Справа № 640/25450/21
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2022 року м. Київ № 640/25450/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Узинської міської територіальної громади Білоцерківського району Київської області
пропро визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Узинської міської територіальної громади Білоцерківського району Київської області та просить суд:

- визнати невжиття заходів Узинською міською радою Білоцерківського району Київської області відповідно не проведення процесуальних дій по заяві ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та відведення земельної ділянки площею 0,12 га протиправними та зобов`язати вчинити дії передбачені Земельним кодексом України щодо порядку відведення земельної ділянки у власність;

- зобов`язати Узинську міську раду Білоцерківського району Київської області, опираючись на правову позицію Вищого адміністративного суду України у справі №К/800/32729/15 від 19.05.2016, у випадку відсутності підстав передбачених пунктом 7 статті 118 Земельного кодексу України надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,12 га на території сільської ради села Красне Білоцерківського району Київської області для ведення садівництва;

- зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Мотивуючи позовні вимоги позивач вказує, що відповідачем порушуються його права та охоронювані законом інтереси, адже жодного рішення, за наслідком розгляду його заяв щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та відведення земельної ділянки площею 0,12 га в порядку встановленому законом ним не приймаються.

Представником відповідача відзиву на позовну заяву не подано, заяв та клопотань до суду не надходило, причини не подання відзиву на позовну заяву суду не відомі.

Згідно із частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги наведене суд вирішує спір по суті за наявним у справі матеріалами.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

Позивач є учасником бойових дій згідно із копією посвідчення від 02.02.2017, що долучено до матеріалів справи.

29.10.2020 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, у якій просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки площею 0,12 га на території сільської ради села Красне Білоцерківського району для ведення садівництва, до якої долучено графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копію паспорту та ідентифікаційного номеру, документ, що посвідчує участь в АТО.

Як вказує позивач, аналогічну заяву було подано й 06.11.2020.

Листом вих. №359 від 30.11.2020 Узинська міська територіальна громада Білоцерківського району Київської області, за наслідком розгляду заяв позивача за №01-04-354 від 30.10.2020 та №01-04-366 від 06.11.2020 повідомило останнього, що зазначена ним на графічних матеріалах земельна ділянка орієнтовною площею 0,12 га для ведення садівництва на території села Красне Білоцерківського району на даний час знаходиться в процесі інвентаризації земель. Відповідач також вказав, що після закінчення відповідних робіт, земельні ділянки будуть сформовані та приєднані до земель комунальної власності Узинської міської ОТГ, що дасть можливість розпоряджатися земельними ділянками та вирішити питання, яке порушено позивачем.

21.03.2021 ОСОБА_1 втретє подано заяву, у якій останній просив відповідача за встановленим порядком розглянути заяви за №01-04-354 від 30.10.2020 та №01-04-366 від 06.11.2020 щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки площею 0,12 га на території сільської ради села Красне Білоцерківського району для ведення садівництва, до якої долучено графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копію паспорту та ідентифікаційного номеру, документ, що посвідчує участь в АТО.

ОСОБА_1 вказує, що станом на 16.08.2021 його заяви в порядок, спосіб встановлений законом розглянуті не були, ним було подано заяву в порядку статті 158 Земельного кодексу України, відомості щодо розгляду якої матеріали справи не містять.

Позивач вважає, що відповідачем протягом тривалого часу порушуються його гарантовані Конституцією України та законами України право на безоплатне отримання земельної ділянки, що і стало підставою для звернення до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини 2 статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Пунктом «б» частини 1 статті 9 ЗК України передбачено, що до повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин на її території належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно із частинами 1-4 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

В той же час, частина 7 статті 118 ЗК України регламентує, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (ч. 8 ст. 118 ЗК України).

Між тим, в силу положень частин 9, 11 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Згідно із пунктом «г» частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

З огляду на викладене, статті 9, 116 та 118 ЗК України визначають підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян, органи, уповноважені розглядати ці питання, та, зокрема, передбачають, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень.

Відповідно до статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

У відповідності до частини 1 статті 46 Закону № 280/97-ВР сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Частинами 3-5 статті 46 Закону № 280/97-ВР регламентовано, що першу сесію новообраної районної у місті, районної, обласної ради скликає відповідна територіальна виборча комісія не пізніш як через два тижні після реєстрації новообраних депутатів ради у кількості, яка забезпечує повноважність складу ради відповідно до статті 45 цього Закону. Перше пленарне засідання першої сесії відкриває голова зазначеної територіальної виборчої комісії, який інформує раду про підсумки виборів депутатів. З моменту визнання повноважень депутатів ради нового скликання рада обирає тимчасову президію з числа депутатів ради в кількості не більше п`яти осіб - представників партій (блоків), які набрали найбільшу кількість голосів на виборах. Члени тимчасової президії почергово головують на пленарних засіданнях ради до обрання голови ради. З часу обрання голови ради він веде пленарні засідання ради відповідно до вимог цього Закону та регламенту ради.

Наступні сесії ради скликаються: сільської, селищної, міської - відповідно сільським, селищним, міським головою; районної у місті, районної, обласної - головою відповідної ради.

Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Системний аналіз частини 1 статті 122 ЗК України та статті 46 Закону № 280/97-ВР дає змогу дійти висновку, що рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про надання її у власність належить до виключних повноважень відповідача шляхом прийняття відповідних рішень на сесії, яка скликається сільським, селищним, міським головою з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Отже вказане у своїй сукупності свідчить про те, що розгляд клопотання заінтересованої особи про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про надання її у власність повинно прийматись у формі рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.05.2020 у справі № 826/8858/16 та від 18.06.2020 у справі №826/8108/16, від 11.11.2020 у справі №826/8106/16.

Суд аналізуючи матеріали справи звертає увагу на те, що станом на час подання позивачем позовної заяви, так і станом на час вирішення спору по суті матеріали справи не містять в собі належних та достатніх доказів на підтвердження прийняття рішення Узинською міською територіальною громадою Білоцерківського району Київської області, за наслідком розгляду поданих позивачем клопотань за №01-04-354 від 30.10.2020 та №01-04-366 від 06.11.2020 та від 21.03.2021 стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки площею 0,12 га на території сільської ради села Красне Білоцерківського району для ведення садівництва.

Суд акцентує увагу на тому, що положення частини 7 статті 118 ЗК України чітко регламентують строк протягом якого має бути розглянуто клопотання громадян, зацікавлених в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації і який становить 1 місяць.

У той же час, суд наголошує, що частиною 7 статті 118 ЗК України передбачено, що підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, суд враховує, що згідно із пунктом 14 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги, зокрема першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Учасники бойових дій, які дістали поранення, контузію або каліцтво під час участі в бойових діях чи при виконанні обов`язків військової служби, забезпечуються жилою площею, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій, - протягом двох років з дня взяття на квартирний облік.

Суд вказує, що лист Узинської міської територіальної громади Білоцерківського району Київської області вих. №359 від 30.11.2020, наданий позивачу у відповідь, за наслідком розгляду заяв останнього за №01-04-354 від 30.10.2020 та №01-04-366 від 06.11.2020, не може вказувати на дотримання відповідачем положень частини 7 статті 118 ЗК України.

При цьому, суд відмічає, що в межах цього адміністративного спору позивач неодноразово звертався до відповідача із відповідними заявами, за наслідками розгляду яких суб`єкт владних повноважень мав би прийняти відповідне управлінське рішення, в той час, як останній протиправно направив позивачу відповідь у формі листа. Суд наголошує, що відсутність належним чином оформленого рішення Узинської міської територіальної громади Білоцерківського району Київської області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чи відмову у його наданні, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.

Отже, наданий відповідачем лист не може сприйматися судом як належна відмова у наданні такого дозволу, оскільки питання вирішене не у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду від 14.11.2020 року у справі №815/4128/17.

Отже, приймаючи до уваги наведене суд констатує, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не розгляду заяв ОСОБА_1 №01-04-354 від 30.10.2020, №01-04-366 від 06.11.2020 та від 21.03.2021 стосовно надання останньому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки площею 0,12 га на території сільської ради села Красне Білоцерківського району для ведення садівництва в порядок та спосіб встановлений законом.

У відповідності до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду обставини суд приходить до висновку про наявність правових підстав для зобов`язання Узинської міської територіальної громади Білоцерківського району Київської області розглянути заяви ОСОБА_1 №01-04-354 від 30.10.2020, №01-04-366 від 06.11.2020 та від 21.03.2021 стосовно надання останньому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки площею 0,12 га на території сільської ради села Красне Білоцерківського району для ведення садівництва та прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні в порядку встановленому статтею 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до частин 1-2 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому, суд вказує, що позовні вимоги підлягають до задоволення у формулюванні, які вказані судом вище.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 5 ст. 139 КАС України).

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, а матеріали справи не містять в собі доказів понесення сторонами витрат в порядку частини 5 статті 139 КАС України суд не вбачає підстав для вирішення питання щодо їх розподілу.

Що ж стосується вимог позивача в частині подання звіту про виконання судового рішення суд вкаже про наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Аналіз вказаного дає суду підстави дійти до висновку, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає відсутніми підстави для встановлення судового контролю в межах даної адміністративної справи.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 73, 77, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Узинської міської територіальної громади Білоцерківського району Київської області (09161, Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул. Незалежності, б. 16/1, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Узинської міської територіальної громади Білоцерківського району Київської області щодо не розгляду заяв ОСОБА_1 №01-04-354 від 30.10.2020, №01-04-366 від 06.11.2020 та від 21.03.2021 стосовно надання останньому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки площею 0,12 га на території сільської ради села Красне Білоцерківського району для ведення садівництва в порядок та спосіб встановлений законом.

3. Зобов`язати Узинську міську територіальну громаду Білоцерківського району Київської області розглянути заяви ОСОБА_1 №01-04-354 від 30.10.2020, №01-04-366 від 06.11.2020 та від 21.03.2021 стосовно надання останньому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки площею 0,12 га на території сільської ради села Красне Білоцерківського району для ведення садівництва та прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні в порядку встановленому статтею 118 Земельного кодексу України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева