Справа № 640/31815/21
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

30 червня 2022 року м. Київ № 640/31815/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., ознайомившись із заявою про забезпечення позову у справі

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (далі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі також - відповідач, НКРЕКП), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, що полягає у незатвердженні обсягу різниці між фактичною обґрунтованою вартістю послуг з розподілу природного газу, що надаються Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", та тарифами на розподіл природного газу, затвердженими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та невключенні у реєстр підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу;

- зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердити обсяг різниці між фактичною обґрунтованою вартістю послуг з розподілу природного газу, що надаються Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної "Дніпропетровськгаз", та тарифами на розподіл природного газу, затвердженими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг в розмірі 1 825 314, 5 тис. грн.;

- зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, включити Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" в Реєстр підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу у відповідності до Закону України "Про заходи, на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2021 року призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Через канцелярію суду 10.02.2022 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог шляхом зменшення у прохальній частині позову суми обсягу різниці між фактичною обґрунтованою вартістю послуг з розподілу природного газу, що надаються Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної "Дніпропетровськгаз" та тарифами на розподіл природного газу яка підлягає затвердженню НКРЕКП, з " 1 825 314, 5 тис. грн." на " 1 805 162, 4 тис. грн.".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.04.2022 року з урахуванням ухвали суду від 02.05.2022 року, заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про вжиття заходів забезпечення позову - задоволено частково. Заборонено органам та особам, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, вчиняти будь-які виконавчі дії по примусовому стягненню заборгованості AT «Дніпропетровськгаз» перед AT НАК «Нафтогаз України» у справі № 904/4470/16 про стягнення з AT «Дніпропетровськгаз» на користь НАК «Нафтогаз України» заборгованості за природний газ, яка виникла на підставі договору купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 року №13-137-ВТВ, укладеного між AT «НАК «Нафтогаз України» та AT «Дніпропетровськгаз», до набрання законної сили судовим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/31815/21. В іншій частині відмовлено. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення - 29.04.2022 року, незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Строк пред`явлення ухвали до виконання - до 30.04.2025 року.

Через канцелярію суду 24.06.2022 року позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони до завершення розгляду даної справи органам та особам, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, вчиняти будь-які дії по примусовому стягненню заборгованості АТ «Дніпропетровськгаз» перед АТ «НАК «Нафтогаз України» у справі №904/5326/19 про стягнення з АТ «Дніпропетровськгаз» на користь АТ «НАК «Нафтогаз України» інфляційних втрат у розмірі 25 037 462, 70 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором №13-137-ВТВ (за період з лютого 2018 року (включно) по грудень 2018 року (включно)), до набрання законної сили судовим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/31815/21.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що підставою позовних вимог є невиконання відповідачем положень Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» (далі також - Закон), зокрема, якими передбачено, що заборгованість газорозподільних підприємств перед НАК «Нафтогаз України», перед АТ «Уртрансгаз» і перед ТОВ «Оператор ГТС України», яка виникла до 31.12.2020 року, підлягає врегулюванню у порядку та у спосіб, визначеному цим Законом.

Так, Законом передбачено, що основний борг, який виник перед вказаними суб`єктами підлягає погашенню за рахунок коштів державного бюджету та суми штрафних та фінансових санкцій, нараховані на такі борги, підлягають списанню.

Позивач просить суд, зокрема, зобов`язати НКРЕКП, затвердити обсяг різниці між фактичною обґрунтованою вартістю послуг з розподілу природного газу, що надаються АТ «Оператор газорозподільної «Дніпропетровськгаз», та тарифами на розподіл природного газу, затвердженими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг в розмірі 1 805 162, 4 тис. грн. та зобов`язати НКРЕКП, включити АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" в Реєстр підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу у відповідності до Закону.

Водночас, на період воєнного стану, будь-які дії по включенню до Реєстру не здійснюються.

В свою чергу, позивачем повідомляється, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до дестабілізації на ринку природного газу та підриву діяльності AT "Дніпропетровськгаз" в умовах воєнного стану, оскільки, на рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2021 року, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.06.2022 року у справі №904/5326/19 року за позовом AT "НАК "Нафтогаз України" до AT "Дніпропетровськгаз", зокрема, про стягнення інфляційних втрат за порушення грошового зобов`язанням за договором №13-137-ВТВ (за період з лютого по грудень 2018 року) у розмірі 25 037 462, 70 грн.

