Справа № 340/8717/21
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2022-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 серпня 2022 року м. Дніпросправа № 340/8717/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.04.2022 ( суддя першої інстанції Момонт Г.М.) в адміністративній справі №340/8717/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами визнати протиправним та скасувати висновок Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 20.09.2021 року, яким відмовлено у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року; визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту фінансово-облікової політики МВС України, яке викладене у листі Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 23.09.2021 року №44191/15-2021, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні грошової допомоги відповідно до положень Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850; зобов`язати Управління МВС України в Кіровоградській області повторно направити до МВС України висновок та документи про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до положень Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850; зобов`язати МВС України повторно розглянути висновок та документи про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та прийняти рішення відповідно до положень Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 та Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року, яким погодити та призначити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 .

Позиція позивача обґрунтовується тим, що 30.08.2021 року він звернувся до Управління МВС України в Кіровоградській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, оскільки йому встановлено першу групу інвалідності, яка пов`язана із захворюванням внаслідок проходження служби в органах внутрішніх справ та 90% втрати працездатності. На заяву позивача відповідач надав відповідь від 23.09.2021 року №44191/15-2021, згідно з якою позивача повідомлено про відмову у виплаті МВС України одноразової грошової у зв`язку з тим, що після первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, що не відповідає вимогам пункту 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 р. Позивач вважає, що рішення відповідача не ґрунтується на нормах чинного законодавства. При цьому позивач зазначив, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є дата огляду МСЕК, коли позивачу встановлено першу групу інвалідності, через захворювання, пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а саме 22.04.2021 року. Таким чином, між встановленням МСЕК інвалідності та поданням заяви про виплату одноразової грошової допомоги пройшло менше ніж два роки, що, на думку позивача, не узгоджується з висновками, які містяться у листі Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 23.09.2021 року.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2022 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення МВС України про відмову у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, викладене у висновку про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ «Про міліцію» від 20 вересня 2021 року. Зобов`язано Управління МВС України в Кіровоградській області повторно направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок та документи про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .. Зобов`язано МВС України повторно розглянути висновок та документи про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та прийняти рішення відповідно до положень Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 та Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року, з урахуванням висновків суду. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

З апеляційною скаргою на рішення суду звернувся відповідач, в якій зазначив, оскільки І група інвалідності позивачу встановлена 22.04.2021 року, то на позивача розповсюджується дія Порядку №850. Процедура перегляду розміру вже призначеної та виплаченої одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною обставин, наданням нових документів, передбачає виплату лише різниці між виплаченою та нарахованою сумою у зв`язку із встановленням згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи чи іншої причини інвалідності або більшого відсотку втрати працездатності під час повторного огляду. Визначення у такій процедурі строків є важливим для правового регулювання таких відносин, оскільки за загальним правилом суб`єктивні права та юридичні обов`язки їхніх учасників виникають, розвиваються та припиняються у певний час. Оскільки положення Закону №565-ХІІ втратили чинність, а за колишніми працівниками міліції збереглося лише право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, зокрема у зв`язку із встановленням інвалідності за певних обставин, яке може бути реалізовано через механізм, визначений Порядком №850, то до відносин, які виникли у цій справі слід застосовувати строк, обмежений положеннями п. 4 вказаного Порядку двома роками, який обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності. Позивачу у 2015 році за результатами первинного обстеження МСЕК встановлено 25% втрати професійної працездатності, а за результатами повторного обстеження МСЕК 22.04.2021 року встановлено І групу інвалідності. Оскільки після первинного огляду МСЕК (2015 рік) до повторного огляду МСЕК (2021 рік) пройшло більше 2 років (5 років), тому правових підстав для призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до постанови №850 від 21.10.2015 року немає. Апелянт посилається на правову позицію Верховного Суду наведену у постанові від 10.12.2020 року у справі №696/575/17 (провадження №К/9901/18206/18). Окрім того, апелянт зазначає, що МВС України наділений дискреційними повноваженнями з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги або прийняття рішення про відмову у їх видачі, а тому суд не вправі перебирати на себе функції такого суб`єкта владних повноважень.

Відзив не надходив.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів виходить з наступного.

Під час апеляційного перегляду справи встановлено.

30.06.2010 року ОСОБА_1 КЗ «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи» встановлено 25% ступеню втрати професійної працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.55).

16.10.2019 року під час первинного огляду КНП «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи Кіровоградської обласної ради» з 27.09.2019 року позивачу встановлено третю групу інвалідності внаслідок захворювань пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх (а.с.52).

ОСОБА_1 звернувся до відповідачів щодо виплати одноразової грошової допомоги, при цьому ліквідаційною комісією УМВС України в Кіровоградській області підготовлено висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ «Про міліцію» (а.с.60).

Зі змісту висновку встановлено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є 27.09.2019 року, раніше одноразова грошова допомога позивачу не виплачувалася.

Департаментом фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України листом №19135/15-2019 від 18.12.2019 року повернуто матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з їх невідповідністю вимогам п.4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 (а.с.68).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 року у справі №340/179/20, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.06.2020 року (а.с.65-67), адміністративний позов ОСОБА_1 до МВС України, Управління МВС України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування висновку, а також зобов`язання вчинити дії задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність МВС України стосовно нерозгляду у передбачений законодавством України спосіб документів про отримання одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ; зобов`язано Управління МВС України в Кіровоградській області направити до МВС України висновок та документи про отримання одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до положень Порядку затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 №850; зобов`язано МВС України повторно розглянути висновок та документи про отримання одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та прийняти рішення відповідно до положень Порядку затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 №850 (а.с.62-64).

На виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 року у справі №340/179/20 ліквідаційною комісією УМВС України в Кіровоградській області підготовлено висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ «Про міліцію», який не погоджено начальником відділу МОПСВ ДФОП МВС України та не затверджено директором ДФОП МВС України (а.с.61).

Листом №30044/15-2020 від 09.09.2020 року Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України повідомило, що установлення заявникові третьої групи інвалідності та 60% втрати професійної працездатності (27.09.2019) відбулося в період понад два роки від дати встановлення йому 25% втрати професійної працездатності (23.09.2015), що суперечить умовам Порядку та унеможливлює затвердження Міністерством висновку і призначення одноразової грошової допомоги позивачу (а.с.69).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 року у справі №340/4792/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування висновку, а також зобов`язання вчинити дії задоволено частково; визнано протиправним та скасовано висновок Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України від 03.09.2020, яким відмовлено у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015; визнано протиправним та скасовано рішення Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України, яке викладене у листі Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України від 09.09.2020 №30044/15-2020, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні грошової допомоги відповідно до положень Порядку затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 №850; зобов`язано Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області повторно направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок та документи про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до положень Порядку затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 №850; зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути висновок та документи про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та прийняти рішення відповідно до положень Порядку затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 №850 та Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року; в задоволені решти позовних вимог відмовлено (а.с.16-20).

22.04.2021 року під час повторного огляду КЗ «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи Кіровоградської обласної ради» з 01.04.2021 року встановлено ОСОБА_1 першу «а» групу інвалідності внаслідок захворювань пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.53).

11.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до голови ліквідаційної комісії УМВС України в Кіровоградській області з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням першої «А» групи інвалідності у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.47).

Ліквідаційною комісією УМВС України в Кіровоградській області підготовлено висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ «Про міліцію» (а.с.8, 49). Зі змісту висновку встановлено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є 22.04.2019 року, раніше одноразова грошова допомога ОСОБА_1 виплачена у сумі 301 050,00 грн.

03.09.2021 року головою ліквідаційної комісії Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області направлено на розгляд МВС України висновок на отримання одноразової грошової допомоги та комплект документів, визначений пунктом 7 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. №850, для призначення одноразової грошової допомоги колишньому співробітнику ОВС ОСОБА_1 (а.с.48).

За результатом розгляду документів поданих поивачем, начальником відділу МОПОСВ ДФОП МВС України не погоджено висновок та 20.09.2021 р. першим заступником директора ДФОП МВС України відмовлено у затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ «Про міліцію» (а.с.8, 49).

Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України листом №44191/15-2021 від 23.09.2021 р. повідомив ліквідаційну комісію УМВС України в Кіровоградській області, що за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 прийнято рішення про відмову та 20.09.2021 р. затверджено висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ «Про міліцію», яким не погоджено виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги (а.с.50). Підставою для відмови зазначено, що після первинного огляду МСЕК (2015 рік) пройшло більше двох років.

Листом від 07.202.2021 р. №2047/05/28-2021 головою ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області повідомлено позивачу, що за результатами розгляду матеріалів з питання призначення одноразової грошової допомоги відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги та повернуто надані документи (а.с.51).

Не погоджуючись із відмовою МВС України у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням нової групи інвалідності під час повторного проходження МСЕК, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена у його постанові від 14.04.2021 у справі № 2340/3024/18 (адміністративне провадження № К/9901/2378/19).

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

На час звернення позивача за отриманням одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» і Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (Порядок № 850), пунктом 5 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Однак пунктом 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється впорядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Отже, до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», тобто до 07.11.2015року, право та порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано статтею 23 Закону України «Про міліцію» та Порядком № 850.

За приписами ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

В подальшому, Кабінет Міністрів України постановою № 850 від 21.10.2015року затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Вказана постанова набрала законної сили 31.10.2015 року.

Відповідно до п. 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) працівника міліції - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пп. 2 п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до п. 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

За приписами п. 8 Прядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Відповідно до п. 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Колегія суддів звертає увагу на те, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Системний аналіз наведених вище норм дає підстави дійти висновку, що чинне законодавство передбачає чіткий алгоритм дій щодо порядку та умов призначення і виплати відповідної одноразової грошової допомоги, а також чітко регламентовані повноваження МВС України за результатами розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги, зокрема, прийняття рішення про призначення або про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Також, звертає увагу і на тому, що на час виникнення спірних відносин за позивачем як колишнім працівником органів внутрішніх справ, у зв`язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності, право на отримання одноразової грошової допомоги зберігалось згідно із пунктом 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну Поліцію».

При цьому, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції щодо процедури, умов, розмірів, а також строків, визначає Порядок № 850.

Пунктом 4 Порядку № 850 передбачено, що якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 22.10.2020 у справі № 711/1837/18 (адміністративні провадження № К/9901/64055/18, № К/9901/64147/18) зазначила, що за своєю суттю одноразова грошова допомога є одноразовою виплатою, гарантованою державою у зв`язку із, зокрема, встановленням інвалідності працівникові міліції, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

При цьому, право на отримання грошової допомоги та право отримання допомоги в більшому розмірі (виплату різниці у розмірах одноразової грошової допомоги) у зв`язку із виникненням обставин, з якими законодавець пов`язує збільшення її розміру, є різними правовими поняттями.

Отже, процедура перегляду розміру вже призначеної та виплаченої одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною обставин, наданням нових документів, передбачає виплату лише різниці між виплаченою та нарахованою сумою у зв`язку із встановленням згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи чи іншої причини інвалідності або більшого відсотку втрати працездатності під час повторного огляду. Визначення у такій процедурі строків є важливим для правового регулювання таких відносин, оскільки за загальним правилом суб`єктивні права та юридичні обов`язки їхніх учасників виникають, розвиваються та припиняються у певний час. Строки дисциплінують учасників правових зав`язків, забезпечують чіткість і визначеність у правах та обов`язках суб`єктів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що положеннями ст. 23 Закону України «Про міліцію», які втратили чинність із набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію» не було передбачено права працівника органів внутрішніх справ на виплату одноразової грошової допомоги у більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми у зв`язку із підвищенням групи чи визначенням іншої причини інвалідності або збільшенням відсотку втрати працездатності під час повторного огляду МСЕК.

Такий механізм визначений лише Порядком № 850, пункт 4 якого визначає умови, коли здійснюється виплата допомоги та передбачає дворічний строк, протягом якого зміна групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми.

При цьому, вказані положення п. 4 Порядку № 850 встановлюють обмеження дворічним строком як для зміни групи інвалідності або ступеня втрати працездатності, так і для зміни причини інвалідності.

Судова палата Верховного Суду з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, у справі № 711/1837/18 (адміністративні провадження № К/9901/64055/18, № К/9901/64147/18), на яку посилався суд першої інстанції в оскарженому рішенні, відступила від висновку, викладеного, зокрема, у постановах Верховного Суду у справах № 808/1866/16 (касаційне провадження № К/9901/16183/18), № 369/13187/17 (касаційне провадження № К/9901/54122/18), № 296/10138/16-а (касаційне провадження № К/9901/34493/18), № 817/713/16 (касаційне проводження К/9901/6289/18) та у інших, у яких викладено правовий висновок щодо застосування положень ст. 23 Закону України «Про міліцію» та пункту 4 Порядку № 850.

Так, на ці справи посилається позивач у своїй позовній заяві та підкреслює, що згідно висновку Верховного Суду у вказаних справах пункт 4 Порядку № 850 не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу дворічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.

Верховний Суд у постанові від 22.10.2020 у справі № 711/1837/18 (адміністративні провадження № К/9901/64055/18, № К/9901/64147/18) сформував такі висновки:

(1) із втратою чинності з 07.11.2015 Законом України «Про міліцію» право на отримання одноразової грошові допомоги за працівниками міліції збереглось відповідно до пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» і здійснюється в порядку та на умовах, визначених Порядком № 850;

(2) Закон України «Про міліцію», що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», так само як і Закон України «Про Національну поліцію» не містять положень щодо можливості отримання відповідною категорією осіб одноразової грошової допомоги у більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми;

(3) положення щодо отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку із встановленням працівникові міліції під час повторного огляду вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності (виплату різниці у розмірах одноразової грошової допомоги) визначається за законодавством, що діє на день повторного огляду та міститься виключно у пункті 4 Порядку № 850

(4) передбачені пунктом 4 Порядку № 850 обмеження права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі дворічним строком після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності застосовуються починаючи з 31.10.2015 - з дня набрання чинності вказаним Порядком;

(5) зазначений дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності незалежно від дати, коли їх встановлено вперше до 31.10.2015 чи після.

Застосовуючи цей висновок до обставин цієї справи, суд звертає увагу на те, що повторний огляд, за наслідками якого позивачу було встановлено І-а групу інвалідності, відбувся 22.04.2021 року, а первинно відсоток втрати працездатності позивачу встановлено у 2010 році. Оскільки між цими подіями минуло понад два роки, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі.

Зазначений висновок Верховного Суду застосовується у аналогічних спорах, що, як приклад, відображено у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 2340/3024/18 (адміністративне провадження № К/9901/2378/19).

Також суд відмічає, що у справі, яка розглядається, за наслідками розгляду заяви позивача про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення І-а групи інвалідності, МВС України відмовило йому у призначенні такої оскільки між первинним встановленням втрати працездатності та повторним оглядом, за наслідками якого позивачеві було встановлено І-а групу інвалідності минуло понад два роки, про що Департамент ФОП МВС України повідомив позивача у спосіб, визначений Порядком № 850 (а.с.7).

За таких обставин, відмова МВС України у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку із встановлення І-а групи інвалідності є правомірною. Відтак позовні вимоги є необґрунтованими.

За наведених обставин, судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і відповідно до пункту 1 частини першої статті 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст., 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.04.2022 в адміністративній справі №340/8717/21 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Повний текст постанови складено 25 серпня 2022 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва