Справа № 320/6441/21
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2022 року м. Київ № 320/6441/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - ГУ ПФУ), в якій просить:

визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ від 08.02.2021 № 66 про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за списком №2 згідно з пунктом «б» Закону України статті 13 від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ);

зобов`язати ГУ ПФУ зарахувати йому:

- період навчання в ПТУ № 10 м. Горлівка Донецької області з 01.10.1984 по 17.07.1985 - стаж 0 років 9 місяців 17 днів;

- трудовий стаж роботи електрозварника за період: з 25.07.1985 по 04.11.1985 - стаж 0 років 3 місяці 29 днів; з 18.01.1988 по 15.06.1990 - стаж 2 роки 5 місяців 27 днів; з 30.06.1990 по 08.06.1993 - стаж 2 роки 11 місяці 22 дні;

- період військової служби в Радянській армії з 15.11.1985 по 11.12.1987 - стаж 2 роки 0 місяців 26 днів;

- трудовий стаж роботи газозварника за період: з 01.10.1994 по 28.02.1997 - стаж 2 роки 4 місяці;

- трудовий стаж роботи електрогазозварника за період: з 21.09.1993 по 30.09.1994 - стаж 1 рік 0 місяців 9 днів; з 03.03.1997 по 31.12.1997 - стаж 0 років 10 місяців 0 днів; з 01.01.1998 по 30.05.1998 - стаж 0 років 5 місяців 0 днів; з 01.06.1998 по 28.02.1999 - стаж 0 років 9 місяців 0 днів; з 01.12.2003 по 31.01.2004 - стаж 0 років 2 місяці 0 днів; з 01.02.2004 по 31.03.2004 - стаж 0 років 2 місяці 0 днів; 01.04.2004 по 26.01.2009 - стаж 4 роки 8 місяців 26 днів; з 27.01.2009 по 18.08.2009 - стаж 0 років 8 місяців 14 днів; з 19.08.2009 по 22.03.2011 - стаж 1 рік7 місяців 0 днів; з 24.05.2011 по 01.11.2012 - стаж 1 рік 5 місяців 8 днів; з 12.11.2012 по 06.08.2015 - стаж 2 роки 8 місяців 23 дні; з 02.09.2015 по 29.11.2017 - стаж 2 роки 2 місяці 27 днів;

- трудовий стаж роботи слюсарем ремонтником за період: з 01.03.1999 по 31.01.2001 - стаж 1 рік 10 місяців 0 днів; з 01.02.2001 по 30.11.2003 - стаж 9 місяців 0 днів, до загального пільгового стажу роботи, що надає йому право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ, по професії електрозварника, газозварника, електрогазозварника, слюсаря ремонтника за Списком №2;

призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 2 роки за Списком №2 згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ» з 01.02.2021.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 адміністративну справу № 320/6441/21 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, передано на розгляд Окружного адміністративного суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Окружного адміністративного суду міста Києва для її розгляду й вирішення визначено суддю Чудак О.М.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Чудак О.М. від 23.06.2021 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи в порядку розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до суду не подав.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 05.01.2021 № 3251-.

01.02.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою разом із доданими документами про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

Рішенням ГУ ПФУ від 08.02.2021 № 66 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за списком №2 згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ з посиланням на положення частини першої та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) та пункт 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок № 637), оскільки за записами трудової книжки позивача неможливо визначити періоди роботи заявника у важких та шкідливих умовах праці. За індивідуальними даними про застраховану особу форми ОК-05 стаж робити ОСОБА_1 у важких та шкідливих умовах праці становить один рік 11 місяців 17 днів. Зарахувати до пільгового стажу за даними персоніфікованого обліку періоди його роботи в Товаристві з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Стиролтехсервіс» з 01.01.2006 по 26.01.2009 відсутні підстави оскільки, організація зареєстрована в Києві. Також у цьому рішення зазначено, що страховий стаж позивача становить 20 років 9 місяців 17 днів.

Судом також встановлено, що згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач: у період з 01.10.1984 по 17.07.1985 - навчався в ПТУ № 10 м. Горлівка Донецької області;

у періоди з 25.07.1985 по 04.11.1985 та з 18.01.1988 по 15.06.1990 - працював електрозварником в Управління виробничо-технологічної комплектації треста «Горловскхімстрой»;

у період з 30.06.1990 по 08.06.1993 - працював в районі Крайньої Півночі на копальні «Бурхала» електрозварником;

у період з 15.11.1985 по 11.12.1987 - військова служба в Радянській армії;

у період з 01.10.1994 по 28.02.1997 - працював газозварником на заводі «Полістірол»;

- у періоди з 21.09.1993 по 30.09.1994; з 03.03.1997 по 31.12.1997; з 01.01.1998 по 30.05.1998; з 01.06.1998 по 28.02.1999; з 01.12.2003 по 31.01.2004; з 01.02.2004 по 31.03.2004; 01.04.2004 по 26.01.2009; з 27.01.2009 по 18.08.2009; з 19.08.2009 по 22.03.2011; з 24.05.2011 по 01.11.2012; з 12.11.2012 по 06.08.2015; з 02.09.2015 по 29.11.2017 - працював електрогазозварником;

у періоди з 01.03.1999 по 31.01.2001 та з 01.02.2001 по 30.11.2003 - працював слюсарем ремонтником;

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача про відмову у призначенні йому пенсії та незарахуванні періодів його роботи до страхового стажу та спеціального стажу, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У силу вимог громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 100 вказаного Закону особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Так, положеннями пункту 2 частини другої статті 114 Закону № № 1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Аналогічні положення містяться у пункті «б» статті 13 Закону № 1788-XII, згідно із якими на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи (абзац 24 пункту «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ).

З аналізу вищенаведеного слідує, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Крім того, стаття 56 Закону № 1788-ХІІ визначає види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Згідно із пунктами «в» та «д» абзацу 3 статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також військова служба та навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно з частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що спірним при дослідженні даних правовідносин є факт не зарахування до пільгового трудового стажу позивача періодів: навчання в ПТУ № 10 м. Горлівка Донецької області з 01.10.1984 по 17.07.1985; роботи електрозварника за період: з 25.07.1985 по 04.11.1985; з 18.01.1988 по 15.06.1990; з 30.06.1990 по 08.06.1993; період військової служби в Радянській армії з 15.11.1985 по 11.12.1987; роботи газозварника за період: з 01.10.1994 по 28.02.1997; роботи електрогазозварника за період: з 21.09.1993 по 30.09.1994; з 03.03.1997 по 31.12.1997; з 01.01.1998 по 30.05.1998; з 01.06.1998 по 28.02.1999; з 01.12.2003 по 31.01.2004; з 01.02.2004 по 31.03.2004; 01.04.2004 по 26.01.2009; з 27.01.2009 по 18.08.2009; з 19.08.2009 по 22.03.2011; з 24.05.2011 по 01.11.2012; з 12.11.2012 по 06.08.2015; з 02.09.2015 по 29.11.2017, а також до період роботи позивача слюсарем ремонтником за період: з 01.03.1999 по 31.01.2001.

Так, відповідно до статті 48 КЗпП України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону № 1788-XII, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеним нормам відповідає пункт 1 Порядку № 637, відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, законодавець чітко визначив, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка і саме за відсутності такої або відповідних записів у ній, стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, що також визначено і Порядком № 637.

З матеріалів справи вбачається, що станом на момент подачі заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачу виповнилося повних 54 роки.

Згідно із оспорюваним у цій справі рішення відповідачем визначено, що страховий стаж позивача становить 20 років 9 місяців 17 днів. За індивідуальними даними про застраховану особу форми ОК-05 стаж робити ОСОБА_1 у важких та шкідливих умовах праці становить один рік 11 місяців 17 днів. Зарахувати до пільгового стажу за даними персоніфікованого обліку періоди його роботи в ТОВ «Стиролтехсервіс» з 01.01.2006 по 26.01.2009 відсутні підстави оскільки, організація не зареєстрована в Києві.

При цьому судом встановлено згідно із записами трудової книжки книжку серії НОМЕР_1 позивач: у період з 01.10.1984 по 17.07.1985 - навчався в ПТУ № 10 м. Горлівка Донецької області;

у періоди з 25.07.1985 по 04.11.1985 та з 18.01.1988 по 15.06.1990 - працював електрозварником в Управління виробничо-технологічної комплектації треста «Горловскхімстрой»;

у період з 30.06.1990 по 08.06.1993 - працював в районі Крайньої Півночі на копальні «Бурхала» електрозварником;

у період з 15.11.1985 по 11.12.1987 - військова служба в Радянській армії;

у період з 01.10.1994 по 28.02.1997 - працював газозварником на заводі «Полістірол»;

- у періоди з 21.09.1993 по 30.09.1994; з 03.03.1997 по 31.12.1997; з 01.01.1998 по 30.05.1998; з 01.06.1998 по 28.02.1999; з 01.12.2003 по 31.01.2004; з 01.02.2004 по 31.03.2004; 01.04.2004 по 26.01.2009; з 27.01.2009 по 18.08.2009; з 19.08.2009 по 22.03.2011; з 24.05.2011 по 01.11.2012; з 12.11.2012 по 06.08.2015; з 02.09.2015 по 29.11.2017 - працював електрогазозварником;

у періоди з 01.03.1999 по 31.01.2001 та з 01.02.2001 по 30.11.2003 - працював слюсарем ремонтником.

При цьому, суд відзначає, що записи у трудовій книжці позивача виконані чітко, зрозуміло, містять інформацію про періоди роботи та займані посади, реквізити наказів, на підставі яких вони внесені, підписи уповноваженої особи та печатки підприємства. До того ж позивачем для підтвердження стажу позивачем надано, зокрема особові картки, накази Акціонерного товариства «Конценрн Стирол» від 04.04.1995 № 395-к, від 05.07.2012 № 3078, від 31.10.2009 № 1093, від 28.04.1998№ 899, від 09.10.1997 № 2062, про атестацію робочих місць, архівні довідки з доданими документами та інші документи, які підтверджують роботу позивача на посадах, періоди на роботі яких зараховуються до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2.

Як було зазначено, вище виходячи з наведених норм Порядку №637, у разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Виключно у випадку не підтвердження записами трудової книжки пільгового стажу особи виникає необхідність подання додаткових документів, та зокрема, уточнюючої довідки підприємства, на якому працювала особа, яка звернулася за призначенням пенсії.

Суд звертає увагу, що у даному випадку, записи трудової книжки позивача та додатково подані ним первинні документи, які були складені до початку проведення АТО, у повній мірі підтверджують його право на призначення пільгової пенсії. Тому, подання ним будь-яких уточнюючих довідок не є необхідним.

У пункті 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Статтею 82 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З аналізу наведених норм вбачається, що у зв`язку із зверненням особи щодо призначення пенсії за віком територіальний пенсійний орган зобов`язаний перевірити, зокрема, чи має заявник стаж роботи не менше 15 років. У разі прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії, такий орган повідомляє про це заявника із зазначає причини відмови.

У свою чергу, суд перевіряє, зокрема, чи діяв пенсійний орган обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суд вважає, що у цій справі ГУ ПФУ діяло необґрунтовано, оскільки у рішенні про відмову у призначенні пенсії не зазначено, які періоди роботи позивача зараховані до його стажу, а які ні, за виключенням періоду роботи з обґрунтуванням мотивів не зарахування до стажу окремих періодів.

Так, оспорюване рішення відповідача містить мотивування незарахування позивачу періоду його роботи електрогазозварником з 01.01.2006 по 26.01.2009 у ТОВ «Стирол». Водночас, суд відхиляє такі мотиви, оскільки знаходження ПАТ «Концерн Стирол» на території, що не підконтрольна українській владі, за наявності належним чином оформленої трудової книжки та усіх додаткових документів, не спростовує наявності у позивача пільгового стажу роботи, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах.

