Справа № 280/6515/21
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про зміну способу і порядку виконання судового рішення

22 серпня 2022 рокуСправа № 280/6515/21
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Запоріжжі заяву Приватного акціонерного товариства «Український графіт» про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Український графіт» (69600, м.Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 20; ) до Дніпровської митниці Держмитслужби (49038, м.Дніпро, вул. Княгині Ольги, буд. 22; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24.11.2021 по справі № 280/6515/21 адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Український графіт» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено у повному обсязі:

визнано протиправним та скасовано оформлене листом від 09.06.2021 вих.№7.5-08-02-1/15/13/6002 рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про відмову у відновленні Приватному акціонерному товариству «Український графіт» режиму вільної торгівлі в рамках Угоди про асоціацію між Європейським Союзом та Європейським співтовариством з атомної енергії та його державами-членами на імпортований на товар - «Пічна установка для повторного випалу вуглеграфітової продукції», який поставлений частинами в розібраному стані компанією «Riedhammer GmbH» (Німеччина) за контрактом №804/23-16/1821712/01 від 13.09.2018, походження якого з Європейського Союзу підтверджується сертифікатом з перевезення товарів форми EUR.1 №Q325822 від 08.06.2020;

зобов`язано Дніпровську митницю Держмитслужби застосувати (відновити) Приватному акціонерному товариству «Український графіт» режим найбільшого сприяння, в рамках Угоди про асоціацію між Європейським Союзом та Європейським співтовариством з атомної енергії та його державами-членами, до товару - «Пічна установка для повторного випалу вуглеграфітової продукції», який поставлено частинами в розібраному стані компанією «Riedhammer GmbH» (Німеччина) за контрактом №804/23-16/1821712/01 від 13.09.2018, походження якого з Європейського Союзу підтверджується сертифікатом з перевезення товарів форми EUR.1 №Q325822 від 08.06.2020;

стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства «Український графіт» сплачену суму судового збору у розмірі 22700,00 грн. (двадцять дві тисячі сімсот гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби.

31.05.2022 рішення набрало законної сили.

Ухвалою суду від 28.07.2022 виправлено допущену у абзаці другому та третьому резолютивної частини рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.11.2021 у справі№280/6515/21 описку, а саме, вважати вірним текст наступного змісту:

«Визнати протиправним та скасувати оформлене листом від 09.06.2021 вих.№7.5-08-02- 1/15/13/6002 рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про відмову у відновленні Приватному акціонерному товариству «Український графіт» режиму вільної торгівлі в рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, на імпортований на товар - «Пічна установка для повторного випалу вуглеграфітової продукції», який поставлений частинами в розібраному стані компанією «Riedhammer GmbH» (Німеччина) за контрактом №804/23-16/1821712/01 від 13.09.2018, походження якого з Європейського Союзу підтверджується сертифікатом з перевезення товарів форми EUR.1 №Q325822 від 08.06.2020.

Зобов`язати Дніпровську митницю Держмитслужби застосувати (відновити) Приватному акціонерному товариству «Український графіт» режим найбільшого сприяння, в рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, до товару - «Пічна установка для повторного випалу вуглеграфітової продукції», який поставлено частинами в розібраному стані компанією «Riedhammer GmbH» (Німеччина) за контрактом №804/23-16/1821712/01 від 13.09.2018, походження якого з Європейського Союзу підтверджується сертифікатом з перевезення товарів форми EUR.l №Q325822 від 08.06.2020».

09 серпня 2022 року від ПрАТ «Укрграфіт» надійшла заява про зміну способу і порядку виконання судового рішення по справі №280/6515/21, в якій заявник просить змінити спосіб і порядок виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду, а саме встановивши в абзаці третьому резолютивної частини рішення новий спосіб і порядок виконання рішення суду: «зобов`язати відповідача застосувати (відновити) ПрАТ «Укрграфіт» режим найбільшого сприяння у формі преференцій (преференційний режим) в рамках вільної торгівлі згідно Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, до товару «Пічна установка для повторного випалу вуглеграфітової продукції», який поставлено частинами в розібраному стані компанією «Riedhammer GmbН» (Німеччина) за контрактом №804/23-16/1821712/01 від 13.09.2018, походження якого з Європейського Союзу підтверджується сертифікатом з перевезення товарів форми EUR.1 №Q325822 від 08.06.2020».

