Справа № 120/19455/21-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2022-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 серпня 2022 р. Справа № 120/19455/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області, в якому просить:

- скасувати суму неправомірно нарахованої пені шляхом зобов`язання Головного управління ДПС у Вінницькій області здійснити її списання, наступним чином:

A) списати суму пені у розмірі: 39281 грн 70 коп. (тридцять дев`ять тисяч двісті вісімдесят одна гривня 70 копійок) (сума пені, яка була нарахована Головним управлінням ДПС у Вінницькій області у період дії карантину, а саме з 01.03.2020 по 20.09.2021 і підлягає обов`язковому списанню) на підставі та з урахування норми пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України;

Б) здійснити зарахування суми боргу пені у розмірі: 34886 грн 21 коп. (тридцять чотири тисячі вісімсот вісімдесят шість гривень 21 копійку) (сума боргу пені, яка існувала до моменту введення карантину станом на 01.03.2020) за рахунок існуючої переплати суми коштів з податку на доходи фізичних осіб у розмірі: 43650 грн 67 коп. (сорок три тисячі шістсот п`ятдесят гривень 67 копійок);

B) визнати суму у розмірі: 8764 грн 46 коп. (вісім тисяч сімсот шістдесят чотири гривні 46 копійок), як надміру сплачені кошти з податку на доходи фізичних осіб, що підлягають поверненню на підставі та з урахування норми пункту 43.1. статті 43 Податкового кодексу України;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Вінницькій області привести у відповідність до чинного податкового законодавства інтегровану картку платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за інформацією отриманою з особистого електронного кабінету Державної податкової служби України йому стало відомо про наявність значної суми несплаченої пені по податку на доходи фізичних осіб, яка станом на 20.12.2021 становить 98492 грн 91 коп. В свою чергу, на думку позивача, дана сума пені була безпідставно нарахована Головним управлінням ДПС у Вінницькій області.

Ухвалою суду від 04.01.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Також даною ухвалою встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк на адресу суду надійшов відзив, в якому представник відповідача просить задовольнити позовні вимоги в частині списання суми пені у розмірі 30263 грн 05 коп., у решті вимог просить відмовити, адже у разі списання іншої суми пені, зарахування коштів буде проводитися відповідно статті 131 ПК України.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частини 5 статті 250 КАС України).

Відповідно до статті 12 Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Частинами першою, другою статті 26 цього Закону визначено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Водночас законних підстав для зупинення провадження у цій справі не встановлено.

З огляду на викладене та враховуючи, що учасники справи скористалися своїм правом на подання заяв по суті справи, суд доходить висновку про відсутність правових перешкод для ухвалення рішення в цій адміністративній справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд зазначає наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності-фізична особа. Види діяльності 10.51 Перероблення молока, виробництво масла та сиру, 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами, 46.45 Оптова торгівля парфумними та косметичними товарами.

Згідно даних інтегрованої картки платника податків по податку на доходи фізичних осіб фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 станом на 29.02.2020 рахувалася загальна заборгованість 490416 грн 69 коп. в т.ч. недоїмка в сумі 455530 грн 48 коп., залишок несплаченої пені в сумі 34886 грн 21 коп.

Поряд із цим, з метою отримання правильного розрахунку суми пені з податку на доходи фізичних осіб, позивач звернувся до Аудиторської фірми "Аудит" із письмовою заявою за вих. №б/н від 20.12.2021.

22.12.2021 у відповідь на заяву позивач отримав «Результати аудиторських процедур» Аудиторської фірми «Аудит» щодо правильності та правомірності нарахування йому суми пені з податку на доходи фізичних осіб, з тексту яких вбачається, що відповідач здійснив некоректний розрахунок нарахування пені, що призвело до значного зростання суми податкового боргу.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо нарахування пені, позивач звернувся до адміністративного суду із цим позовом.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий Кодекс України (далі ПК України).

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений ПК України строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку визначеному Податковим Кодексом України.

Згідно з підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 129.1.2 частини 129.1 статті 129 ПК України, нарахування пені розпочинається при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Відповідно до підпункту 129.3.1 частини 129.3 статті 129 ПК України, нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Відповідно до підпунктів 95.1 - 95.3 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно із підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 № 533-IX, який набрав чинності 18.03.2020, підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено пунктом 52-1 такого змісту:

«За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня по 31 травня 2020 року, штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення правил обліку, виробництва та обігу пального або спирту етилового на акцизних складах, що застосовуються на загальних підставах; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня по 31 травня 2020 року платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.».

В подальшому, пункт 52-1 підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, із змінами, внесеними згідно із Законом від 13.05.2020 № 591-IX та Законом від 13.05.2020 № 591-IX, викладено у наступній редакції:

«За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню».

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2" на всій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року. У подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 карантин установлено з 22 травня 2020 року по 31 липня 2020 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 карантин установлено з 1 серпня 2020 року по 19 грудня 2020 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 (із змінами) карантин установлено з 19 грудня 2020 року по 31 серпня 2021 року.

Тому, виходячи з п. 52-1 підрозділу 10 розділу ХХПК України, оскільки пеня не може бути нарахована під час дії карантину, днем закінчення нарахування пені є 29.02.2020.

Наказом Міністерства фінансів України 07.04.2016 №422 зареєстровано Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Порядок №422).

Відповідно до частини 1 розділу II Порядку №422, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються інтегровані картки платника за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. Інтегрована картка платника містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами (частина 2 розділу І Порядку 422).

Судом досліджено матеріали інтегрованої картки платника податків з 29.02.2020 по 30.09.2021, яка надавалась позивачем разом з позовною заявою.

Як зазначено в ІКПП, станом на 29.02.2020 у позивача існувала заборгованість по сплаті пені по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 34886 грн 21 коп, яка підлягає обов`язковій оплаті останнім, відповідно до підпункту 129.1.1. пункту 129.1. статті 129 Податкового кодексу України, що не заперечується ні позивачем, ні відповідачем.

Проте, в період з 01.03.2020 по 30.09.2021 (включно) відповідачем було продовжено нарахування штрафних санкцій у вигляді пені, загальна сума якої станом на 30.09.2021 склала 74167 грн 91 коп.

Тобто, в супереч пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, за період з 01.03.2020 по 30.09.2021 (включно), під час дії карантину, вдповідачем було безпідставно нараховано пеню на загальну суму 39281 грн 70 коп., яка підлягає обов`язковому списанню (74167 грн 91 коп, (розмір пені станом на 30.09.2021) - 34886 грн 21 коп. (розмір пені станом на 01.03.2020) = 39281 грн 70 кон. (сума пені, яка була нарахована відповідачем в період дії карантину і підлягає обов`язковому списанню).

Крім цього слід зазначити, що у позивача в період з 29.03.2021 по 20.09.2021 наявний факт сплати пені на загальну суму 43650 грн 67 коп., яка в свою чергу відображена в ІКПП. Така сума була оплачена в рахунок погашення загальної суми податкового боргу по податку на доходи фізичних осіб з призначенням платежу: 26 (податок на доходи фізичних осіб), та підтверджується наступними платіжними дорученнями:

- платіжне доручення № 47 від 29.03.2021 на загальну суму: 50000 грн 00 коп. (списано пені на суму: 61 грн. 77 коп.);

- платіжне доручення № 58 від 26.04.2021 на загальну суму: 30000 грн 00 коп. (списано пені на суму: 39 грн 64 коп.; 118 грн 57 коп.; 126 грн 84 коп.);

- платіжне доручення № 68 від 15.06.2021 на загальну суму: 20000 грн 00 коп. (списано пені на суму: 2986 грн 16 коп.; 1493 грн 08 коп.; 1095 грн 94 коп.; 1576 грн 31 коп.; 1253 грн 97 коп.);

- платіжне доручення № 71 від 05.07.2021 на загальну суму: 47000 грн 00 коп. (списано пені на суму: 95 грн 21 коп.; 8055 грн 07 коп.; 2423 грн 11 коп.);

- квитанція № 732 від 20.09.2021 на загальну суму: 24325 грн 00 коп. (списано пені на суму: 1903 грн 66 коп.; 7246 грн 70 коп.; 9264 грн 93 коп.; 5909 грн 71 коп.).

Натомість відповідач на свій власний розсуд, в супереч пункту 131.2. статті 131 Податкового кодексу України здійснив списання отриманих від позивача коштів не в рахунок повного погашення загальної суми податкового боргу, а частково направив їх в рахунок погашення пені.

Так, пунктом 131.2. статті 131 Податкового кодексу України, передбачено, що при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Таким чином, відповідач порушив порядок черговості списання коштів отриманих від позивача в рахунок погашення основного податкового боргу.

Зважаючи на той факт, що станом на 20.09.2021 загальна сума оплати пені позивачем становить 43650 грн 67 коп., а сума заборгованості зі сплати пені станом на 01.03.2020 (до моменту введення карантину), яка підлягає оплаті складає 34886 грн 21 коп., можна здійснити наступний розрахунок, за яким визначити суму переплати коштів з податку на доходи фізичних осіб: 43650 грн 67 коп. - 34886 грн 21 коп. = 8764 грн 46 коп. (сума переплати, яка може бути використана позивачем у відповідності до пункту 43.1.статті 43 Податкового кодексу України).

Так, пунктом 43.1. статті 43 Податкового кодексу України, передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Таким чином станом на день звернення до суду у позивача утворилась сума зайвої переплати по податку на доходи фізичних осіб у розмірі: 8764 грн 46 коп., яка ним може бути використана в рахунок оплати цього ж податку в майбутніх періодах та/або повернута взагалі.

Отже, з метою належного захисту прав та інтересів позивача, позовні вимоги у цій частині слід задовольнити шляхом визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Вінницькій області щодо нарахування пені позивачу за період з 01.03.2020 по 20.09.2021 та зобов`язати відповідача списати суму пені у розмірі 39281 грн 70 коп.; суму боргу пені у розмірі 34886 грн 21 коп., яка існувала до моменту введення карантину станом на 01.03.2020 за рахунок існуючої переплати суми коштів з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 43650 грн 67 коп., а також зобов`язати Головне управління ДПС у Вінницькій області визнати суму у розмірі 8764 грн 46 коп., як надміру сплачені кошти з податку на доходи фізичних осіб.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника, суд виходить з наступного.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Як зазначено в пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року, засіб захисту, що вимагається статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Зміст наведених правових норм та фактичних обставин справи свідчить про те, що у платника податків наявний правомірний матеріально-правовий інтерес в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків. Інтегрована картка платника податків - це документ, що відображає стан розрахунків платника за податками, зборами тощо і невідображення у цій картці сплаченого платником податків податкового зобов`язання призводить до відображення в ній податкового боргу, що, своєю чергою, призводить до безпідставного застосування контролюючим органом до платника визначених в Податковому кодексі України заходів з погашення цього боргу.

Оскільки облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в інтегрованій картці платника, то, таким чином, матеріально-правовий інтерес платника податків полягає в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Головним управлінням ДПС у Вінницькій області була нарахована позивачу пеня з податку на доходи фізичних осіб у завищеному розмірі з порушенням пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, а також встановлено порушення порядку черговості списання коштів отриманих від позивача в рахунок погашення основного податкового боргу (пункт 131.2. статті 131 Податкового кодексу України).

Відповідно до положень пункту 1 Порядку №422 перекручення (викривлення) показників - неповне та/або несвоєчасне відображення у відповідних регістрах інформаційної системи, допущене як у результаті умисних дій працівників органів ДФС, так і внаслідок виникнення арифметичних та технічних помилок.

За змістом пункту 5 Порядку №422 коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

Суд зауважує, що з огляду на встановлені обставини справи, Головне управління було обізнане про наявність методологічних помилок при обчислення нарахованої позивачу пені, однак всупереч норм Порядку №422 такі помилки в інтегрованій картці позивача не виправив.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що саме зобов`язання Головного управління ДПС у Вінницькій області привести у відповідність до чинного податкового законодавства інтегровану картку платника податків є належним, ефективним способом захисту прав позивача, а тому дані вимоги підлягають задоволенню.

Саме такий спосіб захисту порушених прав та інтересів платника податків визнав адекватним та обґрунтованим Верховний Суд у постановах від 13.02.2018 у справі №816/2042/16, від 02.10.2018 у справі № 816/2220/17, від 20.12.2018 у справі № 818/326/17.

Відповідно до частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність необхідної сукупності підстав для задоволення позовних вимог.

В силу вимог частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Вінницькій області щодо нарахування пені фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 за період з 01.03.2020 по 20.09.2021.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Вінницькій області списати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 суму пені у розмірі 39281 грн 70 коп. (тридцять дев`ять тисяч двісті вісімдесят одна гривня 70 копійок), яка була нарахована у період дії карантину, а саме з 01.03.2020 по 20.09.2021 і підлягає обов`язковому списанню на підставі пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України; суму боргу пені у розмірі 34886 грн 21 коп. (тридцять чотири тисячі вісімсот вісімдесят шість гривень 21 копійку), яка існувала до моменту введення карантину станом на 01.03.2020 за рахунок існуючої переплати суми коштів з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 43650 грн 67 коп. (сорок три тисячі шістсот п`ятдесят гривень 67 копійок).

Зобов`язати Головне управління ДПС у Вінницькій області визнати суму у розмірі 8764 грн 46 коп. (вісім тисяч сімсот шістдесят чотири гривні 46 копійок), як надміру сплачені кошти з податку на доходи фізичних осіб фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління ДПС у Вінницькій області привести у відповідність до чинного податкового законодавства інтегровану картку платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 984,92 грн (дев`ятсот вісімдесят чотири гривні 92 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статтею 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код ЄДРПОУ ВП 44069150)

Суддя Мультян Марина Бондівна