Справа № 127/17570/22
Суддя: Борисюк І. Е.
Дата ухвалення: 2022-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/127/153/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І. Е.,

за участю: секретаря Кравчук А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом адвоката Букіна Олексія Сергійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся адвокат Букін Олексій Сергійович, діючи в інтересах ОСОБА_1 , з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов мотивовано тим, що постановою старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Плугового Р.Р. про накладення адміністративного стягнення від 07.12.2021 № 1836-ДК/0695По/08/01/-21 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення на нього у виді штрафу в розмірі 340, 00 гривень. Позивач вважає дану постанову незаконною й такою, що винесена із порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення. Ні протоколу про адміністративне правопорушення, ні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, які були винесені у відсутність позивача, якого не було повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, йому направлено не було. Позивач зазначив, що йому стало відомо про оскаржувану постанову від 07.12.2021 лише 03.08.2022 після одержання адвокатом Букіним О.С. матеріалів від адвоката Коваленка В.В., одержаних в ході розгляду справи № 127/4551/22. Межі земельної ділянки, про яку йде мова в оскаржуваній постанові, не визначені та не встановлені належним чином, як і не встановлено її розташування на території належної позивачу земельної ділянки площею 2,0 га. Також в постанові не зазначено кому завдана визначена інспектором матеріальна шкода. Позивач вказав, що усі об`єкти рухомого й нерухомого майна, які йому належать на праві приватної власності, використовуються ним виключно за цільовим призначенням. Доказів використання земельної ділянки не за її цільовим призначенням оскаржувана постанова не містить. Державним інспектором не були у повній мірі дотримані вимоги ст. 280 КУпАП.

Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогами про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Плугового Романа Родіоновича про накладення адміністративного стягнення від 07.12.2021 № 1836-ДК/0695По/08/01/-21, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 53 КУпАП.

Ухвалою суду від 16.08.2022 вищевказану заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі, яку вирішено провести в порядку розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ. Також, даною ухвалою суду було запропоновану відповідачу надати суду відзив і усі докази в порядку і строки, встановлені судом, а також витребувано з ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем, враховуючи положення ч. 2 ст. 127 КАС України, 17.08.2022 було отримано копію ухвали суду від 16.08.2022 та копію позовної заяви із доданими до неї документами. Позивачем ухвалу суд від 16.08.2022 також було отримано 17.08.2022.

У строк встановлений вищевказаним судовим рішенням відзив на позов відповідачем надано не було.

В порушенням вимог ухвали суду від 16.08.2022 витребувані докази відповідачем суду не надані, причини невиконання судового рішення у строк, визначений судом - не повідомлено.

Згідно з ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Наслідки неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин було роз`яснено судом в ухвалі від 16.08.2022.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи. При цьому, судом враховано, що подання заяв по суті є правом учасників справи у відповідності до ч. 4 ст. 159 КАС України, а доказування - обов`язком, у відповідності до ст. 77 КАС України.

В судове засідання учасники справи не з`явились, хоча у відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 268 КАС України, були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Водночас, 25.08.2022, безпосередньо перед судовим засіданням, представником відповідача було подано заяву про відкладення розгляду справи через неотримання матеріалів позовної заяви і доданих до неї документів. Причини неявки в судове засідання не повідомлено.

Судом прийнято до уваги, що дана справа віднесена до категорії термінових адміністративних справ, копії матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів було направлено відповідачу на офіційну електронну адресу у відповідності до ч. 2 ст. 269 КАС України. Одержавши повідомлення щодо подання позовної заяви 17.08.2022, з моменту оприлюднення судом відповідної ухвали про відкриття провадження на веб-порталі судової влади 17.08.2022, суд вважає, що відповідач мав можливість в разі необхідності направити свого представника для ознайомлення із матеріалами справи до судового засідання, призначеного на 25.08.2022. Крім того з матеріалами справи представник відповідача мав можливість ознайомитись безпосередньо в судовому засіданні, як те передбачено ч. 2 ст. 269 КАС України. Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка сторони. Сторона самостійно повинна вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження. Тому за даних обставин будь-яких поважних причин, які б унеможливлювали явку, зокрема, представника відповідача в судове засідання, не повідомлено. Також судом прийнято до уваги, що відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Тому суд, дослідивши заяву представника відповідача, приймаючи до уваги вищевикладене та положення ч. 3 ст. 268 КАС України, ухвалив провести розгляд справи у відсутність учасників справи за наявними в ній матеріалами (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання).

