідно оскаржуваного рішення, контролюючим органом не підкреслено, яких саме первинних документів з переліку не надано позивачем, а також не вказано мотивів неврахування поданих позивачем пояснень та копій документів.

Таким чином, спірне рішення від 19.06.2018 №802633/24453153 не відповідає вимогам щодо чіткості та обґрунтованості, що свідчить про протиправність та необхідність скасування такого рішення.

Згідно наявних у матеріалах даної справи копії квитанцій, реєстрація податкових накладних від 12.12.2018 №1, від 15.01.2019 №6, від 06.02.2019 №3, від 01.03.2019 №1 та №2 зупинена на підставі підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Відповідно до пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку, платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо:

1.1. платника податку зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби;

1.2. платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби;

1.3. платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження згідно з інформацією, наданою такими фізичними особами;

1.4. платника податку зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками;

1.5. наявний обвинувальний вирок суду стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податку за статтею 205 Кримінального кодексу України згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби;

1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.

Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.

Суд зазначає, що чітке визначення фіскальним органом у відповідній квитанції конкретного критерію, прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків документів, достатніх для прийняття рішень про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Наведений висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 23.10.2018 у справі №822/1817/18.

Встановлено, що у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних від 12.12.2018 №1, від 15.01.2019 №6, від 06.02.2019 №3, від 01.03.2019 №1 та №2 не вказано конкретного критерію ризиковості платника податку визначених пунктом 1.6 Критеріїв, якому відповідає ТОВ "АБМ Трейд", а також не наведено переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Матеріали справи також не містять доказів прийняття комісією рішення про віднесення ТОВ "АБМ Трейд" до переліку ризикових платників згідно пункту 1.6 Критеріїв.

З урахуванням наведеного, суд вважає незаконним зупинення реєстрації податкових накладних від 12.12.2018 №1, від 15.01.2019 №6, від 06.02.2019 №3, від 01.03.2019 №1 та №2 з наведених відповідачем підстав.

Верховним Судом у постановах від 22.07.2019 у справі №815/2985/18, від 10.04.2020 у справі №819/330/18 висловлено правову позицію згідно якої недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, теж не є законним.

Відповідно частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, встановлена судом незаконність зупинення реєстрації податкових накладних від 12.12.2018 №1, від 15.01.2019 №6, від 06.02.2019 №3, від 01.03.2019 №1 та №2 є свідчення протиправності спірних рішень від 17.04.2019 №1143425/24453153, №1143423/24453153 та №1143424/24453153, від 15.04.2019 №1141223/24453153 та №1141221/24453153.

Рішеннями комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 15.04.2019 №1141223/24453153 та №1141221/24453153, відмовлено у реєстрації податкових накладних від 01.03.2019 №1 та №2 з підстав - неподання платником податку копій: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладні (документи, які не надано підкреслити).

Однак, в рішеннях від 15.04.2019 №1141223/24453153 та №1141221/24453153, контролюючим органом не підкреслено, яких саме первинних документів з переліку не надано позивачем, а також не вказано мотивів неврахування поданих позивачем пояснень та копій документів.

Таким чином, спірні рішення від 15.04.2019 №1141223/24453153 та №1141221/24453153 не відповідають вимогам щодо їх чіткості та обґрунтованості, що свідчить про протиправність та необхідність скасування таких рішень.

Рішеннями комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 17.04.2019 №1143425/24453153, №1143423/24453153 та №1143424/24453153, відмовлено у реєстрації податкових накладних від 12.12.2018 №1, від 15.01.2019 №6 та від 06.02.2019 №3 з підстав - неподання платником податку копій: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладні (документи, які не надано підкреслити); розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Однак, в рішеннях від 17.04.2019 №1143425/24453153, №1143423/24453153 та №1143424/24453153, контролюючим органом не підкреслено, яких саме первинних документів з переліку не надано позивачем, а також не вказано мотивів неврахування поданих позивачем пояснень та копій документів.

Таким чином, спірні рішення від 17.04.2019 №1143425/24453153, №1143423/24453153 та №1143424/24453153 не відповідають вимогам щодо їх чіткості та обґрунтованості в частині зазначення в якості підстави їх прийняття неподання платником податку копій: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладні (документи, які не надано підкреслити).

При цьому, суд враховує, що вказані рішення прийняті також й на підставі неподання платником податку копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Позивачем не надано доказів подання позивачем контролюючому органу розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків, для підтвердження розрахунків за операціями за якими складені податкові накладні від 12.12.2018 №1, від 15.01.2019 №6 та від 06.02.2019 №3. У матеріалах справи наявні копії окремих розрахункових документів, частина з яких, зокрема, платіжні доручення не містять обов`язкових реквізитів (відміток банків про проведення платежу), а частина копії незадовільної якості, що унеможливлює у повній мірі встановити зміст таких документів.

Таким чином, спірними рішеннями від 17.04.2019 №1143425/24453153, №1143423/24453153 та №1143424/24453153 обґрунтовано відмовлено у реєстрації податкових накладних від 12.12.2018 №1, від 15.01.2019 №6 та від 06.02.2019 №3 з підстави неподання платником податку копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків. При цьому, необґрунтованість вказаних рішень у іншій частині підстав їх прийняття не може свідчити про протиправність цих рішень в цілому, адже неподання платником податку копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків є самостійною підставою для прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

Тому, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування рішень від 17.04.2019 №1143425/24453153, №1143423/24453153 та №1143424/24453153.

Окремо щодо позовних вимог про зобов`язання зареєструвати податкові накладні від 16.11.2017 №16, від 20.11.2017 №18, від 30.11.2017 №15, від 01.11.2018 №1, від 15.01.2019 №6, від 06.02.2019 №3, від 01.03.2019 №1 та №2, суд зазначає про наступне.

Із положень частин третьої-четвертої 245 КАС України випливає, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до пункту 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Таким чином, нормами Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Пунктом 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, встановлено, що у разі надходження до ДФС України рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Судом встановлено протиправність рішень від 15.04.2019 №1141223/24453153 та №1141221/24453153 про відмову в реєстрації податкових накладних від 01.03.2019 №1 та №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також незаконність зупинення реєстрації вказаних податкових накладних.

Тому, належним способом захисту порушеного права позивача вказаними рішеннями є зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 01.03.2019 №1 та №2, датою їх фактичного надходження - 21.03.2019.

Суд зазначає, що незважаючи на встановлену судом протиправність рішення від 19.06.2018 №802633/24453153 про відмову в реєстрації в ЄРПН податкової накладної від 16.11.2017 №16 з огляду на недотримання відповідачем вимог щодо чіткості та обґрунтованості такого рішення, судом одночасно встановлено правомірність зупинення реєстрації в ЄРПН податкової накладної від 16.11.2017 №16 та відсутність первинних документів, які б підтверджували наявність підстав для реєстрації податкової накладної від 16.11.2017 №16 в ЄРПН.

Таким чином, суд не знаходить підстав для зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 16.11.2017 №16, а тому відмовляє у задоволенні позову в цій частині.

З огляду на встановлену судом правомірність рішень від 17.04.2019 №1143425/24453153, №1143423/24453153 та №1143424/24453153 та відсутність первинних документів, які б підтверджували наявність підстав для реєстрації податкових накладних від 12.12.2018 №1, від 15.01.2019 №6 та від 06.02.2019 №3 в ЄРПН, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 15.01.2019 №6 та від 06.02.2019 №3. Вимог про зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 12.12.2018 №1, позовна заява не містить.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням наведеного у сукупності суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову шляхом визнання протиправними та скасування рішень комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 19.06.2018 №802633/24453153, від 15.04.2019 №1141223/24453153 та №1141221/24453153, та зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 01.03.2019 №1 та №2, датою їх фактичного надходження - 21.03.2019. При цьому, відсутні підстави для задоволення решти позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позовна заява містила вісім вимог немайнового характеру, позивач за подання позовної заяви сплатив судовий збір у сумі 16816 грн.

Оскільки за результатом судового розгляду даної справи суд дійшов висновку про задоволення трьох позовних вимог немайнового характеру, суд вважає, що позивачу підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судовий збір в сумі 6306 грн. При цьому суд враховує порушення прав позивача саме Комісією ГУ ДПС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АБМ Трейд" задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 19.06.2018 №802633/24453153, від 15.04.2019 №1141223/24453153 та №1141221/24453153.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "АБМ Трейд" від 01.03.2019 №1 та №2, датою їх фактичного надходження - 21.03.2019.

Відмовити у задоволенні позову в іншій частині.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Київській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АБМ Трейд" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі у розмірі 6306 (шість тисяч триста шість) грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АБМ Трейд" (місцезнаходження юридичної особи: 08127, Київська область, Києво-Святошинський район, село Личанка, вулиця Центральна, будинок 43-А; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 24453153).

Відповідач - Державна податкова служба України (місцезнаходження юридичної особи: 04053, місто Київ, вулиця Львівська площа, будинок 8, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 43005393).

Відповідач - Головне управління ДПС у Київській області (місцезнаходження відокремленого підрозділу юридичної особи: 03151, місто Київ, вулиця Святослава Хороброго, будинок 5А; ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: ВП 44096797).

Суддя О.М. Чудак