Справа № 640/10376/21
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2022-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Бужак Н.П., Кобаля М.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на прийняте за правилами спрощеного позовного провадження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2021 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - Позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - Відповідач, ГУ ДПС у м. Києві) про:

- визнання протиправним та скасування рішення комісії ГУ ДПС у м. Києві № 20843 від 05.02.2021 та № 37623 від 05.03.2021 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку;

- зобов`язання ГУ ДПС у м. Києві виключити ФОП ОСОБА_1 з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості;

- визнання протиправним та скасування рішення комісії ГУ ДПС у м. Києві від 17.03.2021 № 2476537/ про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язання ГУ ДПС у м. Києві зареєструвати податкову накладну № 1 від 11.03.2020 на суму 13 440 грн. у т.ч. ПДВ 2 240,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.02.2022 у задоволенні позову відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що Позивач не надав суду правовстановлюючі документи на носії рекламної інформації, відсутні фото звіти на підтвердження фактичного надання послуг, первинні документи містять неузгодженості, а тому наведені суперечності зумовлюють обґрунтований сумнів контролюючого органу щодо реальності здійснення спірних господарських операцій. Зазначив, що ФОП ОСОБА_1 також не було надано доказів наявності в учасників зазначених операцій транспорту, трудових ресурсів, виробничих площ необхідних для поставки постерів за вказаною податковою накладною. Додатково підкреслив, що із рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.02.2022 у справі №640/16453/21 вбачається, що контрагент Позивача ТОВ «Ріа Сайга» відповідає критеріям ризиковості платника податку. Крім того, вказав, що функція реєстрації податкових накладних не належить до повноважень ГУ ДПС у м. Києві.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його в частині та прийняти у ній нове, яким позовні вимоги задовольнити частково:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у м. Києві № 20843 від 05.02.2021 та № 37623 від 05.03.2021 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку;

- зобов`язати ГУ ДПС у м. Києві виключити ФОП ОСОБА_1 з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у м. Києві від 17.03.2021 № 2476537/ про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В іншій частині рішення суду першої інстанції просить залишити без змін.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що, по-перше, питання відповідності Позивача Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатися контролюючим органом за наслідком моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку корегування, що направлена таким платником для реєстрації, по-друге, податкова накладна від 25.01.2021 №1 не містила господарських операцій з ТОВ «Партнер Імпульс», господарські відносини з яким відбулися у січні-лютому 2020 року із належним чином зареєстрованими податковими накладними, у відповідному періоді, по-третє, всі первинні документи, що підтверджують належність господарських операцій між Позивачем та ТОВ «Партнер Імпульс» та ТОВ «Ріа «Сайга», були надані як контролюючому органу, так і суду першої інстанції, по-четверте, Відповідач в оскаржуваному рішенні не вказав, яких саме документів не надано Позивачем для реєстрації податкової накладної, по-п`яте, відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України» державні органи, які не дотримуються власних процедур, не повинні мати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2022 відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві просить відмовити ФОП ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначає мотиви, наведені в рішенні суду першої інстанції. Додатково підкреслює, що зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну є втручанням в її дискреційні повноваження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2022 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог про зобов`язання ГУ ДПС у м. Києві зареєструвати податкову накладну № 1 від 11.03.2020 не є предметом апеляційного оскарження, судова колегія вважає за необхідне здійснювати перевірку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню.

Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції встановив, що ФОП ОСОБА_1 06.08.2014 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань із основним видом економічної діяльності рекламні агентства (73.11), а також з 01.09.2014 є платником податку на додану вартість (а.с. 13-16).

У рамках зазначеного виду економічної діяльності 29.01.2020 Позивач, як замовник, уклав із ТОВ «Партнер Імпульс», як виконавцем, договір №29/20-01/02 про надання рекламних послуг, за умовами якого виконавець зобов`язується надати рекламні послуги, а саме: провести незалежний моніторинг якості та цілісності розміщення рекламних плакатів на спеціальних поверхнях зовнішньої реклами (а.с. 20-25). Послуги за вказаним договором на суму 81 900 грн з ПДВ, були виконані та оплачені Позивачем (а.с. 26-31). За результатами вказаних господарських операцій ТОВ «Партнер Імпульс» було виписано та належним чином зареєстровано податкову накладну від 31.01.2020 №2804 (а.с. 32-33).

