Справа № 640/10764/21
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2022 року м. Київ № 640/10764/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Лисун А.А., представника позивача Старшинського В.А., представника відповідача й третьої особи Кривохижі Ю.А., представника Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» Ковтунець Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОС-ЛТД» до Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство «Київтранспарксервіс» та Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання нечинним рішення в частині,

встановив:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛОС-ЛТД» (ТОВ ) з позовом до Київської міської ради (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство «Київтранспарксервіс» (КП «Київтранспарксервіс», в якому просить:

- визнати протиправним та нечинним пункт 108 Таблиці 1 до додатку 5 до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві» (з подальшими доповненнями та змінами), згідно якого земельна ділянка за адресою: м. Київ, просп. Григоренка, 36-38 як паркувальний майданчик закріплено за КП «Київтранспарксервіс».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження. Зобов`язано Київську міську раду опублікувати оголошення про відкриття провадження в даній адміністративній справі, у виданні, у якому цей нормативно-правовий акт був офіційно оприлюднений. Повторно Київську міську раду зобов`язано опублікувати оголошення про розгляд даної справи ухвалою від 03.02.2022. Оголошення опубліковано у газеті «Хрещатик» №20 (5381) від 28.05.2021 (а.с. 124-125).

В подальшому, ухвалою суду від 17.06.2021 до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Окрім того, судом прийнято до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог від 24.01.2022.

Уточнення позовних вимог позивач мотивує тим, що пунктом 1 рішення Київської міської ради від 31.08.2021 №2185/2226 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року № 242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві» Таблицю № 1 до додатка 5 до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві» (в редакції рішення Київської міської ради від 24.12.2020 №22/22) викладено в новій редакції.

За наслідком прийняття відповідачем вищезазначених змін, відомості про закріплення за КП «Київтранспарксервіс» земельної ділянки за адресою: м. Київ, просп. Григоренка, 36 - 38, орендарем якої є позивач у справі, містяться в пункті 129 Таблиці 1 до додатку 5 до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві», а не в пункті 108, як це було до внесення відповідачем змін.

Відтак, за результатом уточнення позовних вимог позивач просить:

визнати протиправним та нечинним пункт 129 розділу «Дарницький р-н» Таблиці 1 до додатку 5 до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві» (з подальшими доповненнями та змінами), згідно якого земельна ділянка за адресою: м. Київ, просп. Григоренка, 36-38, як паркувальний майданчик закріплено за КП «Київтранспарксервіс».

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що на підставі рішення Київської міської ради від 23.12.1999 №166/668, рішення Київської міської ради від 27.03.2003 №332/492 та укладеного Договору оренди земельної ділянки від 06.10.2003 позивач є користувачем (орендарем) земельної ділянки по просп. Петра Григоренка, 36-38 у Дарницькому районі м. Києва, розміром 0,6914 га для будівництва, експлуатації та обслуговування тимчасової відкритої автостоянки.

Поновлення Договору оренди відбувалося на підставі відповідних судових рішень. Право оренди позивача відповідно до вимог закону зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Оскаржуваним рішення відповідача, земельну ділянку за адресою: м. Київ, просп. Григоренка, 36 - 38 як паркувальний майданчик було закріплено за КП «Київтранспарксервіс».

Відповідно до положень Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 №1051/1051 та рішення Київської міської ради від 26.06.2007, КП «Київтранспарксервіс» визначено єдиним оператором з паркування транспортних засобів у місті Києві.

Таким чином, оскаржуваним рішенням відповідач, по-перше, змінив статус земельної ділянки, орендарем якої є позивач, визначивши цю земельну ділянку місцем платного паркування, яка внаслідок такого рішення відповідно до вимог Податкового кодексу України стала об`єктом оподаткування збором за паркування, та, по-друге, передав вказану земельну ділянку в розпорядження КП «Київтранспарксервіс», як єдиного оператора у місті Києві з надання послуг з паркування.

Відповідно, позивач вважає, що оскаржуване рішення порушує його права, як орендаря земельної ділянки.

Заперечуючи проти позову відповідач - Київська міська рада обґрунтовує заяви по суті недоведеністю порушених прав позивача, наявністю у відповідача права приймати рішення відносно земельних ділянок, які перебувають у комунальній власності міста Києва, відсутністю реєстрації права користування земельною ділянкою за позивачем, а також правом здійснювати діяльність з паркування виключно визначеним Київською міською радою оператором або особами, з якими оператором укладено відповідний договір. Також акцентує увагу на тому, що станом на 24.12.2020 позивач не мав правових підстав для користування земельною ділянкою.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - КП «Київтранспарксервіс» також заперечує проти задоволення позову, про що вказує у письмових поясненнях.

В свою чергу, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у поясненнях звертає увагу на те, що Київською міською радою прийнято рішення про поновлення позивачу договору оренди відповідної земельної ділянки, Департаментом підготовлено проект договору оренди земельної ділянки, який передано позивачу для подальших нотаріальних дій. У прохальній частині пояснень, Департамент просить прийняти законне та обґрунтоване рішення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з врахуванням уточнення підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав наведених у заявах по суті.

В свою чергу представники відповідача та третіх осіб просили суд відмовити в задоволенні позову, підтримуючи позиції наведені у відзиві, запереченнях на відповідь на відзив та поясненнях.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, розглянувши письмові пояснення та дослідивши докази у справі, суд встановив наступне.

На підставі рішення Київської міської ради від 27.03.2003 №332/492 06.10.2003 між Київською міською радою та ТОВ «ЛОС-ЛТД» укладено Договір оренди земельної ділянки, посвідчений, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З., зареєстрований в реєстрі за №973, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, про що зроблено запис від 06.11.2003 за №63-6-00078 у книзі записів державної реєстрації договорів (а.с. 19-22; договір оренди).

Відповідно до умов пункту 1 договору оренди відповідач передав, а позивач прийняв у короткострокову оренду на 5 (п`ять) років земельну ділянку, місце розташування якої просп. Петра Григоренка, 36-38 у Дарницькому районі м. Києва, розміром 0,6914 га для будівництва, експлуатації та обслуговування тимчасової відкритої автостоянки.

Дія даного договору неодноразово поновлювалась в судовому порядку строком на 5 років, а саме рішенням Господарського суду міста Києва від 26.02.2009 у справі №30/53, рішенням Господарського суду міста Києва від 30.09.2014 у справі №910/11675/14 (а.с. 24-49).

Право оренди позивача було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.02.2016; номер запису про інше речове право: 13305019: вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки; строк дії: до 17.02.2021; кадастровий номер: :90:011:0029; площа: 0.6914; цільове призначення: для будівництва, експлуатації та обслуговування тимчасової відкритої автостоянки; адреса: м. Київ, проспект Григоренка Петра, земельна ділянка 36-38 (а.с. 50).

У вересні 2019 року позивач, керуючись переважним правом на поновлення Договору оренди на новий строк, звернувся до відповідача з відповідним клопотанням про поновлення договору оренди на 5 років (звернення від 25.09.2019 №679360543, а.с. 53).

Враховуючи звернення Товариства №679360543, Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підготовлено Проект Рішення Київської міської ради «Про поновлення товариству з обмеженою відповідальністю «ЛОС-ЛТД» договору оренди земельної ділянки від 06 листопада 2003 року № 63-6-00078 (зі змінами) для будівництва, експлуатації та обслуговування тимчасової відкритої автостоянки на просп. Петра Григоренка, 36-38 у Дарницькому районі» із пояснювальною запискою до нього №П-3545 від 17.09.2020 (а.с. 54-56).

Пунктом 6.12.4 Протоколу №4/6 засідання постійної комісії Київської міської ради з питань архітектури, містобудування та земельних відносин від 17.03.2021 проект рішення підтримано (а.с. 61-65).

Рішенням Київської міської ради від 13.05.2021 №1232/1273 позивачу поновлено Договір оренди земельної ділянки строком на 5 років (а.с. 153). Дане рішення оприлюднено на офіційному веб-сайті Київської міської ради та розміщено в розділі нормотворча діяльність 17.06.2021.

На підставі даного рішення підготовлено проект договору та передано орендарю - ТОВ «ЛОС-ЛТД» за актом приймання-передачі від 30.09.2021 (а.с. 181).

Копія договору оренди від 12.11.2021 міститься у матеріалах справи (а.с. 210-212).

Право оренди позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 16.02.2016, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 61554479 від 12.11.2021, перенесено із запису: 13305019, вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки, строк дії: 5 років, дата закінчення дії: 12.11.2026 з автоматичним продовженням дії договору; адреса: м. Київ, проспект Григоренка Петра, земельна ділянка 36-38; цільове призначення: для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, А(для будівництва експлуатації та обслуговування тимчасової відкритої автостоянки); кадастровий номер: :90:011:0029; площа: 0.6914; (а.с. 213).