При цьому суд зазначає, що, єдиним органом до повноважень якого належить вирішення питання щодо наявності чи відсутності у особи права на призначення пенсії є територіальний орган Пенсійного фонду до якого особа звернулася з відповідною заявою. При цьому, за наслідками розгляду заяви пенсійний орган повинен прийняти відповідне рішення, яке повинно бути вмотивованим.

Проте відповідачем не надано жодної оцінки, зокрема, записам наявним у трудовій книжці позивача щодо роботи на посадах, які дають право на пільгову пенсію, відомостям щодо результатів атестації робочих місць позивача та відомостям щодо найменування Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення за спірні періоди його роботи. При цьому, з його рішення, взагалі незрозуміло які періоди загазовані до стажу, у тому числі пільгового

Отже, відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах не надав оцінку відомостям наявним або відсутнім в трудовій книжці позивача, в той час як суд, як орган уповноважений виключно на перевірку законності та обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, позбавлений можливості приймати таке рішення, оскільки це буде свідчити про перебирання на себе судом повноважень наданих виключно орган Пенсійного фонду.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 04.04.2019 у справі №204/362/17.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (стаття 13 Конвенції).

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина перша статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України).

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у статті 3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Як зазначено в пункті 4.1 рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Суд бере до уваги правову позицію, яка висвітлена в пункті 9 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003, а саме: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13)».

У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку, що вимога позивача щодо зобов`язання ГУ ПФУ призначити йому пенсію є передчасною, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає, а позов підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи те, що відповідач, будучи уповноваженим органом на розгляд заяв та призначення пенсії фактично не розглянув заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах та не навів підстав відхилення ним відомостей наявних в трудовій книжці позивача, суд вважає необхідним зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.02.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції про сплату від 05.05.2021 № 14 ОСОБА_1 під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 908, 00 грн.

За наслідками розгляду справи судом заявлені вимоги задоволено хоча і частково, що носить кількісний показник.

Таким чином, суд вважає, що правильним буде визначення розміру компенсації позивачу судових витрат зі сплати судового збору виходячи з кількості, а не розміру задоволених / не задоволених позовних вимог. А саме, повернення позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень 908, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 77, 139, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 08.02.2021 № 66 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за списком №2 згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.02.2021 та прийняти рішення, з урахуванням висновків, викладених в цьому рішенні суду про можливість зарахування до пільгового трудового стажу позивача періодів: навчання в ПТУ № 10 м. Горлівка Донецької області з 01.10.1984 по 17.07.1985; роботи електрозварника за період: з 25.07.1985 по 04.11.1985; з 18.01.1988 по 15.06.1990; з 30.06.1990 по 08.06.1993; період військової служби в Радянській армії з 15.11.1985 по 11.12.1987; роботи газозварника за період: з 01.10.1994 по 28.02.1997; роботи електрогазозварника за період: з 21.09.1993 по 30.09.1994; з 03.03.1997 по 31.12.1997; з 01.01.1998 по 30.05.1998; з 01.06.1998 по 28.02.1999; з 01.12.2003 по 31.01.2004; з 01.02.2004 по 31.03.2004; 01.04.2004 по 26.01.2009; з 27.01.2009 по 18.08.2009; з 19.08.2009 по 22.03.2011; з 24.05.2011 по 01.11.2012; з 12.11.2012 по 06.08.2015; з 02.09.2015 по 29.11.2017, а також до загального стажу - період роботи позивача слюсарем ремонтником за період: з 01.03.1999 по 31.01.2001.

В задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 908, 00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок), сплаченого згідно зі квитанцією від 05.05.2021 № 14.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження юридичної особи: 04071, місто Київ, вулиця Ярославська, будинок 40; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України: 22933548).

Суддя О.М. Чудак