Судом першої інстанції також встановлено, що 01.09.2014 між ТОВ «Ріа «Сайга», як замовником та ФОП ОСОБА_1 , як виконавцем було укладено договір №NBB-001-01/09/14/ЗР про надання послуг з розміщення зовнішньої реклами, строк дії якого додатковою угодою №5 від 27.12.2019 був продовжений до 31.12.2020 (а.с. 34-40). У подальшому, 30.01.2020 до вказаного договору було укладено додаток №08/20, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 зобов`язувався здійснити розміщення рекламної кампанії на спеціальних конструкціях зовнішньої реклами в м. Києві на період з 01.02.2020 по 29.02.2020 та з 01.03.2020 по 31.03.2020 на загальну суму 262 375,61 грн з ПДВ, які були виконані Позивачем та оплачені замовником. До вказаних послуг були включені послуги придбані Позивачем у ТОВ «Партнер Імпульс» (а.с. 41-49).

22.01.2021 ТОВ «Архар Груп АДВ» замовило у Позивача виготовлення постерів на суму 26 400 грн з ПДВ (а.с. 55).

Матеріалами справи підтверджується, що 25.01.2021 з метою виконання замовлення ТОВ «Архар Груп АДВ» Позивач замовив у ТОВ «ВВ Принт» послуги із друку постерів на загальну суму 18 749,75 грн з ПДВ, які були оплачені Позивачем (а.с. 50-52). За результатами вказаної господарської операції ТОВ «ВВ Принт» було виписано та належним чином зареєстровано податкову накладну від 25.01.2021 №10 (а.с. 53-54).

У подальшому, на підставі акту №1 від 31.01.2021, ФОП ОСОБА_1 надав ТОВ «Архар Груп АДВ» послуги з виготовлення постерів на загальну суму 26 400 грн з ПДВ (а.с. 56). За результатами вказаної господарської операції Позивачем було виписано податкову накладну №1 від 25.01.2021 та направлено її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 57).

Згідно отриманої 05.02.2021 квитанцій № 1 податкова накладна була прийнята, однак її реєстрацію зупинено, оскільки: «...Платник податків, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідає вимогам п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання про прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, додатково повідомлено, що показник «D»=3,9376%, «Р»=0» (а.с. 58).

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання вимог податкового органу платником податків було направлено Відповідачу пояснення щодо реєстрації податкової накладної №1 від 25.01.2021 та копії підтверджуючих фінансово-господарські операції документів.

Однак, рішенням Відповідача від 17.03.21 № 2476537/ було відмовлено в реєстрації податкової накладної №1 від 25.01.2021 з підстав ненадання платником податків копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладних (а.с.19).

Крім того, судом першої інстанції також встановлено, що 05.02.2021 рішенням Комісії регіонального рівня № 20843 встановлена відповідність ФОП ОСОБА_1 пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку (у ході аналізу баз даних ДПС України отримано податкову інформацію: послуги: «послуги з моніторингу зовнішньої реклами» (код ДКПП 73.12) придбані у суб`єкта господарювання, який здійснює ризикову діяльність, а саме: ТОВ «Партнер Імпульс» (код 42854456)) (а.с. 17).

Як встановлено судом першої інстанції, не погодившись з таким рішенням податкового органу, Позивач направив останньому письмові пояснення з копіями документів щодо специфіки господарської діяльності, за результатами розгляду яких контролюючий орган прийняв рішення від 05.03.2021 № 37623 про відповідність платника податку на додану вартість пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку (використовуючи бази даних ДПС України, надані пояснення та копії документів, проведено аналіз діяльності ФОП ОСОБА_1 , в процесі якого встановленого, що послуги з моніторингу зовнішньої реклами» (код ДКПП 73.12) придбані у суб`єкта господарювання, який здійснює ризикову діяльність, а саме: ТОВ «Партнер Імпульс» (код 42854456)) (а.с. 18).

Судом першої інстанції також встановлено, що у листі від 25.02.2021 №20207/6/26-15-18-06-14, наданому на запит адвоката Позивача, ГУ ДПС у м. Києві заначило, що реєстрацію податкової накладної №1 від 25.01.2021 зупинено у зв`язку із відповідністю п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків. При цьому зазначена у вказаній накладній господарська операція не відноситься до інформації щодо ризиковості ТОВ «Партнер Імпульс» (а.с. 59-62).

На підставі встановлених вище обставин, здійснивши системний аналіз ст. ст. 185, 187, 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок зупинення №1165), а також додатків до нього, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ФОП ОСОБА_1 не надав доказів реальності здійснення спірних господарських операцій, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на таке.

Положеннями п. 201.1 ст. 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (п. 201.16 ст. 201 ПК України).

Так, пунктами 5-7 Порядку зупинення №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття.

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

Таким чином, одним з критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, що закріплені у Додатку 1 до Порядку зупинення №1165, є наявність у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування (п. 8 Додатку 1).

У свою чергу, аналіз змісту указаного пункту свідчить, що законодавцем встановлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника ПДВ Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість. Так, рішенню Комісії регіонального рівня питання відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника ПДВ має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, за наслідками чого здійснюється моніторинг платника податку, податкової накладної/розрахунку коригування.

Крім того, встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.

Отже, питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації.

При цьому моніторинг проводиться в автоматизованому порядку.

Разом з тим, із змісту оскаржуваних рішень від 05.02.2021 № 20843 та від 05.03.2021 № 37623 випливає, що комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність ФОП ОСОБА_1 . Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість не за наслідками подання останнім податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації, що має передувати моніторингу платника податку, моніторингу такої накладної/розрахунку коригування, що також визнається Відповідачем у листі від 25.02.2021 №20207/6/26-15-18-06-14, наданому на запит адвоката Позивача (а.с. 59-62).

Судова колегія погоджується із доводами Апелянта про те, що оскаржувані рішення від 05.02.2021 № 20843 та від 05.03.2021 № 37623 не відповідають критерію обґрунтованості. Так, у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №340/474/20 підкреслено, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що товариство ймовірно є учасником формування схемного податкового кредиту згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах, має обґрунтувати суду на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

Відтак, на переконання судової колегії, ненадання відповідних доказів контролюючим органом свідчить, що у нього були відсутні правові підстави для віднесення Позивача до ризикових платників податків.

До того ж, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що за наслідками розгляду поданих ФОП ОСОБА_1 пояснень з документами щодо невідповідності його критеріям ризиковості платника податку ГУ ДПС у м. Києві прийнято рішення від 05.03.2021 № 37623 про відповідність Позивача п. 8 Критеріїв ризиковості (а.с. 18). При цьому жодних обґрунтувань підстав прийняття такого рішення у розрізі оцінки наданих пояснень платника податків і доданих до нього документів контролюючим органом не зазначено.

У розрізі наведеного суд апеляційної інстанції погоджується з доводами Апелянта про те, що у справі «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип «належного урядування» не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на те, що оскаржувані рішення від 05.02.2021 № 20843 та від 05.03.2021 № 37623 прийняті ГУ ДПС у м. Києві без наявних на те правових підстав та з порушенням передбачених Порядком №1165 і Додатку 1 до нього процедури і передумов їх прийняття, колегія суддів приходить до висновку, що останні як індивідуальні акти підлягають скасуванню.

Як вже було зазначено вище, положеннями п. 6 Порядку зупинення №1165 закріплено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Отже, саме по собі скасування у судовому порядку рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості є безумовною підставою для виключення комісією регіонального рівня платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.

У зв`язку з цим судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. п. 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункт 44 рішення у справі «Брайєн проти Об`єднаного Королівства» (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункти 47-56 рішення у справі «Путтер проти Болгарії» (Putter v. Bulgaria № 38780/02).

При цьому судовою колегією враховується, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верхового Суду України від 15.08.2019 у справі №800/396/17, від 16.09.2015 у справі №21-1465а15.

За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами Апелянта про те, що належним і повним способом захисту порушених прав ФОП ОСОБА_1 є зобов`язання ГУ ДПС у м. Києві виключити Позивача з переліку платників податку, що відповідають критеріям ризиковості.

Крім того, судова колегія наголошує на помилковості посилання суду першої інстанції на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.02.2022 у справі №640/16453/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційне агентство «Сайга» до Головного управління ДПС у місті Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, в якості доказу правомірності оскаржуваних актів Відповідача в межах цієї справи, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Оскільки рішення у справі №640/16453/21 станом на дату постановлення оскаржуваного у цій справі рішення не набрало законної сили, а учасники вказаної справи не тотожні учасникам цієї справи, то висновки, наведені у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.02.2022 у справі №640/16453/21, не можуть враховуватися при розгляді справи №640/10376/21. До того ж постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2022 у справі №640/16453/21 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.02.2022 про відмову у задоволенні позову скасовано та прийнято нове, яким позовні вимоги товариства задоволено повністю.

Щодо висновків суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення комісії ГУ ДПС у м. Києві від 17.03.2021 № 2476537/ про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до п. 2 Порядку №1246 податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246), передбачено, що за результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Це положення кореспондує п. 201.16 ст. 201 ПК України.

Згідно п. 3 Порядку зупинення №1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, які наведені у цьому пункті.

Приписи п. 4 Порядку зупинення №1165 визначають, що у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Водночас, за правилами п. 5 Порядку зупинення №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно п. 6 Порядку зупинення №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 10 Порядку зупинення №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації, та в якій зазначається, зокрема, критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку (п. 11 Порядку зупинення №1165).

У свою чергу, механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначається Порядком прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 (далі - Порядок №520).

Відповідно до п. 3 Порядку №520 комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Згідно п. 4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, закріплено у пункті 5 Порядку №520, і може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до п. 6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

За правилами п. п. 9, 10 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

При цьому, згідно п. 11 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Таким чином, можливість надання платником податків достатніх документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного переліку необхідних документів для прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної. Необґрунтоване обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд, призводить до правової невизначеності, що не відповідає критерію обґрунтованості та пропорційності акта індивідуальної дії.

Відповідно до п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість (додаток 1 до Порядку зупинення №1165), одним із критеріїв ризиковості платника є те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Матеріали справи свідчать, що у направленій Позивачу квитанції контролюючий орган вказав на те, що підставою зупинення реєстрації податкової накладної є відповідність ФОП ОСОБА_1 пункту 8 Критерії ризиковості платника податку.

Проте, як вірно підкреслив суд першої інстанції, рішення про зупинення реєстрації податкової накладної не містить вичерпного переліку документів, які необхідно подати платнику податків.

Разом з тим, недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого Позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації податкової накладної.

Аналогічна правова позиція висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 10.04.2020 у справі № 819/330/18, від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а, від 03.11.2021 у справі №360/2460/20 та від 20.01.2022 у справі № 140/4162/21.

При цьому у пп. 3 п. 11 Порядку зупинення №1165 прямо передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються, зокрема, пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

У свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог чинного законодавства Позивачем засобами електронного документообігу Відповідачу було направлене повідомлення разом з поясненнями щодо фактичного здійснення господарських операцій.

Однак, всупереч наданих документів, Відповідачем прийнято рішення від 17.03.2021 № 2476537/ (а.с. 19) про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому, із змісту вказаного рішення вбачається, що останнє не містять конкретної інформації щодо підстав його прийняття.

У розрізі наведеного судова колегія звертає увагу, що при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому під час розгляду справи суд не робить висновків щодо реальності операцій за участю Позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної. При цьому здійснення моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення такого моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.05.2020 у справі №0940/1240/18).

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що за відсутності належного мотивування податковим органом рішення про відмову у реєстрації податкової накладної з підстав ненадання документів, які, як свідчать матеріали справи, були надані, таке рішення не узгоджується з вимогами наведених вище нормативно-правових актів, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Така позиція узгоджується також із висновками Верховного Суду, висловленими у постанові від 21.05.2020 у справі № 560/391/19, постанові від 03.11.2021 у справі 360/2460/20 та від 20.01.2022 у справі № 140/4162/21.

Загальними вимогами, які висуваються до індивідуальних актів, як актів правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Разом з тим, як вірно зауважено Позивачем, проте залишено поза увагою судом першої інстанції, в оскаржуваному рішенні про відмову у реєстрації податкової накладної не зазначено (не підкреслено), яких саме документів не вистачає для прийняття рішень про реєстрацію податкової накладної. Тобто, Відповідачем не зазначено мотивів та підстав прийняття оскаржуваного рішення.

У свою чергу, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 380/5383/21, від 18.05.2022 у справі № 440/170/20, від 23.10.2018 у справі №822/1817/18.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що під час прийняття оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 25.01.2021 з підстав ненадання ФОП ОСОБА_1 підтверджуючих документів контролюючий орган діяв правомірно, оскільки, як було встановлено раніше, в оскаржуваному рішенні не підкреслено, яких саме документів для реєстрації податкової накладної не було подано.

Крім того, з огляду на необґрунтованість віднесення ФОП ОСОБА_1 до реєстру ризикових платників податків на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості у ГУ ДПС у м. Києві не було підстав для зупинення реєстрації податкової накладної з посиланням на відповідність платника податку указаному пункту.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що за відсутності належного мотивування податковим органом рішення про відмову у реєстрації податкової накладної з підстав ненадання певних документів без їх деталізації, таке рішення не узгоджуються з вимогами наведених вище нормативно-правових актів, а тому підлягає визнанню протиправними та скасуванню.

Така позиція узгоджується також із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.05.2020 у справі № 560/391/19.

Колегія суддів відхиляє доводи Відповідача про те, що вимога про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну є втручанням в її дискреційні повноваження, оскільки така вимога в межах цієї справи не заявлена Позивачем, а цей суб`єкт владних повноважень не є учасником справи, рішення в якій є предметом апеляційного перегляду.

Крім того, судова колегія враховує доводи Апелянта про те, що у позовній заяві в частині вимог про зобов`язання ГУ ДПС у м. Києві зареєструвати накладну №1 від 11.03.2020 на суму 13 440 грн в т.ч. ПДВ 2 240 грн, Позивач невірно вказав дату та суму податкової накладної, а тому у цій частині рішення ним не оскаржується. Аналіз змісту оскаржуваного у цій справі рішення ГУ ДПС у м. Києві від 17.03.2021 № 2476537/ свідчить, що воно не стосується податкової накладної № 1 від 11.03.2020, а відтак підстави для задоволення вказаної позовної вимоги відсутні.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи цей спір, не врахував особливостей правового регулювання спірних правовідносин, процедури прийняття рішення про віднесення суб`єкта господарювання до ризикових та залишив поза увагою, що при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями і здійснення такого моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок. Наведені вище обставини є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення в частині.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу - задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно квитанції від 22.03.2021 №65148 Позивачем було сплачено судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 4 540 грн (а.с. 10), а також згідно квитанції від 18.05.2022 №18-1525462/1/С сплачено судовий збір за розгляд апеляційної скарги в розмірі 6 810,00 грн (а.с. 128).

Враховуючи необґрунтованість вимоги про зобов`язання ГУ ДПС у м. Києві зареєструвати накладну №1 від 11.03.2020, і, відповідно, висновок про наявність підстав для задоволення фактично 3/4 заявлених позовних вимог, стягненню на користь ФОП ОСОБА_1 підлягає судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 3 405,00 грн, а також судовий збір за розгляд апеляційної скарги в сумі 6 810,00 грн.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2022 року - скасувати.

Прийняти нове рішенням, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві № 20843 від 05.02.2021 та № 37623 від 05.03.2021 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) виключити фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві від 17.03.2021 № 2476537/ про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 10 215 (десять тисяч двісті п`ятнадцять) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

М.І. Кобаль

Повний текст постанови складено та підписано 25 серпня 2022 року.