Справа № 420/26791/21
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2022-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глуханчука О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» до Одеської митниці ВП Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю Дунайська імпортна компанія до Одеської митниці ВП Держмитслужби, у якому позивач просить суд:

визнати противоправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/200102/2 від 17.09.2021 року;

визнати противоправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2021/00651 від 17.09.2021 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що TOB ОТОМАН, діючи в інтересах ТОВ ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ на підставі Договору №11/06-20 від 11.06.2020 р., звернулося до Одеської митниці у зв`язку із імпортуванням та ввезенням на територію України товару (МД № UA500500/2021/213296 від 16.09.2021 року, а саме: виноград свіжий та нектарин свіжий, країна виробництва - Туреччина.

17.09.2021 року ТОВ ОТОМАН було спочатку отримано від відповідача рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2021/200102/2, а згодом - картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2021/00651.

Відповідно до рішення про коригування митна вартість товару була відкоригована відповідачем шляхом збільшення її розміру до: за товаром виноград свіжий 13 440, 00 USD, за товаром нектарин свіжий 2465, 00 USD, у порівнянні із заявленою ТОВ ОТОМАН митною вартістю, а саме виноград свіжий 10920, 00 USD, нектарин свіжий 2175, 00 USD.

Не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товарів №UA500500/2021/200102/2 від 17.09.2021 року та карткою відмови № UA500500/2021/00651 від 17.09.2021 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач зазначив, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару за ціною Контракту, відповідають вимогам ст.53 Митного Кодексу України, є належними та допустимими та підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей та їх данні піддаються обчисленню, що свідчить про неправомірність висновків митного органу про наявність будь-яких розбіжностей, а визначення митним органом митної вартості товару та коригування її в сторону збільшення за другорядним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства.

Ухвалою суду від 29 грудня 2021 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

13 січня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Одеської митниці - відокремлений підрозділ Державної митної служби України.

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Так, відповідачем зазначено, що декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару №1 «Виноград свіжий, у пластикових ящиках 1660 шт., на 22 дерев`яних палетах, врожай 2021 року.», №2 «Нектарин свіжий, у пластикових ящиках - 704 шт. на 4 дерев`яних піддонах, врожай 2021 р.» до Одеської митниці подано митну декларацію (МД) МД № UA500500/2021/213296 від 16.09.2021.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) № UA500500/2021/213296 від 16.09.2021 позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД.

На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № UA500500/2021/213296 від 16.09.2021 було встановлено, що у поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № №UA500500/2021/200102/2 від 17.09.2021, а саме: 1) відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) п.п.4.8 зовнішньоекономічного договіру (контракту) від 10.09.2021 № 19/21 передбачено, що постачальник передає покупцю, серед інших документів, експортну декларацію. Зазначений документ до митного оформлення не надавався.

Таким чином, оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларанту запропоновано надати додаткові документи та відомості.

Як зазначає відповідач, 17.09.2021 електронним повідомленням декларантом було надіслано: - висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією від 16.09.2021 № 20-53/09-2021; - Копія митної декларації країни відправлення від 11.09.2021 № 21353300EX006926 (в якій зазначено документ E-Fatura (фактура) № V686/1 який до митного оформлення не надавався, замість нього поданий інвойс від 11.09.2021 № SMY204); - прайс-лист від 11.09.2021 №б/н, в якому відсутній термін дії та вказано лише найменування товарів вказаних в митної декларації; - Пакувальний лист (Packing list) від 11.09.2021 №б/н; - Розрахунок ціни (калькуляція) від 11.09.2021 №б/н; - лист ТОВ "ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ" від 17.09.2021 № 17/09-21.

Відповідач вказує, що інших документів надіслано не було. Таким чином вказані вище розбіжності усунені не були. Декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ.

На підставі викладеного відповідач посилається на те, що оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) МД № UA500500/2021/213296 від 16.09.2021 містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України, були підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

За результатом проведеної консультації між органом доходів і зборів та декларантом було обрано метод визначення митної вартості другорядний: за ціною договору щодо ідентичних товарів. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор-2006» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить: по товару №1 0,8 дол. США/кг (МД від 18.08.2021 № UA100190/2021/692743 та від 06.09.2021 № UA500490/2021/203240) ніж заявлено декларантом (0,65 дол. США/кг). по товару №2 0,85 дол. США/кг (МД від 03.08.2021 № UA209140/2021/078553 та від 24.07.2021 № UA500110/2021/202294) ніж заявлено декларантом (0,75 дол. США/кг).

За наведених обставин, відповідач вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Інші заяви по суті справи та/або клопотання учасниками справи не надавались, додаткові докази не надходили.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія», , згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстроване 05.08.2020 року за №1 003127 (а.с. 100-101).

Основним видом економічної діяльності підприємства є: 46.31 «Оптова торгівля фруктами й овочами».

10 вересня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» (Покупець) та компанією фірма «HUSEYIN CEYLAN SMURNA SEMKIR TARIM URUNLERI SANAYI NAK. VE TIC. ITH. VE IHR.» (Туреччина) (Постачальник) укладено зовнішньоекономічний договір Контракт на поставку №19/21, відповідно до якого Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити товар, зазначений у Замовленні Покупця та у виставлених на їх підставі Інвойсах, що є невід`ємною частиною цього Контракту, в порядку та на умовах, обумовлених у Контракті. Поставка товару здійснюється партіями. Кількість кожної партії визначається в Замовленнях, наданих Покупцем на кожну партію. Загальна кількість постановленого товару складається з кількості, зазначеної в інвойсі по кожній партії товару (а.с. 26-36).

Згідно з п. 2 Ціна і повна вартість контракту, загальна сума контракту складається із сум всіх Інвойсів, що будуть виставлені Постачальником на підставі Замовлень Покупця протягом усього строку дії цього контракту. Ціна товару вказується в Інвойсах на оплату по кожній окремій партії Товару. Валюта платежу Долар США.

Згідно з п. 3 Умови платежу Контракту на поставку №19/21, оплата за товар здійснюється на наступних умовах: 100 % протягом 14 днів з моменту закінчення митного оформлення Товару Покупцем, що підтверджується ВМД. Оплата здійснюється на підставі інвойсу, відправленого Покцупцеві Постачальником по електронній пошті. Оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на банківські реквізити Постачальника, зазначені в інвойсі.

Базисні умови поставки: СРТ Інкотермс 2020 .

На виконання умов зазначеного контракту підприємство-нерезидент відправник фірма «HUSEYIN CEYLAN SMURNA SEMKIR TARIM URUNLERI SANAYI NAK. VE TIC. ITH. VE IHR.» (Туреччина) поставило Позивачу партію товару: №1 «Виноград свіжий, у пластикових ящиках 1660 шт., на 22 дерев`яних палетах, врожай 2021 року.», №2 «Нектарин свіжий, у пластикових ящиках - 704 шт. на 4 дерев`яних піддонах, врожай 2021 р.». Країна виробництва Туреччина.

11 червня 2020 року між ТОВ «Дунайська імпортна компанія» (Клієнт) та ТОВ «ОТОМАН» (Експедитор) укладено Договір № 11/06-20 про надання послуг, зокрема, брокерських послуг по декларуванню та митному оформленню товарів, експедиторських та транспортно-експедиторських послуг (а.с. 37-42).

Відповідно до п. 63 ст. 4 Митного кодексу України, уповноважена особа (представник) - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого декларантом, наділена правом вчиняти дії, пов`язані з проведенням митних формальностей, щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта.

16 вересня 2021 року уповноваженою особою декларанта ТОВ ОТОМАН (діє на підставі Договору про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів №11/06-20 від 11 червня 2020 року) з метою митного оформлення поставленого позивачу товару подано до Одеської митниці Держмитслужби митну декларацію №UA500500/2021/213296 від 16 вересня 2021 року, згідно якої митна вартість товару № 1 була визначена за ціною договору, яка складає 10920,00 USD, товару № 2 2175,00 USD (а.с. 11-12).

Митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною контракту.

На підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивач надав до митного органу, окрім митної декларації:

- рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) №SMY204 від 11/09.2021 року;

- автотранспортну накладну (Road consignment note) б/н від 12.09.2021 року;

- фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) №EC/TR A 4474237 від 11.09.2021 року;

- сертифікат про походження товару форми А (Certificate of origin) №D0620773 від 11.09.2021 року;

- загальну декларацію прибуття №21UA46Z3 від 13.09.2021 року;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення №19/21 від 10.09.2021 року;

- договір про надання послуг митного брокера №11/06-20 від 11.06.2020 року;

- інформацію про позитивні результати державних видів контролю №7535001.

Разом із тим, під час здійснення митного контролю, відповідач поставив під сумнів правильність визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом.

Підставою сумнівів правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом зазначено те, що подані у поданих документах містяться розбіжності та не містяться усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, які підтверджують митну вартість товарів. Зокрема, наведено наступні розбіжності:

1) відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) п.п.4.8 зовнішньоекономічного договіру (контракту) від 10.09.2021 № 19/21 передбачено, що постачальник передає покупцю, серед інших документів, експортну декларацію. Зазначений документ до митного оформлення не надавався.

З огляду на вищевказані розбіжності, відсутність усіх відомостей, які підтверджують складові митної вартості товару, декларанту, відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, було запропоновано надати (за наявності) протягом 10 календарних днів додаткові документи, а саме:

виписку з бухгалтерської документації;

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

каталоги, специфікації фірми виробника товару;

копію митної декларації країни відправлення.

Листом від 17 вересня 2021 року ТОВ «Дунайська імпортна компанія» у відповідь на повідомлення митного органу щодо надання додаткових документів надіслано додаткові документи, а саме:

Пакувальний лист (Packing list) від 11.09.2021 №б/н;

прайс-лист від 11.09.2021 №б/н;

калькуляція від 11.09.2021 №б/н;

висновок експерта від 16.09.2021 № 20-53/09-2021;

копію митної декларації країни відправлення від 11.09.2021 № 21353300EX006926.

Стосовно інших витребуваних митним органом документів Декларант надав пояснення (а.с. 43-46).

17 вересня 2021 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/200102/2, відповідно до якого підставами прийняття вказаного рішення зазначені обставини стосовно розбіжностей у поданих документах та відсутністю усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, (а.с. 7-8).

Зокрема, у рішенні про коригування щодо додатково наданих декларантом документів зауважено, що декларантом ТОВ ОТОМАН надіслані додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а саме:

- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією від 16.09.2021 № 20-53/09-2021;

- копія митної декларації країни відправлення від 11.09.2021 № 21353300EX006926 (в якій зазначено документ E-Fatura (фактура) № V686/1, який до митного оформлення не надавався, замість нього поданий інвойс від 11.09.2021 №SMY204);

- прайс-лист від 11.09.2021 №б/н, в якому відсутній термін дії та вказано лише найменування товарів вказаних в митної декларації;

- Пакувальний лист (Packing list) від 11.09.2021 №б/н;

- Розрахунок ціни (калькуляція) від 11.09.2021 №б/н;

- лист ТОВ "ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ" від 17.09.2021 № 17/09-21.

Відповідач вказує, що інших документів надіслано не було. Таким чином вказані вище розбіжності усунені не були. Декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ.

Рішенням Одеської митниці № UA500500/2021/200102/2 від 17 вересня 2021 року митну вартість, заявленого до митного оформлення товару, було скориговано та обрано резервний метод визначення митної вартості товару.

Щодо послідовності обрання методу визначення митної вартості товарів, в рішенні зазначено, що митним органом з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ПІК АСМО Інспектор ЄАІС Держмитслужби. В митному органі відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому відповідно до статей 59, 60 МКУ неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до статей 62, 63 МКУ методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в митному органі відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Відповідно до п.1 статті 64 МКУ у разі, якщо митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст. 58-63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) - за резервним методом. За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості - другорядний: резервний.

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор-2006» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить:

по товару №1 0,8 дол. США/кг (МД від 18.08.2021 № UA100190/2021/692743 та від 06.09.2021 № UA500490/2021/203240) ніж заявлено декларантом - 0,65 дол. США/кг;

по товару №2 0,85 дол. США/кг (МД від 03.08.2021 № UA209140/2021/078553 та від 24.07.2021 № UA500110/2021/202294) ніж заявлено декларантом - 0,75 дол. США/кг.

17 вересня 2021 року складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2021/00651 (а.с. 9-10).

Однак, позивач не погоджується із таким коригуванням митної вартості товару, яке, на його думку, призвело до безпідставної надмірної сплати ним митних платежів, з огляду на що звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Натомість, відповідач вважає обґрунтованим здійснене ним коригуванням митної вартості товару та обрання резервного методу визначення митної вартості, внаслідок розбіжностей у документах, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, та неможливості застосування основного методу визначення митної вартості товару (за ціною договору).

Вирішуючи спірні правовідносини в межах заявлених позовних вимог, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі - Митний кодекс, МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Таким чином, митна вартість товарів має підтверджуватись вищезазначеними та можуть підтверджуватись іншими документами, з яких вбачається ціна товару, фактично сплачена або, яка підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч. 1).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (ч. 2).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3).

При цьому, згідно вимог ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Як вбачається з матеріалів справи, під час здійснення митного контролю, відповідач поставив під сумнів правильність визначення позивачем митної вартості товару за основним методом ціною договору (контракту) - Зовнішньоекономічний договір (контракт на поставку) №19/21 від 10 вересня 2021 року.

Як вже було зазначено, 10 вересня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» (Покупець) та компанією фірма «HUSEYIN CEYLAN SMURNA SEMKIR TARIM URUNLERI SANAYI NAK. VE TIC. ITH. VE IHR.» (Туреччина) (Постачальник) укладено зовнішньоекономічний договір Контракт на поставку №19/21, відповідно до якого Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити товар, зазначений у Замовленні Покупця та у виставлених на їх підставі Інвойсах, що є невід`ємною частиною цього Контракту, в порядку та на умовах, обумовлених у Контракті. Поставка товару здійснюється партіями. Кількість кожної партії визначається в Замовленнях, наданих Покупцем на кожну партію. Загальна кількість постановленого товару складається з кількості, зазначеної в інвойсі по кожній партії товару (а.с. 26-36).

Позивачу поставлений товар згідно Інвойсу (Commercial invoice) №SMY204 від 11/09.2021 року (а.с. 52).

Судом встановлено, що підставою для висновків митного органу про недоведеність заявленої митної вартості товарів стали розбіжності у поданих документах.

З огляду на вищезазначені розбіжності, декларанту внесено вимогу щодо надання протягом 10 календарних днів додаткових документів, згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.

Що стосується витребування митним органом додаткових документів.

Як вже було зазначено, частина третя статті 53 Митного кодексу України передбачає, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Суд звертає увагу на положення частин 1, 2 ст. 55 Митного кодексу України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Разом із цим, за правилами цієї статті, прийняте митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (ч. 12 ст. 264 Митного кодексу України).

Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

Водночас, суд звертає увагу на те, що повідомляючи декларанта про необхідність надати додаткові документи митний орган має обґрунтовувати свої вимоги щодо їх надання, узгоджуючи таке надання документів з правовою суттю правовідносин, які склалися між позивачем та його контрагентом.

Тобто, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

При цьому, митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач запропонував позивачу надати такі додаткові документи:

виписку з бухгалтерської документації;

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

каталоги, специфікації фірми виробника товару;

копію митної декларації країни відправлення.

Листом від 17 вересня 2021 року ТОВ «Дунайська імпортна компанія» у відповідь на повідомлення митного органу щодо надання додаткових документів надіслано додаткові документи, а саме:

пакувальний лист (Packing list) від 11.09.2021 №б/н;

прайс-лист від 11.09.2021 №б/н;

калькуляція від 11.09.2021 №б/н;

висновок експерта від 16.09.2021 № 20-53/09-2021;

копію митної декларації країни відправлення від 11.09.2021 № 21353300EX006926.

Також Декларант надав пояснення (а.с. 43-46) стосовно зауважень митного органу наступного змісту:

щодо відсутності інформації про вартість упаковки, позивач пояснив, що відповідно до умов зазначеного контракту обов`язок пакування покладається на постачальника товару - Фірму «HUSEYIN CEYLAN SMYRNA SEMKIR TAMM URUNLEM SANAYI NAK. VE TIC. ITH. VE IHR.» (далі - Постачальник), та при постачанні товару витрати з пакування закладалися Постачальником самостійно до вартості Товару і додатковому відшкодуванню з боку Позивача не підлягали;

щодо ненадання копії митної декларації країни відправлення позивач пояснював, що до переліку основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, експортну митну декларацію постачальника законодавцем не включено. Відповідно до умов Контракту (пункт 4.8) Постачальник передає експертну декларацію лише за можливості. Водночас, експортну декларацію було надано відповідачу.

Однак, відповідач не врахував вказані пояснення та додаткові документи та прийняв оскаржувані рішення.

Проаналізувавши обґрунтованість сумнівів відповідача, відносно прийнятності заявленої декларантом ціни товару, суд вважає необхідним звернути увагу на наступне.

Щодо зауваження відповідача про відсутність інформації щодо включення/не включення до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, вартості упаковки або пакувальних матеріалів, судом встановлено наступне.

Так, відповідно до пп. в п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати, понесені покупцем вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Судом встановлено, що питання упаковки та маркування товару врегульовані пунктом 7 Зовнішньоекономічного контракту №19/21 від 10.09.2021 року. Так, у пункті 7.2 контракту визначено, що обов`язок упаковки і маркування товару покладений на Постачальника. Витрати, пов`язані із цим, покладаються на Постачальника. Ці витрати закладаються самостійно Постачальником у вартість товару і додатковому відшкодуванню з боку Покупця не підлягають.

Таким чином, відповідно до умов зазначеного контракту обов`язок пакування та витрати на це покладаються на постачальника і додатковому відшкодуванню з боку позивача не підлягали.

Відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі 37. Процедура митної декларації має бути зазначено ZZ32, в той час як у вказаній графі митної декларації, поданої позивачем, зазначено ZZ00 (тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

Отже, умовами зовнішньоекономічного контракту підтверджуються доводи позивача про те, що товар надійшов позивачу у безповоротній упаковці та її вартість входить у ціну товару.

Суд зазначає, що відповідач мав всі необхідні документи, що містили дані про таку складову митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, а саме: дані про те, що вартість упаковки та робіт з пакування були включені Постачальником до ціни Товару та додатковому відшкодування з боку позивача не підлягали.

Зазначена вище позиція стосовно включення вартості пакування до митної вартості викладена в постановах Верховного Суду від 06.03.2018 р. у справі №815/3142/17, від 16.07.2020 р. по справі № 804/3632/17.

Відтак, вказані зауваження відповідача спростовуються матеріалами справи.

Щодо ненадання копії митної декларації країни відправлення.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

З аналізу частин 1 та 2 ст. 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи, зокрема, 7) копію митної декларації країни відправлення.

Тобто, митна декларація країни відправлення є додатковим документом, що надається на додаткову вимогу митного органу за наявності у декларанта.

При цьому, суд звертає увагу, що митна декларація країни відправлення товару не є тим документом, який впливає на визначення митної вартості товару.

Натомість, у даному випадку позивач на витребування митного органу надав копію митної декларації країни відправлення від 11.09.2021 № 21353300EX006926 (а.с. 45-46).

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що у наданій копії митної декларації країни відправлення від 11.09.2021 № 21353300EX006926 зазначено документ E-Fatura (фактура) № V686/1, який до митного оформлення не надавався, замість нього поданий інвойс від 11.09.2021 №SMY204, оскільки ці обставини не впливають на визначення митної вартості товару.

Суд не бере до уваги й зауваження відповідача стовно того, що наданий додатково прайс-лист від 11.09.2021 №б/н, не містить терміну дії, а вказано лише найменування товарів вказаних в митній декларації.

По-перше, наданий позивачем прайс-лист містить найменування товарів, вказаних в митній декларації, їх ціну та умови поставки, тобто розкриває зміст та призначення даного виду документу; по-друге, жодним міжнародним нормативно-правовим актом не закріплена форма прайс-листа; по-третє, відповідач не пояснив, яким чином вказане зауваження впливає на визначення митної вартості товару (а.с. 19)

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що висловлені відповідачем зауваження щодо розбіжностей у документах, поданих для митного оформлення придбаного позивачем на підставі зовнішньоекономічного контракту №19/21 від 10.09.2021 року товару, не спростовують визначення митної вартості за першим методом - ціною контракту.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи спір, суд враховує, що сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою, розбіжностями у поданих документах для підтвердження заявленої митної вартості товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено тощо.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до положень чч. 6-7 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Частинами 1, 2 статті 55 Кодексу визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Разом із цим, за правилами цієї статті, прийняте митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (частина 12 статті 264 МК України).

Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, встановлені в ст. 57 Митного кодексу.

Відповідно до ч. 1 вказаної статті, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому частинами 2, 3, 6 статті 57 передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

На підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивач надав до митного органу, окрім митної декларації: - рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №SMY204 від 11/09.2021 року; - автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 12.09.2021 року; - фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) №EC/TR A 4474237 від 11.09.2021 року; - сертифікат про походження товару форми А (Certificate of origin) №D0620773 від 11.09.2021 року; - загальна декларація прибуття №21UA46Z3 від 13.09.2021 року; - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення №19/21 від 10.09.2021 року; - договір про надання послуг митного брокера №11/06-20 від 11.06.2020 року; - інформація про позитивні результати державних видів контролю №7535001.Надання позивачем усіх вищевказаних документів до митного оформлення, заявленого за митною декларацією UA500050/2020/213205 від 22 листопада 2020 року товару, не заперечується сторонами, та підтверджується карткою відмови №UA500050/2020/00267 від 25 листопада 2020 року (а.с. 169-171).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Натомість контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як не довів і правових підстав для застосування резервного методу.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Спрацювання системи управління ризиками не може бути самостійною підставою для коригування митної вартості товару, з огляду на те, що спрацювання системи є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

У своїх сталих правових позиціях Верховний Суд з приводу спірних правовідносин наголошує, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами, як помилково вважає митний орган.

У постанові від 30.04.2020 року по справі №820/231/16 Верховний Суд вказує, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом, тощо.

Однак, таких доказів не міститься в матеріалах даної справи.

Відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надані. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого Товариством товару.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, судом встановлено, що спірне рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/200102/2 від 17.09.2021 року прийняте відповідачем необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що Одеською митницею безпідставно здійснено коригування, заявленої декларантом митної вартості товару та прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2021/00651 від 17.09.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, оцінивши докази, які є у справі, проаналізувавши положення законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд вважає необхідним задовольнити адміністративний позов та скасувати спірні рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/200102/2 від 17.09.2021 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2021/00651 від 17.09.2021 року.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки адміністративний позов задоволено, у відповідності до приписів ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат здійснюється на користь позивача, оскільки судом не встановлено обставин, передбачених ч. 8 ст. 139 КАС України, щодо зловживання позивачем процесуальними правами або виникнення спору внаслідок неправильних дій позивача.

На підставі викладеного, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу здійснені ним документально підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 4540, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 139, 243-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» до Одеської митниці ВП Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/200102/2 від 17.09.2021 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2021/00651 від 17.09.2021 року Одеської митниці Держмитслужби.

Стягнути з Одеської митниці ВП Держмитслужби (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» (; 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, Болградське шосе, 31/1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4540, 00 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» (; 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, Болградське шосе, 31/1).

Відповідач Одеська митниця Держмитслужби (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а).

Суддя О.В. Глуханчук