Вказана заява обґрунтована тим, що в червні 2022 року ПрАТ «Укрграфіт» було подано до Запорізької митниці Заяву від 20.06.2022 № 16/992 про повернення з Державного бюджету України на поточний рахунок ПрАТ «Укрграфіт» в установі банку суми митних платежів мито та податок на додану вартість, надміру сплачених за митними деклараціями, поданими при розмитненні імпортованого товару комплектне обладнання «Пічна установка для повторного випалу вуглеграфітової продукції», поставленого частинами в розібраному виді компанією «Riedhammer GmbH» за контрактом №804/23-16/1821712/01 від 13.09.2018, преференційне походження якого з Європейського Союзу підтверджується сертифікатом перевезення товарів EURO.1 від 08.06.2020 № Q325822. В листі від 01.08.2022 № 7.20-1/15/13/1828 відповідач зазначив, що виконання рішення суду у справі № 280/6515/21, яке полягає в поновленні прав позивача на застосування до ввезеного товару умов Угоди про асоціацію Україна-ЄС щодо звільнення від оподаткування ввізним митом, є можливим, за умови посилання на «преференційний режим» в найменуванні режиму, який підлягає поновленню, що дозволить відповідачу внести відповідні зміни до графи 36 митної декларації (проставити код пільги «410»), оскільки при формулюванні «режим найбільшого сприяння» (незалежно від посилання на Угоду про асоціацію Україна-ЄС), ця графа формально не може бути заповнена, що не дозволяє здійснити відповідний перерахунок митних платежів.

Ухвалою від 10.08.2022 вищевказана заява призначена до розгляду у судовому засіданні на 18 серпня 2022 року.

17.08.2022 року від представника відповідача надійшла заява про зміну способу і порядок виконання судового рішення, в якій щодо отриманої відповідачем заяви ПрАТ «Укрграфіт» від 05.08.2022 № 16/1271 про зміну способу і порядку виконання судового рішення по даній справі відповідач просить звернути увагу суду, що при митному оформленні товарів із застосуванням режиму найбільшого сприяння або режиму вільної торгівлі існують особливості (відмінності) щодо заповнення граф митної декларації. З урахуванням зазначеного, вважає за необхідне змінити спосіб і порядок виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду, встановивши в абзаці третьому резолютивної частини рішення новий спосіб і порядок виконання рішення суду: «Зобов`язати відповідача застосувати (відновити) ПрАТ «Укрграфіт» режим вільної торгівлі у формі преференцій (преференційний режим) в рамках вільної торгівлі згідно Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, до товару «Пічна установка для повторного випалу вуглеграфітової продукції», який поставлено частинами в розібраному стані компанією «Riedhammer GmbН» (Німеччина) за контрактом №804/23-16/1821712/01 від 13.09.2018, походження якого з Європейського Союзу підтверджується сертифікатом з перевезення товарів форми EUR.1 №Q325822 від 08.06.2020».

18.08.2022 сторонами по спраі подано заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та доводи поданої заяви, суд задовольняє заяву частково, виходячи із наступного.

Згідно із ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013, звернув увагу, що вже неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Таким чином, у відповідності до зазначених правових норм, зокрема, Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.11.2021 по даній справі є обов`язковим до виконання на всій території України.

Як вбачається з матеріалів справи, судове рішення по даній справі набрало законної сили 31.05.2022 та на час розгляду даної заяви залишається не виконаним, що підтверджується матеріалами справи та змістом поданих заяв позивача та відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 3 статті 378 КАС України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання судового рішення розуміється застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не повинна змінювати (зачіпати) суть самого судового рішення.

Вирішуючи питання про зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати, що під зміною способу і порядку розуміється дія або сукупність дій, якими певним чином досягається кінцевий результат, та що підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання рішення неможливим.

Відтак, зміною способу та порядку виконання судового рішення є прийняття судом нових заходів з метою реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. При цьому, суд може змінити порядок і спосіб виконання судового рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

В розумінні статті 13 Конвенції «ефективний засіб правого захисту» повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996]ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Отже, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

У даній справі судом розглядалось питання наявності у позивача права на застосування до поставленого товару преференцій (звільнення від оподаткування ввізним митом), передбачених Угодою про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами.

Законом України «Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони» від 16.09.2014 №1678-VІІ ратифіковано Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі за текстом Угода про асоціацію Україна-ЄС).

В силу статті 25 глави 1 розділу IV вищезазначеної Угоди, сторони поступово створюють зону вільної торгівлі протягом перехідного періоду, що не перевищує 10 років починаючи з дати набрання чинності цією Угодою-1, відповідно до положень цієї Угоди та відповідно до Статті XXIV Генеральної угоди про тарифи та торгівлю 1994 року.

Відповідно статті 26 глави 1 розділу IV Угоди, положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами, що походять з територій Сторін. Для цілей цієї Глави «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі І до цієї Угоди - «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва», яким регламентований порядок визначення походження товарів.

Угодою встановлені преференційні правила визначення країни походження товарів, що походять з іншої Сторони. Свідоцтвом походження преференційного статусу товару є сертифікат переміщення EUR 1.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24.11.2021 по справі № 280/6515/21 визнано протиправним та скасоване рішення Дніпровської митниці Держмитслужби, оформлене листом від 09.06.2021 вих. №7.5-08-02-1/15/13/6002, про відмову у відновленні позивачу режиму вільної торгівлі згідно Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, на імпортований товар - «Пічна установка для повторного випалу вуглеграфітової продукції», оскільки поставлений позивачу товар має підтвердження походження з країн Європейського Союзу відповідно до Протоколу 1 до Угоди про асоціацію Україна-ЄС, сертифікат перевезення товарів EURO.1 від 08.06.2020 №Q325822 не скасований, не визнаний недійсним, є чинним, підтверджує походження товару з країн Європейського Союзу та надає пільги зі сплати митних платежів.

Відповідно до частини 8 статті 7 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» виключення щодо режиму найбільшого сприяння в формі преференцій можуть бути зроблені для товарів, що походять з держав, з якими Україна уклала угоди про вільну торгівлю або митний союз чи проміжні угоди, що у майбутньому призведуть до створення зон вільної торгівлі або митних союзів у межах розумного періоду часу (10 років), чи угоди про прикордонну торгівлю та застосування генеральної системи преференцій.

Угодою про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони передбачено створення зони вільної торгівлі та встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, що відповідає визначеному частиною восьмою статті 7 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» режиму найбільшого сприяння в формі преференцій, що є тотожним режиму вільної торгівлі.

У випадку звільнення від митних платежів, згідно «Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.20112 № 651, заповнюється графа 36 митної декларації з назвою «Преференція», в якій зазначається код пільги щодо товару, описаного в графі 31 МД і класифікованого в графі 33 МД, відповідно до Класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України передбаченої законодавством.

Пунктом 7 Розділу IV Застосування тарифних пільг (тарифних преференцій) Класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011, передбачено код пільги «410» для товарів, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС на підставі «Абзац перший частини першої статті 29, додаток I-A "Тарифний графік України" до глави 1 розділу IV "Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею" (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони».

При застосуванні режиму найбільшого сприяння графа 36 митної декларації не заповнюється.

Таким чином, при митному оформленні товарів із застосуванням режиму найбільшого сприяння або режиму вільної торгівлі наявні відмінності щодо заповнення граф митної декларації, що створює перешкоди для належного виконання постановленого на користь позивача судового рішення по даній справі.

Як зазначає відповідач в листі від 01.08.2022 № 7.20-1/15/13/1828, виконання рішення суду у даній справі, яке полягає в поновленні прав позивача на застосування до ввезеного товару умов Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, щодо звільнення від оподаткування ввізним митом є можливим, за умови відновлення щодо імпортованого позивачем товару режиму вільної торгівлі у формі преференцій (преференційного режиму), що дозволить відповідачу внести відповідні зміни до графи 36 митних декларацій (проставити код пільги «410»).

З урахуванням зазначеного, а також позиції відповідача, викладеної в листі від 01.08.2022 № 7.20-1/15/13/1828 та в поданій до суду заяві про зміну способу і порядок виконання судового рішення, саме такий порядок виконання судового рішення забезпечить для відповідача можливість виконати рішення суду належним чином та поновлення порушеного права позивача.

Зміна порядку і способу виконання рішення в такий спосіб полягає в уточненні формулювання правового режиму, що підлягає застосуванню для імпортованого позивачем товару, відповідно до приписів частини 8 статті 7 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та положень Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, не змінює рішення по суті, не вирішує питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи, не виходить за межі позовних вимог, не змінює змісту резолютивної частини рішення та спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні даної справи.

Враховуючи викладене, суд чкастково задовольняє заяву позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення по даній справі.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Приватного акціонерного товариства «Український графіт про зміну способу і порядку виконання судового рішення, - задовольнити частково.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.11.2021 року по справі №280/6515/21, встановивши в абзаці третьому резолютивної частини рішення новий спосіб і порядок виконання рішення суду:

Зобов`язати Дніпровську митницю Держмитслужби застосувати (відновити) Приватному акціонерному товариству «Український графіт» режим вільної торгівлі у формі преференцій (преференційний режим) в рамках вільної торгівлі згідно Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, до товару «Пічна установка для повторного випалу вуглеграфітової продукції», який поставлено частинами в розібраному стані компанією «Riedhammer GmbН» (Німеччина) за контрактом №804/23-16/1821712/01 від 13.09.2018, походження якого з Європейського Союзу підтверджується сертифікатом з перевезення товарів форми EUR.1 №Q325822 від 08.06.2020.

В іншій частині відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її постановлення.

Суддя О.О. Артоуз