Поряд із цим, судом встановлено, що пунктом 1.4. рішення Київської міської ради від 24.12.2020 №22/22 «Про внесення змін до рішення міської ради від 23 червня 2011 року № 242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві» Таблицю №1 до додатка 5 до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві» (в редакції рішення Київської міської ради від 29.11.2018 №222/6273) викладено в новій редакції, згідно якої земельна ділянка за адресою: м. Київ, проси. Григоренка, 36 - 38 як паркувальний майданчик закріплено за КП «Київтранспарксервіс».

В подальшому, пунктом 1 рішення Київської міської ради від 31.08.2021 №2185/2226 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року № 242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві» Таблицю №1 до додатка 5 до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві» (в редакції рішення Київської міської ради від 24.12.2020 №22/22) викладено в новій редакції (а.с. 195-199).

За наслідком прийняття відповідачем вищезазначених змін, відомості про закріплення за КП «Київтранспарксервіс» земельної ділянки за адресою: м. Київ, просп. Григоренка, 36 - 38, містяться в пункті 129 Таблиці 1 до додатку 5 до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві», а не в пункті 108, як це було до внесення відповідачем змін.

Позивач просить визнати протиправним та нечинним пункт 129 розділу «Дарницький р-н» Таблиці 1 до додатку 5 до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві» (з подальшими доповненнями та змінами), згідно якого земельна ділянка за адресою: м. Київ, просп. Григоренка, 36-38, як паркувальний майданчик закріплено за КП «Київтранспарксервіс».

При цьому, обґрунтовуючи спосіб захист порушеного права позивач вказує на те, що рішення Київської міської ради від 24.12.2020 №22/22 «Про внесення змін до рішення міської ради від 23 червня 2011 року № 242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві» є рішенням про внесення змін до іншого рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві». Таким чином, основним актом, який регулює відповідні суспільні правовідносини та порушує законні права та інтереси позивача є безпосередньо рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві» у відповідній частині.

Надавши оцінку спірним правовідносинам, міркуванням учасників процесу висловленим у заявах по суті, а також доказам в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оренду землі» (Закон №161-XIV), оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Дана норма кореспондується з положеннями статті 93 Земельного кодексу України.

Об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності (ч. 1 ст. 3 Закону №161-XIV).

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом (ч. 2 ст. 4 Закону №161-XIV).

Орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою (ч. 1 ст. 5 Закону №161-XIV). Орендарями земельних ділянок можуть бути громадяни і юридичні особи (п «в» ч. 2 ст. 5 Закону №161-XIV).

За положеннями статті 13 Закону №161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до положень статті 24 Закону №161-XIV на орендодавця покладено обов`язок не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Водночас, в силу частини першої статті 25 Закону №161-XIV орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Відповідно до положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі.

Як вбачається з пункту 6 договору оренди, відповідач взяв на себе зобов`язання не вчиняти дій, які перешкоджали б орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Водночас, пунктом 7.1 Договору оренди встановлено переважне право орендаря придбати у власність земельну ділянку, а також на поновлення договору оренди після закінчення строку дії договору.

Позивач, у вересні 2019 року звернувся з листом-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки у формі додатку 4 до рішення Київської міської ради від 20.04.2017 №241/2463 «Про затвердження Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві».

Враховуючи звернення Товариства, Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підготовлено Проект Рішення Київської міської ради «Про поновлення товариству з обмеженою відповідальністю «ЛОС-ЛТД» договору оренди земельної ділянки від 06 листопада 2003 року № 63-6-00078 (зі змінами) для будівництва, експлуатації та обслуговування тимчасової відкритої автостоянки на просп. Петра Григоренка, 36-38 у Дарницькому районі» із пояснювальною запискою до нього №П-3545 від 17.09.2020 (а.с. 54-56).

В подальшому, пунктом 6.12.4 протоколу №4/6 засідання постійної комісії Київської міської ради з питань архітектури, містобудування та земельних відносин від 17.03.2021 проект рішення підтримано (а.с. 61-65).

Таким чином, суб`єктом владних повноважень вчинено активні дії спрямовані на поновлення дії договору на новий строк позивачу у справі, який належним чином користується відповідною земельною ділянкою на умовах оренди з 2003 року. Зокрема, проект рішення про поновлення товариству договору оренди земельної ділянки підготовлено у вересні 2020 року. Зміни у оскаржуване позивачем рішення внесено 24.12.2020, тобто після розроблення проекту рішення.

