Справа № 120/1944/22-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2022-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 серпня 2022 р. Справа № 120/1944/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ

11.02.2022 у Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач). У позовній заяві позивач просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 06.02.2017 по 05.02.2018 враховуючи базовий місяць січень 2016;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 06.02.2017 по 05.02.2018, враховуючи базовий місяць січень 2008, з урахуванням виплачених сум.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29.11.2021 по справі № 120/11248/21 його адміністративний позов до ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у не проведенні нарахування та виплати у період з 06.02.2017 по 05.02.2018 включно індексації грошового забезпечення та зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 06.02.2017 по 05.02.2018 включно.

На виконання рішення суду відповідачем нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 06.02.2017 по 05.02.2018 у сумі 3453,74 грн. При цьому, як базовий місяць для нарахування індексації враховано січень 2016 року.

Не погоджуючись із застосуванням при нарахуванні та виплаті індексації базового місяця січня 2016, позивач звернувся до суду із цим позовом вважаючи, що відповідач мав враховувати як базовий місяць січень 2008.

Ухвалою від 16.02.2022 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім, того відповідачеві встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

26.04.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог.

Як зазначає відповідач, відповідно до п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.07.2003 № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

На момент встановлення базового місяця діяв Порядок № 1078 у редакції від 21.06.2012, а у відповідності до пункту 10-1 Порядку № 1078 у вказаній редакції, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу, тобто перший базовий місяць у цьому випадку - лютий 2017 року, а тому твердження позивача що базовим місяцем для розрахунку індексації слід застосовувати січень 2008 є помилковим.

Відповідач зауважив, що нарахування та виплата грошового забезпечення позивача здійснювалась виключно з дотриманням вимог керівних документів, розпоряджень вищестоящого командування, за наявності відповідних бюджетних призначень, встановлених Законом України "Про Державний бюджет України".

Ухвалою від 27.04.2022 провадження у справі зупинено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 236 КАС України.

Ухвалою від 29.07.2022 провадження у справі поновлено.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив таке.

ОСОБА_1 із 06.02.2017 проходив військову службу на посаді начальника відділення організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності ІНФОРМАЦІЯ_1.

У період із 06.02.2017 по 05.02.2018 індексація грошового забезпечення позивача не проводилася із чим ОСОБА_1 не погодився та звернувся до суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29.11.2021 по справі № 120/11248/21 його адміністративний позов до ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено частково та визнано протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у не проведенні нарахування та виплати у період з 06.02.2017 по 05.02.2018 включно індексації грошового забезпечення та зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 06.02.2017 по 05.02.2018 включно.

На виконання рішення суду відповідачем нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 06.02.2017 по 05.02.2018 у сумі 3453,74 грн. При цьому, як базовий місяць для нарахування індексації за період з 06.02.2017 по 05.02.2018 враховано січень 2016 року.

Не погоджуючись із застосуванням при нарахуванні та виплаті індексації базового місяця січня 2016, позивач звернувся до суду із цим позовом вважаючи, що відповідач мав враховувати як базовий місяць січень 2008.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.91 № 2011-XII (далі - Закон від 20.12.91 № 2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Згідно з частинами 1-4 статті 9 Закону від 20.12.91 № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно з Преамбулою до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.91 № 1282-XII (далі - Закон від 03.07.91 № 1282-XII), цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Відповідно до ст. 1 Закону від 03.07.91 № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону від 03.07.91 № 1282-XII передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Таким чином, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Положеннями статті 4 Закону від 03.07.91 № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до ст. 6 Закону від 03.07.91 № 1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Водночас в силу вимог ст. 18, 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 № 2017-III, індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

У разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру.

Враховуючи наведене підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

Тобто, за умови підвищення посадового окладу в січні 2008 року, останній виступає базовим, а з лютого здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Крім того, на момент виникнення спірних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабміну України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 № 1294, якою затверджені нові схеми посадових окладів військовослужбовців.

Відповідно до п. 13 постанови № 1294 вона набрала чинності з 01.01.2008, тобто датою, з якою позивач пов`язує встановлення базового місяця індексації.

Вказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабміну України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме 01.03.2018.

Проаналізувавши постанову Уряду України № 1294 в період її дії з 01.01.2008 по 01.03.2018, суд встановив, що розміри посадових окладів військовослужбовців не змінювалися.

Отже, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача за період з 06.02.2017 по 05.02.2018 є саме січень 2008 року, в якому Постановою № 1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців.

Висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постановах від 26.01.2022 по справі № 400/1118/21 та від 20.04.2022 року по справі № 420/3593/20.