По справі судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, смт. Стрижавка, кадастровий номер :04:001:0122, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

07.12.2021 старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Плуговим Р.Р. було проведено обстеження належної на праві приватної власності ОСОБА_1 вищевказаної земельної ділянки, за результатом якого було встановлено наступне.

Земельна ділянка площею 1,0 га, яка є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0122, використовується ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування будівель комерційного призначення. Тобто фактичне використання цієї частини земельної ділянки не відповідає її цільовому призначенню, встановленому при передачі земельної ділянки у власність - для ведення особистого селянського господарства, що є порушенням п. «а» ч. 1 ст. 91 ЗК України і невиконанням вимог ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» щодо використання земель за цільовим призначенням.

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 07.12.2021 № 1836-ДК/0695По/08/01/-21, старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Плуговим Р.Р. було визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення на нього у виді штрафу в розмірі 340, 00 гривень.

У відповідності до ст. 187 ЗК України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням - невикористання земельної ділянки, крім реалізації науково обґрунтованих проектних рішень, або фактичне використання земельної ділянки, яке не відповідає її цільовому призначенню, встановленому при передачі земельної ділянки у власність чи наданні в користування, в тому числі в оренду, а також недодержання режиму використання земельної ділянки або її частини в разі встановлення обмежень (обтяжень).

Стаття 53 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за використання земель не за цільовим призначенням.

Слід звернути увагу, що дана норма є бланкетною.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов`язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У постанові старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Плугового Р.Р. від 07.12.2021 № 1836-ДК/0695По/08/01/-21 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення зазначено, що позивач порушив вимоги п. «а» ч. 1 ст. 91 ЗК України та ст. 1 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель», а його дії кваліфіковано як невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням, за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 53 КУпАП, оскільки він використовує земельну ділянку площею 1,0 га, яка є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0122 із цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Стрижавської селищної ТГ Вінницького району за межами населеного пункту смт. Стрижавка та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , для будівництва та обслуговування будівель комерційного призначення.

Водночас, із вищевказаної постанови не вбачається, яким чином було встановлено площу і межі земельної ділянки, яка на думку інспектора використовується позивачем не за її цільовим призначенням. Чим підтверджується нецільове використання позивачем земельної ділянки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Крім того, незрозуміло з яких величин виходив відповідач, розраховуючи суму матеріальної шкоди внаслідок нецільового використання земельної ділянки, визначивши її розмір в сумі 52 679, 22 гривень. Також не вбачається кому саме завдана така шкода.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 77 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП, відповідачем будь-яких належних і допустимих доказів не надано.

Факт будь-якого правопорушення має бути підтверджено виключно допустимими доказами.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Крім того, як вбачається із змісту постанови про накладення адміністративного стягнення від 07.12.2021 № 1836-ДК/0695По/08/01/-21, і протокол про адміністративне правопорушення, і постанова про накладення адміністративного стягнення були винесені в один день - 07.12.2021 за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому суд звертає увагу на наступне.

У разі виявлення порушення законодавства у сфері використання та охорони земель, за яке КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, державний інспектор складає протокол про адміністративне правопорушення.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол оформлюється не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно із п. 6 і п. 7 розділу II Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства аграрної політки та продовольства України від 19 січня 2017 року № 6 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.02.2017 за № 173/30041 (надалі - Інструкція), у протоколі обов`язково, зокрема, робиться відмітка про повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу їй обов`язково направляється рекомендованим листом з повідомленням про вручення повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення із зазначенням часу і місця розгляду справи. Якщо державний інспектор під час складення протоколу не може визначити час і місце розгляду справи, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення направляється повідомлення про розгляд справи про адміністративні правопорушення не пізніш як за п`ять діб до дня розгляду справи.

Згідно положень ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Положення ч. 2 ст. 268 КУпАП є гарантією забезпечення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист; до того ж її присутність під час розгляду справи дозволяє органу (посадовій особі), яка розглядає справу, перевірити достовірність фактичних даних, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та всебічно з`ясувати усі обставини справи.

Окрім того ч. 1 ст. 277-2 КУпАП встановлено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Зі змісту вказаних норм КУпАП випливає, що особи, уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення, на завершальному етапі адміністративного розслідування повинні відобразити в протоколі про адміністративне правопорушення всі відомості, що обов`язково мають бути закріплені в ньому для того, щоб він мав відповідну силу і щоб його не можна було заперечувати. Уповноважена особа повинна відмітити в протоколі про роз`яснення порушнику його прав та обов`язків, передбачених статтею 268 КУпАП, а також сповістити повісткою про час і місце розгляду справи. Особи, уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення, зобов`язані дотримуватися положень КУпАП, які регламентують не тільки стадію адміністративного розслідування, але й положення загальної частини адміністративно-деліктного провадження у питаннях мети, завдання та принципів регулювання правовідносин, пов`язаних з адміністративною відповідальністю, строку накладення адміністративного стягнення, строків й порядку направлення справи для розгляду до уповноваженого органу і строків розгляду справи таким органом відносно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Водночас, уповноважений орган зобов`язаний сповістити особу, яка притягається до відповідальності, про день і час розгляду справи і сподіватися, що таким чином було вжито дієвих засобів для того, щоб особа порушника постала перед органом (посадовою особою), який уповноважений розглядати справу.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 1-34/2010 (пункти 4.1, 4.2), адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частинами першою та другою статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Аналіз наведених вище правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 53 КУпАП розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів надіслання відповідачем позивачу копії цього протоколу, а також доказів повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи, що позбавило останнього можливості реалізувати надані йому права, які передбачені ст. 268 КУпАП, що на думку суду не має форму незначних процедурних порушень, а є беззаперечною підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що «…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень».

Зокрема у даній справі закладено один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 31.01.2019 у справі № 760/10803/15-а, від 17.10.2018 у справі № 405/7568/16-а.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 КАС України, суд прийшов до висновку, що відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність оскаржуваного рішення, наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП.

В ході розгляду справи суд не дійшов висновку, що викладений в ухвалі суду від 16.08.2022 висновок про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, був передчасним.

Суд, дослідивши позовну заяву, оцінивши відповідно до ст. 90 КАС України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню.

Суд прийшов до висновку про протиправність постанови старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Плугового Р.Р. від 07.12.2021 № 1836-ДК/0695По/08/01/-21 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення. Тому, враховуючи вищевикладене та положення ч. 1 ст. 6, ч. 2 ст. 9 та п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача, суд прийшов до висновку про скасування даної постанови і закриття справи про адміністративне правопорушення.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду із позовом судового збору в сумі 496,20 гривень, тому останній у відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України підлягає стягненню із відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Доказів понесення інших судових витрат учасниками справи суду не надано.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст.ст. 79, 91, 187 ЗК України, ст.ст. 1, 6, 7, 9, 53, 245-249, 251, 252, 256, 279, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 3-9, 44, 72-79, 90, 94, 132, 134, 139, 211, 217, 241-246, 250, 268-272, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Плугового Романа Родіоновича від 07.12.2021 № 1836-ДК/0695По/08/01/-21 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Судовий збір в сумі 496,20 гривень стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

ОСОБА_1 : РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області: ; місцезнаходження: 21027, м. Вінниця, вул. Келецька, 63.

Суддя: