Справа № 640/4638/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2022 року м. Київ № 640/4638/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - позивачка) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), у якому просить суд:

- змінити дату звільнення ОСОБА_1 згідно Наказу № 61-к від 20.01.2020 року Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та вважати ОСОБА_1 звільненою з посади начальника відділу ведення електронних реєстрів та підтримки інформаційно-аналітичних систем Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у зв`язку із скороченням посади з 27.01.2020;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не подання до уповноваженого органу відомостей стосовно персоніфікованого обліку стажу державної служби ОСОБА_1 за весь час перебування ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною шестирічного віку, а саме: за період з травня 2018 року по 24 січня 2020 року включно;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві доповнити та уточнити відомості про ОСОБА_1 шляхом подання відомостей про зарахування до стажу державної служби ОСОБА_1 всього періоду з травня 2018 року по 24 січня 2020 року.

Обґрунтовуючи позовні вимог позивачкою зазначено, що відповідачем порушено вимогу частини 5 статті 87 Закону України «Про державну службу» в частині визначення дати звільнення з посади начальника відділу ведення електронних реєстрів та підтримки інформаційно-аналітичних систем Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Позивачка доводить, що днем її звільнення з державної служби має бути зазначено в наказі про звільнення 27.01.2020, натомість відповідачем вказано 24.01.2020. Також позивачкою зазначено, що відповідачем порушено права та гарантії позивачки, передбачені статтею 46 Закону України «Про державну службу» щодо зарахування до її стажу державної служби періоду перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 6-річного віку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.03.2020 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що твердження позивачки про порушення відповідачем частини 5 статті 87 Закону України «Про державну службу не відповідають дійсності, оскільки у відповідності до її заяви ОСОБА_1 надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею п`яти років з 27.04.2020 по 24.01.2020, відтак, станом на 24.01.2020 соціальна відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею п`яти років закінчилась у зв`язку з досягненням дитиною п`яти років, а тому наказом від 20.01.2020 позивачку звільнено з посади 24.01.2022. З приводу аргументів позивачки про неподання до уповноваженого органу відомостей стосовно персоніфікованого обліку стажу державної служби за час перебування її у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею п`ятирічного віку, відповідач покликаючись на положення п.8 ч.1 ст. 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та абз. 11 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вказав, що жінка має право на зарахування страхового стажу під час відпустки по догляду за дитиною лише до трирічного віку дитини. З урахуванням викладеного, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні учасники справи не звертались.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 2003 року працювала в територіальних органах Пенсійного фонду України в м. Києві.

Наказом начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 31.03.2016 № 10-к ОСОБА_1 переведено на рівнозначну посаду начальника відділу ведення електронних реєстрів та підтримки інформаційно-аналітичних систем з 01.04.2016.

Наказом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 31.03.2016 № 12-к ОСОБА_1 надано соціальну відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.04.2016 по 24.01.2017 (дата народження дитини - ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Наказом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 19.01.2017 № 17-к ОСОБА_1 надано соціальну відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років 6 місяців з 25.01.2017 по 24.07.2017 (дата народження дитини - ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Наказом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 10.07.2017 № 144-к ОСОБА_1 надано соціальну відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею 4 років з 25.07.2017 по 24.01.2018 (дата народження дитини - ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Наказом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 23.01.2018 № 10-к ОСОБА_1 надано соціальну відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею 4 років 6 місяців з 25.01.2018 по 24.07.2018 (дата народження дитини - ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Наказом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 24.07.2018 № 379-к ОСОБА_1 надано соціальну відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею 5 років з 25.07.2018 по 24.01.2019 (дата народження дитини - ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Наказом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 22.07.2019 № 556-к ОСОБА_1 надано соціальну відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею 6 років з 24.07.2019 по 24.01.2020 (дата народження дитини - ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Наказом начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 20.01.2020 №61-к звільнено ОСОБА_1 24.01.2020 з посади начальника відділу ведення електронних реєстрів та підтримки інформаційно-аналітичних систем Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у зв`язку із скороченням посади.

Вважаючи протиправним визначення відповідачем дати звільнення позивачки з посади начальника відділу ведення електронних реєстрів та підтримки інформаційно-аналітичних систем Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві 24.01.2020, а також не подання до уповноваженого органу відомостей стосовно персоніфікованого обліку стажу державної служби позивачки за весь час її перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною шестирічного віку за період з травня 2018 року по 24 січня 2020 року включно, позивачка звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням. та припиненням державної служби, регулюються Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 889-VIII, якщо інше не передбачено законом.

Як зазначено в частині 1 статті 4 Закону України «Про державну службу», державна служба здійснюється з дотриманням принципу верховенства права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави та забезпечення рівного доступу до державної служби - заборона всіх форм та проявів дискримінації, відсутність необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг певним категоріям громадян під час вступу на державну службу та її проходження.

Відповідно до частин 2, 3 статті 5 Закону України «Про державну службу» відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Підставами для припинення державної служби відповідно до положень статті 83 Закону України «Про державну службу» є: 1) у разі втрати права на державну службу або його обмеження (стаття 84 цього Закону); 2) у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону); 3) за ініціативою державного службовця або за угодою сторін (стаття 86 цього Закону); 4) за ініціативою суб`єкта призначення (статті 87, 87-1 цього Закону).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу» підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу;

Згідно з частиною 5 статті 87 Закону України «Про державну службу» наказ (розпорядження) про звільнення державного службовця у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, може бути виданий суб`єктом призначення або керівником державної служби у період тимчасової непрацездатності державного службовця або його відпустки із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 ЗУ «Про відпустки» установлюються такі види відпусток, зокрема, соціальні відпустки:

- відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами (стаття 17 цього Закону);

- відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (стаття 18 цього Закону);

- відпустка у зв`язку з усиновленням дитини (стаття 18-1 цього Закону);

- додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (стаття 19 цього Закону).

Статтею 18 Закону України «Про відпустки» регламентовано, що після закінчення відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами за бажанням матері або батька дитини одному з них надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Підприємство, установа, організація за рахунок власних коштів може надавати одному з батьків дитини частково оплачувану відпустку та відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною більшої тривалості.

Як уже зазначалось вище, наказом начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 22.07.2019 № 556-к «Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_1 для догляду за дитиною до досягнення нею шести років» позивачці надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку з 27.04.2020 по 24.01.2020.

Для правильного вирішення спору має значення встановлення дати закінчення відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею шести років, наданої позивачці.

Згідно з частиною другою статті 2411 КЗпП України строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку.

Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

Отже, слід дійти висновку, що останнім днем перебування жінки у відпустці для догляду за дитиною до виповнення їй шести років є день народження дитини. Тобто жінка має приступити до роботи на наступний день після дня досягнення дитиною шести років.

Відтак, останнім днем перебування ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку є ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто день народження дитини.

Наведені висновки суду узгоджуються з періодом відпустки по догляду за дитиною, зазначеним начальником Головного управління Пенсійного фонду в наказі від 22.07.2019 № 556-к, відповідно до якої допомога по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку призначена з 24.07.2019 по 24.01.2020.

Суд зауважує, що оскільки 25.01.2020 та 26.01.2020 припадали на вихідний день (суботу та неділю відповідно), перший робочий день ОСОБА_1 після закінчення відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку припадав 27.01.2020.

Таким чином, враховуючи викладене, в силу положень частини 5 статті 87 Закону України «Про державну службу» звільнення позивачки із займаної посади 24.01.2020 є неправомірним, а тому суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову в цій частині шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві змінити дату звільнення позивачки, відповідно до наказу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 20.01.2020 № 61-к, з 24.01.2020 на 27.01.2020.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не подання до уповноваженого органу відомостей стосовно персоніфікованого обліку стажу державної служби ОСОБА_1 за весь час перебування ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною шестирічного віку, а саме: за період з травня 2018 року по 24 січня 2020 року включно та зобов`язати відповідача доповнити та уточнити відомості про ОСОБА_1 шляхом подання відомостей про зарахування до стажу державної служби ОСОБА_1 всього періоду з травня 2018 року по 24 січня 2020 року, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 46 Закону України «Про державну службу» стаж державної служби дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу державної служби зараховуються: 1) час перебування на посаді державної служби відповідно до цього Закону; 2) час роботи на посадах, визначених пунктами 1-8, 9-1, 10 частини третьої статті 3 цього Закону; 3) час проходження дипломатичної служби на дипломатичних посадах; 4) час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування"; 5) час перебування на посадах суддів; 6) час перебування на посадах прокурорів; 7) час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання; 8) час професійного навчання державного службовця з відривом від служби, якщо не пізніше 75 днів після його завершення така особа повернулася на державну службу, крім випадків, установлених законом; 9) період, коли державний службовець не працював з поважних причин, але залишався у трудових відносинах з державним органом; 10) час перебування державного службовця у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі якщо дитина потребує домашнього догляду - у відпустці без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більше ніж до досягнення дитиною шестирічного віку; 11) час роботи на посадах патронатної служби, зазначених у частині першій статті 92 цього Закону.

Отже, час перебування державного службовця у відпустці без збереження заробітної плати до досягнення дитиною шестирічного віку підлягає зарахуванню до стажу державної служби державного службовця.

Порядок обчислення стажу державної служби затверджується Кабінетом Міністрів України, - у постанові № 229 від 25.03.2016 про Порядок обчислення стажу державної служби (Порядок № 229), пункт 4 якого передбачає аналогічний перелік періодів, які зараховуються до стажу державної служби.

Крім того, відповідно до вимог статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 перебувала у відпустці по догляду за дитиною без збереження заробітної плати до досягнення нею шестирічного віку з 25.01.2017 по 24.01.2020.

Аналізу наведених вище норм слідує, що період перебування ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною без збереження заробітної плати до досягнення нею шестирічного віку з 25.01.2017 по 24.01.2020 підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Натомість, як вбачається з відомостей про застраховану особу за формою ОК-5 від 25.10.2018 та не заперечується відповідачем, позивачці зараховано до спеціального стажу період відпустки по догляду за дитиною лише по квітень 2018 року.

З огляду на наведене, суд погоджується з доводами позивачки щодо допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо не подання до уповноваженого органу відомостей стосовно персоніфікованого обліку стажу державної служби ОСОБА_1 за весь час перебування ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною шестирічного віку, а саме: за період з травня 2018 року по 24 січня 2020 року включно.

Покликання відповідача на положення п.8 ч.1 ст. 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та абз. 11 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», згідно з якими, за доводами відповідача, жінка має право на зарахування страхового стажу під час відпустки по догляду за дитиною лише до трирічного віку дитини, на думку суду, не має правового значення для вирішення цієї справи, оскільки у спірному випадку йдеться не про можливість зарахування до страхового стажу відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, а про зарахування вказаного періоду до спеціального стажу державної служби.

Враховуючи викладене, з метою відновлення порушених прав позивачки слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві доповнити та уточнити відомості про ОСОБА_1 шляхом подання відомостей про зарахування до стажу державної служби ОСОБА_1 періоду перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною шестирічного віку, а саме з травня 2018 року по 24 січня 2020 року.

Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2522,40 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає присудженню на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2-5, 19, 72-77, 90, 139, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві змінити дату звільнення ОСОБА_1 , відповідно до наказу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 20.01.2020 № 61-к, з 24.01.2020 на 27.01.2020.

3. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не подання до уповноваженого органу відомостей стосовно персоніфікованого обліку стажу державної служби ОСОБА_1 за весь час перебування ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною шестирічного віку, а саме: за період з травня 2018 року по 24 січня 2020 року включно;

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві доповнити та уточнити відомості про ОСОБА_1 шляхом подання відомостей про зарахування до стажу державної служби ОСОБА_1 періоду перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною шестирічного віку, а саме з травня 2018 року по 24 січня 2020 року.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код 42098368) судовий збір у розмірі 2522,40 (дві тисячі п`ятсот двадцять дві гривні сорок копійок) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Т.П. Балась