При цьому, рішенням Київської міської ради від 13.05.2021 №1232/1273 позивачу поновлено Договір оренди земельної ділянки строком на 5 років (а.с. 153), а відповідний договір підписано 12.11.2021, право оренди позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.11.2021 та датою закінчення дії 12.11.2026 з автоматичним продовженням дії договору.

В контексті наведених обставин, суд враховує практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) у контексті дотримання принципу належного урядування. Зокрема, у рішенні у справі Рисовський проти України ЄСПЛ вказав на те, що принцип належного урядування, зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків (заява № 29979/04, пункт 70).

Так, систему та гарантії, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування в Україні визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» (Закон № 280/97-ВР).

Відповідно до статті 2 Закону №280/97-ВР, місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Частиною п`ятою статті 16 Закону №280/97-ВР визначено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону №280/97-ВР, відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

В свою чергу, відповідно до частини першої статті 18 Закону №280/97-ВР, відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що не перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на договірній і податковій основі та на засадах підконтрольності у межах повноважень, наданих органам місцевого самоврядування законом.

Спеціальний статус міста Києва як столиці України, особливості здійснення виконавчої влади та місцевого самоврядування у місті відповідно до Конституції України та законів України визначає Закон України «Про столицю України - місто-герой Київ» (Закон №401-XIV).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону №401-XIV Київська міська рада в межах своєї компетенції має право встановлювати порядок утримання та експлуатації об`єктів, розташованих у місті, та прилеглої до них території, правила благоустрою, торговельного, побутового, транспортного, житлово-комунального та іншого соціально- культурного обслуговування, визначати особливості землекористування та використання інших природних ресурсів.

Згідно зі статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Так, рішенням Київської міської ради від 26.06.2007 №930/1591 «Про вдосконалення паркування автотранспорту в м. Києві», КП «Київтранспарксервіс» визначено єдиним оператором з паркування транспортних засобів в м. Києві.

Відповідно до рішення Київської міської ради від 25.12.2008 №1051/1051 «Про правила благоустрою м. Києва» організація та експлуатація місць платного паркування транспортних засобів здійснюється лише оператором, яким є КП «Київтранспарксервіс» або підприємствами, з якими оператор уклав відповідний договір.

Рішенням Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві» затверджено Положення про збір за місця для паркування транспортних засобів у м. Києві (додаток 5 до рішення), відповідно до п. 1.1 якого платниками збору є юридичні особи, їх філії (відділення, представництва), фізичні особи - підприємці, які згідно з рішенням Київської міської ради організовують та провадять діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для платного паркування та спеціально відведених автостоянках.

У даному рішенні наведено також Таблицю №1 «Перелік паркувальних майданчиків, які закріплені за комунальним підприємством "Київтранспарксервіс"» до додатку 5.

Рішенням від 24.12.2020 №22/22 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року № 242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві» таблицю №1 до додатку 5 викладено в новій редакції, відповідно до якої пунктом 108 земельну ділянку за адресою м. Київ, просп. Григоренка, 36-38 закріплено за КП «Київтранспарксервіс».

В подальшому, Таблицю №1 до додатка 5 до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629 знову викладено в новій редакції пунктом 1 рішення Київської міської ради від 31.08.2021 №2185/2226 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року № 242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві» (в редакції рішення Київської міської ради від 24.12.2020 №22/22).

В останній редакції, відомості про закріплення за КП «Київтранспарксервіс» земельної ділянки за адресою: м. Київ, просп. Григоренка, 36 - 38, містяться в пункті 129 Таблиці 1 до додатку 5 до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві».

Згідно даних Державного земельного кадастру земельна ділянка за адресою м. Київ, просп. Григоренка, 36-38 (кадастровий номер земельної ділянки :90:011:0029) має цільове призначення для автомобільного транспорту та призначена для будівництва, експлуатації та обслуговування тимчасової відкритої автостоянки. Таким чином, згідно свого цільового призначення та виду використання вказана земельна ділянка є автостоянкою.

Відтак, поряд із процедурою поновлення позивачу дії договору оренди земельної ділянки, відповідач одночасно відносить цю ж земельну ділянку до переліку паркувальних майданчиків, закріплених за КП «Київтранспарксервіс».

У постанові Верховного Суду від 28.02.2020 у справі №П/811/1015/16 наголошено, що принцип належного урядування має надзвичайно важливе значення для забезпечення правовладдя в Україні. Неухильне дотримання основних складових принципу належного урядування забезпечує прийняття суб`єктами владних повноважень легітимних, справедливих та досконалих рішень. Крім того, принцип належного урядування підкреслює те, що між людиною та державою повинні бути вибудовані саме публічно-сервісні відносини, у яких інституції та процеси служать всім членам суспільства.

Відповідно до юридичної позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 02.11.2004 №15-рп/2004 року, верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема в закони, які за змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. При цьому справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 13.06.2019 №5-р/2019, Конституція України містить низку фундаментальних положень щодо здійснення державної влади, передбачених статтями 3, 5, 6, 8, 19 Основного Закону. Названі конституційні приписи перебувають у взаємозв`язку, відображають фундаментальне положення конституціоналізму щодо необхідності обмеження державної влади з метою забезпечення прав і свобод людини та зобов`язують наділених державною владою суб`єктів діяти виключно відповідно до усталених Конституцією України цілей їх утворення.

Тому, коли йдеться про реалізацію компетенції у межах дискреції суб`єктом владних повноважень, такі суб`єкти зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що міститься, зокрема у постановах від 24.11.2021 у справі №420/998/21, від 10.04.2019 у справі №826/16495/17, від 25.07.2019 у справі №826/13000/18, від 08.07.2021 у справі №160/674/19, від 19.08.2021 у справі №464/7343/17, від 21.09.2021 у справі №420/4649/19.

З огляду на наведене, суд погоджується з позицією позивача стосовно того, що відповідач хоча і уповноважений розпоряджатися майном територіальної громади, в той же час, зобов`язаний діяти добросовісно та не вчиняти дій, які порушують права та інтереси позивача, як сторони договору оренди, укладеного з відповідачем. Приймаючи рішення про закріплення спірної земельної ділянки, орендарем якої є позивач, за КП «Київтранспарксервіс», відповідач, всупереч умов договору оренди та переважного права позивача на його поновлення, протиправно надав КП «Київтранспарксервіс» право експлуатації цієї земельної ділянки.

Відповідно до частини десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або Законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, в той час, коли відповідачем належним чином наведені позивачем посилання не спростовано, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

Тобто, суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом визнання протиправним та нечинним пункту 129 розділу «Дарницький р-н» Таблиці 1 до додатку 5 до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві», згідно якого земельну ділянку за адресою: м. Київ, просп. Григоренка, 36-38, як паркувальний майданчик закріплено за КП «Київтранспарксервіс».

Визнання протиправним та нечинним пункту 129 розділу «Дарницький р-н» Таблиці 1 до додатку 5 до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629 з подальшими доповненнями та змінами, як просить позивач, є вирішенням спору, якого на даний час не існує, передчасним, а також таким, що обмежує відповідача у справі вносити будь-які інші зміни у даний пункт.

Вирішуючи питання про розподіл відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду з даною позовною заявою, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2270 грн та заявлено одну вимогу немайнового характеру. За наслідками розгляду справи судом заявлену вимогу задоволено, з частковою відмовою у врахуванні майбутніх змін, що носить кількісний показник.

Таким чином, суд вважає, що правильним буде визначення розміру компенсації позивачу судових витрат зі сплати судового збору виходячи з кількості, а не розміру задоволених / не задоволених позовних вимог. А саме, повернення позивачу за рахунок суб`єкта владних повноважень 2270 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 264 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОС-ЛТД» до Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство «Київтранспарксервіс» та Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання нечинним рішення в частині, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та нечинним пункт 129 розділу «Дарницький р-н» Таблиці 1 до додатку 5 до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві», згідно якого земельну ділянку за адресою: м. Київ, просп. Григоренка, 36-38, як паркувальний майданчик закріплено за Комунальним підприємством «Київтранспарксервіс».

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з Київської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОС-ЛТД» 2270 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривен) судових витрат по сплаті судового збору.

Зобов`язати Київські міську раду невідкладно опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання протиправним та нечинним пункт 129 розділу «Дарницький р-н» Таблиці 1 до додатку 5 до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві», згідно якого земельну ділянку за адресою: м. Київ, просп. Григоренка, 36-38, як паркувальний майданчик закріплено за Комунальним підприємством «Київтранспарксервіс» у відповідному виданні, після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено й проголошено в судовому засіданні 23.06.2022.

Суддя О.М. Чудак