Таким чином, у позивача наявні обґрунтовані підстави вважати можливим пред`явлення АТ "НАК "Нафтогаз України" до стягнення заборгованості в порядку Закону України «Про виконавче провадження», в той час, як позивач вважає, що заборгованість, яка становить предмет стягнення у справі №904/5326/19, підлягає списанню в порядку Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».

Крім іншого, позивачем зауважено, що AT "Дніпропетровськгаз" є підприємством критичної інфраструктури, від безперебійної роботи якого залежить можливість отримання природного газу населенням, лікарнями, дитячими садками, закладами освіти, військовими частинами, рятувальними службами, правоохоронними органами, підприємствами, установами, тощо. Незалежно від подій, фахівці підприємства щодня забезпечують стабільне та безперебійне газопостачання постійним мешканцям та вимушеним переселенцям, що в нинішніх умовах - надзвичайно важливо.

В свою чергу, на переконання позивача, невжиття заходів забезпечення позову можуть призвести до блокування роботи підприємства, арешту його коштів та майна, в тому числі автомобілів, що використовуються для ліквідації аварійних ситуацій на газопроводах.

Також позивачем повідомлено, що в складних умовах воєнного стану, гострої кризи неплатежів, ракетних ударів, існування загрози життю працівникам AT "Дніпропетровськгаз", які здійснюють ліквідацію та локалізацію аварійних ситуацій, дестабілізація роботи AT "Дніпропетровськгаз", як об`єкта критичної інфраструктури, створить пряму загрозу безперебійності доставки природного газу споживачам Дніпропетровської області.

Одночасно позивачем звернуто увагу на реальну загрозу неможливості виконання рішення суду у даній адміністративній справі, оскільки невжиття заходів забезпечення позову призведе до вжиття заходів по фактичному стягненню з позивача боргів та штрафних санкцій, для яких нормами Закону встановлено особливий порядок їх врегулювання, та виконання (реалізація) яких знаходиться в безпосередній залежності від дій відповідача, до вчинення яких позивач спонукає цим позовом.

Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду, задоволення адміністративного позову в такому випадку не призведе до ефективного захисту та поновлення порушених прав, тому AT "Дніпропетровськгаз" вимушене звернутися до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, позивач просить суд задовольнити заяву та вжити заходів забезпечення позову.

До заяви про забезпечення позову долучено платіжне доручення від 22.06.2022 року №1022 у розмірі 744, 30 грн.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, виходячи з меж заявленого клопотання, системного аналізу положень чинного законодавства України, Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною четвертою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Частина друга статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Відповідно до частини п`ятої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

При цьому частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України).

Порядок участі у процедурі врегулювання заборгованості та проведення взаєморозрахунків в цілях погашення заборгованості, врегульовано Законом України від 14.07.2021 року №1639-IX "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №1639).

З аналізу статей 4-6 Закону №1639 висновується, що підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, заборгованість операторів газорозподільних систем станом на розрахункову дату за договорами купівлі-продажу природного газу для виробничо-технологічних та власних потреб, укладеними з акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", за договорами про надання послуг з транспортування природного газу перед особою, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, за договорами з транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, та не сплачена станом на розрахункову дату погашається наступним чином: за рахунок видатків державного бюджету; залишок не погашений з державного бюджету підлягає реструктуризації на умовах, визначених цим Законом; неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість підлягають списанню.

Предметом позову у справі №640/31815/21 є зобов`язання НКРЕКП затвердити обсяг різниці між фактичною обґрунтованою вартістю послуг з розподілу природного газу, що надаються позивачем, та тарифами на розподіл природного газу, затвердженими НКРЕКП в розмірі 1 805 162, 4 тис. грн., а також зобов`язати НКРЕКП, включити позивача в Реєстр підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу у відповідності до Закону №1639.

З матеріалів справи в межах розгляду заяви про забезпечення позову судом встановлено, що у провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебувала справа №904/5326/19 за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про стягнення інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язанням за договором №13-137-ВТВ (за період з лютого 2018 року (включно) по грудень 2018 року (включно)) у розмірі 25 037 462,70 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2021 року у справі №904/5326/19 позов Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про інфляційних втрат у розмірі 25 037 462,70 грн. та заяву про визнання недійсним правочину AT «Дніпропетровськгаз» про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 06.12.2019 №490007.2-Сл-20087-1219 - задоволено повністю; стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 2, ідентифікаційний код 03340920) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) інфляційні втрати за порушення грошового зобов`язання за договором №13-137-ВТВ (за період з лютого по грудень 2018 року) у розмірі 25 037 462,70 грн. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 375 561,94 грн.; визнано недійсним правочин у вигляді заяви Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» від 06.12.2019 року №490007.2-Сл-20087-1219 про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 25 037 462,70 грн. Наказ постановлено видати після набрання рішенням законної сили.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.06.2022 року у справі №904/5326/19 (позивачем надано суду копію вступною та резолютивною частини) апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2021 року у справі №904/5326/19 залишено без змін.

Отже, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2021 року у справі №904/5326/19 набрано законної сили 13.06.2022 року, що зумовлює обставини видання наказу для його примусового виконання.

Відповідно до пункту 1-1 частини першої статті 3 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (із змінами і доповненнями) підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, судових наказів.

Позаяк враховуючи сукупність наступних обставин, а саме:

1) заборгованість АТ "Опреатор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" перед АТ "НАК "Нафтогаз України" у розмірі 25 037 462, 70 грн., підтверджено судовим рішенням, яке набрало законної сили, підпадає під ознаки заборгованості, що підлягає врегулюванню на умовах Закону №1639,

2) з огляду на законодавче встановлене право відповідача у справі як стягувача пред`явлення наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/5326/19,

3) та з урахуванням заявленого позивачем у прохальній частині позовної заяви до затвердження НКРЕКП обсягу різниці між фактичною обґрунтованою вартістю послуг з розподілу природного газу, що надаються Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної "Дніпропетровськгаз", та тарифами на розподіл природного газу, затвердженими НКРЕКП, до якого ймовірно може входити сума заборгованості, визначена у судовому рішенні у справі №904/5326/19, яку може бути стягнуто в порядку примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/5326/19 у разі його пред`явлення, -

суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви позивача в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони органам та особам, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, вчиняти будь-які виконавчі дії по примусовому стягненню заборгованості AT "Дніпропетровськгаз" перед AT НАК "Нафтогаз України" у справі № 904/5326/19 про стягнення з AT "Дніпропетровськгаз" на користь НАК "Нафтогаз України" 25 037 462,70 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язанням за договором №13-137-ВТВ (за період з лютого 2018 року (включно) по грудень 2018 року (включно)), до набрання законної сили судовим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/31815/21.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд бере до уваги приписи частини першої статті 9 Конституції України, відповідно до якої чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України 23.02.2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейським судом з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначено, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, та і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного прав Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів" ефективний засіб - це запобігання тому щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Враховуючи викладене, заявлений позивачем спосіб забезпечення позову є співмірним та достатнім в призмі предмету позову.

Суд зазначає, що заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер, не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані на забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення адміністративного позову та недопущення настання його негативних наслідків для позивача, крім того, не відбувається жодного втручання у дискреційні повноваження відповідача, оскільки суд виконує власну компетенцію по здійсненню правосуддя відповідно до повноважень, наданих Конституцією та законами України.

Керуючись статтями 150, 151, 154 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1.Заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

2. Заборонити органам та особам, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, вчиняти будь-які виконавчі дії по примусовому стягненню заборгованості AT "Дніпропетровськгаз" перед AT НАК "Нафтогаз України" у справі № 904/5326/19 про стягнення з AT "Дніпропетровськгаз" на користь НАК "Нафтогаз України" інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язанням за договором №13-137-ВТВ (за період з лютого 2018 року (включно) по грудень 2018 року (включно)), до набрання законної сили судовим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/31815/21.

3. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення - 30.06.2022 року, незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

4. Строк пред`явлення ухвали до виконання - до 01.07.2025 року.

Стягувач: Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2, );

Боржник: Органи та особи, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, що спрямовані на примусове виконання рішень, на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України "Про виконавче провадження", іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Дата набрання законної сили ухвалою - 30.06.2022 року.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Л.О. Маруліна