Справа № 826/25194/15
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2022 року м. Київ № 826/25194/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Ста Електроніка»
до проДержавної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ста Електроніка» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.07.2015р. №№0 та 0.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.12.2016 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.12.2016 скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позовних вимог.

Постановою Верховного Суду від 30.09.2020 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.12.2016 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що при новому розгляді судам необхідно не лише констатувати наявність первинних документів, копії яких долучено до матеріалів справи, а дослідити письмові докази з наданням їм обґрунтованої оцінки, а саме: з`ясувати реальність задекларованих господарських операцій; перевірити факт реального руху активу; встановити наявність ділової мети у розглядуваних операціях; з`ясувати, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв`язки між позивачем та його задекларованим постачальниками, хто персонально брав у цьому участь; підтвердити або спростувати добросовісність позивача; оцінити дотримання учасниками господарської операції норм податкового законодавства щодо змісту та наслідків для податкового обліку відповідної операції.

Ухвалою суду від 08.10.2020 прийнято справу до розгляду та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні 08.04.2021, суд по справі перейшов в письмове провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийняття оскаржуваних рішень.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав правомірності прийняття оскаржуваних рішень.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Державною податковою інспекцію у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на підставі постанови слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 06.04.2015 року та згідно пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового Кодексу України було проведено перевірку позивача, за результатами якої 17.06.2015 року складено акт «Про результати виїзної позапланової документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "СТА Електроніка", з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово- господарських взаємовідносин ТОВ "Ентер Агро" код за за період 01.09.2014 року - 31.10.2014 року, ТОВ "Енкі Констракт" код за за період 01.09.2014 - 30.09.2014 року, ТОВ "Еліт Гехнолоджи" код за за період з 01.10.2014 - 31.10.2014 року, ТОВ "Леда Трейд Союз" код за за період з 01.10.2014 - 31.10.2014 року, ТОВ "Центрумбуд" код за за період з 01.11.2014 - 30.11.2014 року, ТОВ "Буда Плюс" код за за період з 01.11.2014 - 30.11.2014 року.» №110/26-55-22-10/33152052 (далі - Акт перевірки).

Актом перевірки було встановлено порушення ТОВ "СТА Електроніка" п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.198.1,198.3, 198.6 ст.198, п.200.1 ст.200, п.201.4 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість 585 890 грн. та п.п.14.1.27, ст.14 п.п. 139.1.9 ст.139 Податкового Кодексу України, внаслідок чого товариством занижено податок на прибуток за 2014 рік на загальну суму 517 128 грн.

На підставі зазначених висновків акту перевірки відповідачем прийнято 02.07.2015 податкові повідомлення - рішення:

- №0 про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на прибуток 517 128,00 гри. та застосування 129 282,00 грн. штрафної санкції, та

- №0 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 585 890,00 гри. та застосування 292 945,00 грн. штрафної санкції.

Вважаючи вказані податкові повідомлення - рішення протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, у періоді, в якому проводилася перевірка, позивач на підставі договорів поставки від 18.09.2014 N 1409-8, від 01.09.2014 N 0914/5, від 14.10.2014 N 10-14, від 28.10.2014 N 101-16 мав господарські операції з Товариством з обмеженою відповідальністю "Ентер Агро", Товариством з обмеженою відповідальністю "Енкі Констракт", Товариством з обмеженою відповідальністю "Леда Трейд Союз", Товариством з обмеженою відповідальністю "Буда Плюс" відповідно на поставку товарно-матеріальних цінностей.

Також, у цей же період, позивач на підставі договору поставки товарів N 20/11 від 20.11.2014 та договору про надання послуг N 24/11 від 24.11.2014 мав господарські взаємовідносини з Товариством з обмеженою відповідальністю "Центрумбуд" по придбанню товарно-матеріальних цінностей та послуг з виготовлення та монтажу платформ для сповіщувачів в стійках, тестування обладнання та надання модулю для юстирування платформ для сповіщувачів; а також на підставі договорів від 30.09.2014 N 14/02 та від 10.09.2014 N 09/14 взаємовідносини з Товариством з обмеженою відповідальністю "Еліт Технолоджи" по придбанню робіт з монтажу елементів виставкової експозиції та їх демонтаж та послуг на виготовлення поліграфічної продукції відповідно.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, у підтвердження фактичного здійснення спірних господарських операцій по придбанню позивачем у вказаних контрагентів спірних товарів, робіт та послуг, Товариством з обмеженою відповідальністю "СТА Електроніка" було надано копії первинних документів, зокрема договорів поставки; договорів про виконання робіт та надання послуг; актів виконаних робіт та наданих послуг; накладних; податкових накладних; видаткових накладних, довіреностей; фотоматеріалів з виставки; довідки організатора виставки; диплому учасника XIX міжнародної виставки індустрії безпеки "Безпека 2014"; зразків поліграфічної продукції.

Також, як встановлено судами, товари, роботи та послуги придбані позивачем у вказаних контрагентів у подальшому було використано для власних потреб Товариства з обмеженою відповідальністю "СТА Електроніка" (монтаж та демонтаж елементів виставкової композиції на виставці 14-17 жовтня 2014 року; поліграфічна продукція), та реалізовано (продано) кінцевим споживачам - юридичним особам.

Разом з тим, суд оглянувши первинну документацію, яку було подано позивачем до матеріалів справи, а саме: копії договорів, акти наданих послуг по монтажу та демонтажу, видаткові накладні, накладні, довіреності, податкові накладні, акти виконаних робіт, фотоматеріали з виставки, довідкою організатора виставки - TOB «ЄВРОІНДЕКС-ЕКСПО», , та диплом учасника XIX міжнародної виставки індустрії безпеки «Безпека 2014», наданими на огляд суду зразками поліграфічної продукції.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Ентер Агро", ТОВ "Енкі Констракт", ТОВ "Еліт Технолоджи", ТОВ "Леда Трейд Союз" придбання реалізованих товарно-матеріальних цінностей (наявні коди УКТ ЗЕД) не відбувалось відповідно до інформації, що міститься в Єдиному реєстрі податкових накладних, ТОВ "Ентер Агро", ТОВ "Енкі Констракт", ТОВ "Еліт Технолоджи", ТОВ "Леда Трейд Союз" з даною кількістю працюючих та не маючи в наявності будь-яких основних фондів та виробничих потужностей реалізовували широку номенклатуру товарів та виконували різноманітний комплекс робіт і послуг. Номенклатура та обсяг реалізованих товарів (послуг) свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об`єму господарської діяльності такою кількістю людей без наявності допоміжних послуг, таких, як транспортування, зберігання, сортування, пакування тощо та без залучення субпідрядних організацій.

Також судом встановлено, що також підтверджується матеріалами справи, по взаємовідносинам позивача з ТОВ "Ентер Агро", ТОВ "Енкі Констракт", ТОВ "Еліт Технолоджи", ТОВ "Леда Трейд Союз", останні не мали в наявності будь-яких основних та виробничих фондів, реалізували широку номенклатуру товарів та виконували різноманітний комплекс робіт і послуг. Номенклатура та обсяг реалізованих товарів (послуг) свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об`єму господарської діяльності без наявності допоміжних послуг, таких як транспортування, зберігання, сортування, пакування тощо без залучення субпідрядних організацій. У ТОВ "Ентер Агро", ТОВ "Енкі Констракт", ТОВ "Еліт Технолоджи", ТОВ "Леда Трейд Союз" відсутній рух активів, зобов`язань чи капіталу у процесі здійснення господарської діяльності; відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій; відсутній кваліфікований персонал; наявність в штаті тільки керівних посад; відсутні основні фонди: неможливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару та надання послуг у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку.

Однак ні документи, надані на перевірку відповідачу, ні документи, надані суду не містять жодного пояснення щодо місця отримання придбаного у контрагентів, джерел інформації про контрагентів та товар, походження товару, гарантійні зобов`язання контрагентів тощо.

Також не містять матеріали справи будь - яких посилань відносно виконання конкретним контрагентом конкретного обсягу робіт на замовлення позивача. Не містять матеріали справи також жодних доказів та пояснень відносно персоніфікації осіб, якими виконувались роботи, дати, часу та місця їх виконання, засобу комунікації з шістьма контрагентами, перевірку повноважень посадових осіб, осіб, які представляли контрагентів тощо.

При цьому, як вбачається з акту перевірки, сума витрат по операціям з вищезазначеними контрагентами становить значну частину витрат позивача. Суд вважає, що за таких обставин, особи, що представляють контрагентів під час укладання та виконання угод, об`єктивно не можуть залишитися невідомими позивачу, у випадку реального вчинення господарських операцій.

Судом також встановлено, що вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 18.05.2015 у справі N 752/7790/15-к ОСОБА_1 (засновника, директора та головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрумбуд") визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за фактом фіктивного підприємництва кваліфікованого за частиною першою статті 28, частини першої статті 205 Кримінального кодексу України, а саме створення та реєстрація Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрумбуд" без мети здійснення легальної підприємницької діяльності). Вироком встановлено, що у листопаді 2014 року ОСОБА_2 придбав вказаний суб`єкт господарювання з метою прикриття незаконної діяльності у вигляді надання неправомірних послуг іншим суб`єктам підприємницької діяльності реального сектору економіки з мінімізації податкових зобов`язань та безпідставного формування податкового кредиту з податку на додану вартість шляхом проведення безтоварних операцій.

Крім того, вироком суду встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Центрумбуд" використовувалось з метою надання незаконних послуг суб`єктам підприємницької діяльності реального сектору економіки, у тому числі й Товариству з обмеженою відповідальністю "СТА Електроніка" по мінімізації податкових зобов`язань та неправомірного формування податкового кредиту з податку на додану вартість шляхом документального оформлення безтоварних операцій. Також у вироку зазначено, що податкова звітність до податкового органу здавалась від імені ОСОБА_2 .

Відповідно до частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, з наданих позивачем первинних документів неможливо встановити осіб які їх підписали, у зв`язку із чим суд їх вважає складеними з порушенням вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Разом з тим, слід зазначити, що ухвалою суду від 08.10.2020 від контрагента позивача - ТОВ "Ентер Агро" (код 39351922), ТОВ "Енкі Констракт" (код 39035926), ТОВ "Еліт Технолоджи" (код 39247411), ТОВ "Леда Трейд Союз" (код 39207190), ТОВ "Центрумбуд" (код 39435897), ТОВ "Буда Плюс" (код 39319260) витребувані належним чином засвідчені копії первинної документації по взаємовідносинам з позивачем за період з 01.09.2014 по 30.11.2014 та письмові пояснення на постанову Верховного Суду від 30.09.2020 у даній справі.

Однак, контрагентами позивача не виконано вимоги ухвали суду від 08.10.2020, будь-яких пояснень з приводу правовідносин з ТОВ «Ста Електроніка» до суду не надано.

Так, правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформленими з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит, а також на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Судом на підставі належних та допустимих доказів встановлено, що господарські операції позивача з ТОВ "Ентер Агро", ТОВ "Енкі Констракт", ТОВ "Еліт Технолоджи", ТОВ "Леда Трейд Союз", ТОВ "Центрумбуд" не мали реального характеру з огляду на неможливість їх виконання контрагентами з врахуванням реального часу і наявності трудових ресурсів.

Суд виходить із того, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 2а-1670/5096/12 (К/9901/12890/18), від 30.01.2018 у справі № 2а-0870/6083/11 (К/9901/541/18), від 23.05.2018 у справі №826/16865/14, а також у постановах Верховного Суду України від 01.12.2015 у справі №21-3788а15 (№826/15034/14), від 14.03.2017 у справі №21-1513а16.

Відтак, з огляду на встановлені судом в ході розгляду спору обставини, викладений в Акті перевірки висновок податкового органу є обґрунтованим та таким, що відповідає дійсним обставинам справи, а винесені на його підставі спірні податкові повідомлення-рішення 02.07.2015р. №№0 та 0 є правомірними, а тому в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Ста Електроніка» має бути відмовлено повністю.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб`єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Ста Електроніка» (03150, м. Київ, вул. Анрі Барбюса, 3, ) відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Амельохін