Справа № 640/601/20
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2022-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022 року м. Київ № 640/601/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вовк П.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління ДФС у Київській області (далі також - ГУ ДФС у Київській області, відповідач) у якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 07 червня 2018 року №-1008;

- зобов`язати відповідача прийняти податкове повідомлення-рішення з урахуванням зменшення суми податкового зобов`язання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста від 14 лютого 2020 року адміністративну справу № 640/601/20 прийнято до провадження судді Шрамко Ю.Т.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю вказаної вище судді на підставі розпорядження від 21 квітня 2022 року № 98, здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи № 640/601/20.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 квітня 2022 року, справа № 640/601/20 була розподілена на суддю Вовка П.В.

Ухвалою суду від 26 квітня 2022 року дану справу прийнято до розгляду та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням порядку направлення та вручення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Крім того, позивач наголошує на сплаті ним у подальшому визначеної оскаржуваним рішенням суми.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві, наголошує, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог чинного законодавства. У тому числі, наголошує на дотриманні порядку направлення такого рішення позивачу.

За правилами статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», зокрема, реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2, до якого входить Головне управління ДФС у Київській області.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби», зокрема, ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, до якого входить Головне управління ДПС у Київській області () та утворено відокремлений підрозділ юридичної особи публічного права Головне управління ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ ВП 44096797).

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку по заміну відповідача у справі його правонаступником Головним управлінням ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ ВП 44096797).

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, Ірпінським управлінням ГУ ДФС у Київській області сформовано податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 07 червня 2018 року №-1008 в якому визначена сума податкового зобов`язання позивача по орендній платі за землю за 2016 рік в сумі 147 429, 70 грн. та сума податкового зобов`язання по орендній платі за землю з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 156 275, 48 грн.

Не погоджуючись з таким податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно з пп. 14.1.147 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п. 269.1 статті 269 ПК України, платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК, це юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до п.п. 288.1, 288.2, 288.3 статті 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу (п. 288.7 статті 288 ПК України).

Відповідно до п. 286.5 статті 286 ПК України, нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Згідно з п. 287.5 статті 287 ПК України, податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи викладене, на фізичну особу - землекористувача земельної ділянки на підставі відповідного договору оренди покладено обов`язок щодо сплати орендної плати за землю протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення про нарахування такого податку. Не сплачене у встановлений законом строк таке зобов`язання визнається сумою податкового боргу платника податків. При порушенні платником податків строку сплати до бюджету узгодженого грошового зобов`язання, зокрема з орендної плати за землю з фізичних осіб, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі, який залежить від кількості календарних днів затримки сплати.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є платником плати за землю у вигляді орендної плати на підставі укладеного з Ворзельською селищною радою (Орендодавець) договору від 30 вересня 2010 року № 61 оренди земельної ділянки площею 0,6388 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вже зазначалось, на виконання вимог п. 286.5 статті 286 ПК України контролюючим органом сформовано податкове повідомлення-рішення від 07 червня 2018 року №-1008, яким визначено позивачці податкове зобов`язання з орендної плати за землю за 2016 рік в сумі 147 429, 70 грн. та за 2018 рік - в сумі 156 275, 48 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення було надіслано контролюючим органом позивачці 15 червня 2018 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місця її реєстрації - АДРЕСА_2 .

Зазначене поштове відправлення 26 липня 2018 року повернулося до Ірпінського управління ГУ ДФС як не вручене з відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання».

Наведені обставини, крім іншого, були встановлені судами, у тому числі Верховним Судом, під час розгляду справи № 640/8096/19, та не заперечуються позивачем.

Згідно з ч.4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 45.1 статті 45 ПК України, платник податків - фізична особа зобов`язана визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більш однієї адреси.

Відповідно до п. 70.1 статті 70 ПК України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

До облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься інформація, зокрема про місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство (пп. 70.2.4 п. 70.2 статті 70 ПК України).

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (п. 42.2 статті 42 ПК України).

Згідно з абз. 6 п. 42.4 статті 42 ПК України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до абз. 1-3 п. 58.3 статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до п. 3 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року № 1204 (далі - Порядок № 1204), податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 Кодексу.

За змістом наведених положень надіслане контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків, яка відповідає даним Державного реєстру та облікової картки платника, вважається врученим також у разі неможливості вручення адресату такого відправлення після проставлення поштовим органом відповідної відмітки з датою та причиною невручення.

Як встановлено судами під час розгляду справи № 640/8096/19, станом на 15 червня 2018 року (дата направлення відповідачем ОСОБА_1 податкового повідомлення-рішення від 07 червня 2018 року №-1008) податковою адресою позивача у Державному реєстрі та відповідно до облікових даних була адреса: АДРЕСА_2 .

Враховуючи, що податкове повідомлення-рішення від 07 червня 2018 року №-1008 було надіслано відповідачем на адресу місця її реєстрації, вказану у Державному реєстрі та в обліковій картці ( АДРЕСА_2 ), у сукупності з фактом повернення вищезазначеного відправлення 26 липня 2018 року на адресу контролюючого органу з відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання», суд вважає, що податкове повідомлення-рішення від 07 червня 2018 року №-1008 вважається врученим ОСОБА_1 26 липня 2018 року.

Отже, суд не вбачає порушення відповідачем порядку складання та вручення оскаржуваного рішення.

Більше того, обставини сплати позивачем у подальшому суми, визначеної оскаржуваним рішенням, не свідчить про його протиправність.

А оскільки позивачем не наведено інших ґрунтовних доводів його протиправності, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Київській області (03680, місто Київ, вулиця Народного Ополчення, будинок 5-А; код ЄДРПОУ ВП 44096797) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Суддя П.В. Вовк