Відповідачем не заперечується, що у період з 06.02.2017 по 05.02.2018, як базовий місяць для розрахунку індексації грошового забезпечення брався січень 2016 року, а не січень 2008 року, що є порушення вимог зазначеного законодавства.

Суд зазначає, що після прийняття Постанови № 704, якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, а також Наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 № 90 "Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України" базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.

Таким чином, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації відповідно до Порядку № 1078, оскільки в період з 06.02.2017 по 05.02.2018 посадові оклади військовослужбовців не змінювалися.

Суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що абз. 2 п. 3 Постанови № 1013 встановлює базовий місяць для обчислення індексації, оскільки вказана правова норма містить застереження про те, що обчислення індексу споживчих цін здійснюється відповідно до Порядку № 1078 в редакції з 09.12.2015. Тобто абз. 2 п. 3 Постанови № 1013 є бланкетною нормою, яка не може тлумачитися без урахування положень Порядку № 1078.

Порядок № 1078 пов`язує обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації зі зміною окладів (тарифних ставок), тому базовий місяць індексації грошового забезпечення (заробітної плати) змінюється виключно у разі підвищення посадових окладів (тарифних ставок).

Станом на момент виникнення спірних правовідносин тарифні ставки (оклади) військовослужбовців обчислювалися відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та мов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності 01.01.2008.

Зміна тарифних ставок (окладів) військовослужбовців відбулась лише з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності Постанови № 704, якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Крім того, частиною четвертою статті 9 Закону № 2011-ХІІ унормовано, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260, що був чинним до 07.06.2018, затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Інструкція № 260).

Відповідно до Інструкції № 260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право преміювати осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за їх особистий внесок у загальні результати служби.

Преміювання здійснюється згідно з інструкцією про преміювання військовослужбовців, яка розробляється у військових частинах, виходячи зі специфіки та особливостей виконання завдань конкретної військової частини і затверджується вищим командуванням. Розміри премії, але не менше 10% посадових окладів, установлюються за рішенням Міністра оборони України, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження служби.

Для визначення розміру премії враховуються: норми грошового забезпечення відповідно до законодавства; спискова чисельність військовослужбовців. Орієнтовна спискова чисельність військовослужбовців у розрізі бюджетних програм та категорій особового складу визначається Генеральним штабом Збройних Сил України за станом на початок року та за кожен місяць року і доводиться до відома Департаменту фінансів Міністерства оборони України протягом тижня після затвердження Державного бюджету України на відповідний рік.

Вказане свідчить, що така складова грошового забезпечення як премія має тимчасовий характер.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.05.2020 у справі № 592/5164/16-а.

Отже, зважаючи на те, що премія не є складовою грошового забезпечення, яка носить постійних характер, а доказів про збільшення розміру грошового забезпечення позивача за рахунок інших складових, відповідач не довів правомірності своїх дій щодо застосування базового місяця січня 2016 року при розрахунку та виплаті позивачу індексації.

Відповідач у відзиві заперечуючи підстави встановлення як базового місяця для нарахування індексації січня 2008 року зіслався на п. 10-1 Порядку № 1078 в силу якого обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу.

Однак суд вказаний аргумент оцінює критично, оскільки згідно постанови Кабінету Міністрів № 1013 від 09.12.2015 (застосовується з 01.12.2015) пункт 10-1 викладено в іншій редакції, яка не містила вказаного вище правила.

Як зазначалося, позивач проходив службу із 06.02.2017, а тому підстави для застосування норми на яку зіслався відповідач відсутні з огляду на те, що така втратила чинність задовго до початку проходження ОСОБА_1 служби.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що індексація грошового забезпечення позивача за період з 06.02.2017 по 05.02.2018 підлягає обчисленню з урахуванням базового місяця, що відповідає місяцю зміни тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, тобто січня 2008 року.

Отже, дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення не у повному обсязі за період з 06.02.2017 по 05.02.2018 є протиправними.

Враховуючи, що у спірний період при нарахуванні та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення відповідачем неправильно встановлено базовий місяць, що вплинуло на розмір нарахування індексації за весь спірний період, суд вважає, що у даному випадку ефективним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 06.02.2017 по 05.02.2018, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01.01.2008, з урахуванням виплаченої суми.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши аргументи відповідача на підтвердження правомірності своїх дій, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат пов`язаних з розглядом справи не встановлено, питання про розподіл судових витрат у справі судом не вирішується.

Керуючись ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 06.02.2017 по 05.02.2018, враховуючи базовий місяць січень 2016 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 06.02.2017 по 05.02.2018, враховуючи базовий місяць січень 2008 року, з урахуванням вже виплаченої суми.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 - АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_2.

Суддя Богоніс Михайло Богданович