Справа № 520/4141/21
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2022-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Тітов О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2022 р. Справа № 520/4141/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2021, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 19.05.21 по справі № 520/4141/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВОАБРАЗИВ"

до Державної податкової служби України , Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВОАБРАЗИВ" (далі за текстом також позивач, ТОВ "НОВОАБРАЗИВ") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі за текстом також відповідач-1, ГУ ДПС в Харківській обл.) та Державної податкової служби України (далі за текстом також відповідач-2, ДПС України), в якому, з урахуванням виправлених описок, просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДФС у Харківській області №2383615/43597977 від 08.02.2021 року про відмову у реєстрації складеного ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" () розрахунку коригування №223 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №81 від 07.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області №2383612/43597977 від 08.02.2021 року про відмову у реєстрації складеного ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" () розрахунку коригування №224 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №114 від 08.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області №2383614/43597977 від 08.02.2021 року про відмову у реєстрації складеного ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" () розрахунку коригування №225 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №138 від 09.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області №2383613/43597977 від 08.02.2021 року про відмову у реєстрації складеного ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" () розрахунку коригування №226 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №356 від 25.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" (): розрахунок коригування №223 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №81 від 07.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складений ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" (): розрахунок коригування №224 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №114 від 08.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" (): розрахунок коригування №225 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №138 від 09.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" (): розрахунок коригування №226 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №356 від 25.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Харківській області №2383615/43597977 від 08.02.2021 року про відмову у реєстрації складеного ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" розрахунку коригування №223 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №81 від 07.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Харківській області №2383612/43597977 від 08.02.2021 року про відмову у реєстрації складеного ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" розрахунку коригування №224 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №114 від 08.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Харківській області №2383614/43597977 від 08.02.2021 року про відмову у реєстрації складеного ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" розрахунку коригування №225 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №138 від 09.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Харківській області №2383613/43597977 від 08.02.2021 року про відмову у реєстрації складеного ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" розрахунку коригування №226 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №356 від 25.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" : розрахунок коригування №223 від 09.12.2020 до податкової накладної від №81 від 07.09.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання.

Зобов`язано ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складений ТОВ "НОВОАБРАЗИВ": розрахунок коригування №224 від 09.12.2020 до податкової накладної від №114 від 08.09.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання.

Зобов`язано ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВ "НОВОАБРАЗИВ": розрахунок коригування №225 від 09.12.2020 до податкової накладної від №138 від 09.09.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання.

Зобов`язано ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВ "НОВОАБРАЗИВ": розрахунок коригування №226 від 09.12.2020 до податкової накладної від №356 від 25.09.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області та ДПС України на користь ТоОВ "НОВОАБРАЗИВ" 9080,00 грн. солідарно з кожного з відповідачів по 4540,00 грн у відшкодування сплаченого судового збору.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, з викладенням у ньому висновків, які не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ГУ ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України зазначило, що ухвалюючи рішення, Харківський окружний адміністративний суд невірно застосував приписи п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України (далі ПК України) та не взяв до уваги приписи постанови Кабінету Міністрів України №1165 від 11.12.2019. Уважає, що судом першої інстанції за умов неподання позивачем первинних документів неправомірно зобов`язано ДПС України здійснити реєстрацію розрахунків коригування до податкових накладних, складених ТОВ "НОВОАБРАЗИВ".

За результатами апеляційного розгляду ГУ ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України просило скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" (код 43597977) зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 21.04.2020 за номером запису 0000939.

29.03.2019 між ТОВ «ХАРКІВАБРАЗИВ» та ПАТ «АЛЬЦЕСТ» (, Адреса: 08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Петропавлівська Борщагівка, ВУЛИЦЯ ПЕТРОПАВЛІВСЬКА, будинок 4) було укладено Договір №11/03-О про виготовлення Товару на замовлення з використанням об`єктів права інтелектуальної власності.

16.06.2020 між Позивачем, ТОВ «ХАРКІВАБРАЗИВ» та ПАТ «АЛЬЦЕСТ» було укладено Угоду про зміну сторони у зобов`язанні, відповідно до якої позивач прийняв усі права та обов`язки за договором 11/03-О від 29.03.2019, які виникли у ТОВ «ХАРКІВАБРАЗИВ» та став стороною у зобов`язанні.

Відповідно до п.1.1. Договору - Виробник (позивач у справі) за окремими Заявками зобов`язується протягом строку дії цього Договору виготовляти та постачати Замовнику (ПАТ «АЛЬЦЕСТ) визначений цим Договором Товар (далі за текстом - Товар) з використанням об`єктів права інтелектуальної власності, або інших позначень, чи комбінацій позначень (далі за текстом - Знак), а Замовник зобов`язується приймати та оплачувати Товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що під Товаром в цьому Договорі Сторони погодили розуміти - круги абразивні на бакелітовій зв`язці, які використовуються для різання, полірування, шліфування, іншої обробки твердих матеріалів штучного і природного походження (металів і їх сплавів, пластиків, кераміки, мінералів, скла, дорогоцінних каменів, деревини, шкіри, гуми, мармуру, пластмас тощо), виготовлення та постачання яких є предметом цього Договору.

Пунктом 6.5. Договору передбачено, що оплата вартості замовленого Товару здійснюється Замовником у наступному порядку: 30% (тридцять відсотків) від загальної вартості Товару, визначеної Сторонами у Заявці, сплачується Замовником протягом 2 (двох) банківських днів, від дня погодження між Сторонами Заявки та отримання Замовником рахунку-фактури; 70% (сімдесят відсотків), сплачуються Замовником протягом 3 (трьох) банківських днів, до дати відвантаження Товару.

Починаючи з серпня 2020 року ПАТ «АЛЬЦЕСТ» здійснив замовлення на виготовлення та поставку Товару. Для підтвердження прийняття замовлення, Позивач направив ПАТ «АЛЬЦЕСТ» відповідні рахунки, а саме:

- Рахунок №717 від 13.08.2020, на суму 1736520,00 грн.;

- Рахунок №677 від 11.08.2020, на суму 1712856,00 грн.;

- Рахунок №1258 від 24.08.2020, на суму 160200,00 грн.;

- Рахунок №1560 від 27.10.2020, на суму 1286784,00 грн.

ПАТ «АЛЬЦЕСТ» на виконання умов договору 11/03-О від 29.03.2019 року, здійснив попередню оплату за виготовлення та поставку товару, а саме:

- платіжним дорученням №8765 від 14.08.2020 перерахувало на користь позивача суму в розмірі 50000,00 грн.;

- платіжним дорученням №8783 від 25.08.2020 перерахувало на користь позивача суму в розмірі 50000,00 грн.;

- платіжним дорученням №9195 від 26.08.2020 перерахувало на користь позивача суму в розмірі 50000,00 грн.;

- платіжним дорученням №9234 від 31.08.2020 перерахувало на користь позивача суму в розмірі 50000,00 грн;

- платіжним дорученням №9465 від 07.09.2020 перерахувало на користь позивача суму в розмірі 50000,00 грн;

- платіжним дорученням №9532 від 08.09.2020 року перерахувало на користь позивача суму в розмірі 50000,00 грн.;

- платіжним дорученням №9822 від 09.09.2020 року перерахувало на користь позивача суму в розмірі 50000,00 грн.;

- платіжним дорученням №10549 від 25.09.2020 року перерахувало на користь позивача суму в розмірі 48060,00 грн.

Отримавши передоплату за платіжними дорученнями №9234 від 31.08.2020, №9465 від 07.09.2020, №9532 від 08.09.2020, №9822 від 09.09.2020, позивач, відповідно до положень Податкового кодексу України, за правилом першої події, склав та подав на реєстрацію у ЄРПН податкові накладні:

- №81 від 07.09.2020 на суму 50000,00 грн, в т.ч. ПДВ - 8333,33 грн.;

- №114 від 0.09.2020 на суму 50000,00 грн, в т.ч. ПДВ - 8333,33 грн.;

- №138 від 09.09.2020 на суму 50000,00 грн, в т.ч. ПДВ - 8333,33 грн.;

- №356 від 25.09.2020 на суму 48060,00 грн. в т.ч. ПДВ - 8010,00 грн.

09.12.2020 позивачем від ПАТ «АЛЬЦЕСТ» отримано лист за вих. №1895, в якому ПАТ «АЛЬЦЕСТ» просило оплату за платіжним дорученням №10549 від 25.09.2020 зарахувати як оплату за рахунком 677 від 11.08.2020 в сумі 26541,97 грн., та як оплату за товар, згідно з рахунком №1560 від 22.10.2020 в сумі 9137,03 грн. Цим же листом ПАТ «АЛЬЦЕСТ» просило зарахувати оплату за товар, згідно з рахунком 1560 від 22.10.2020, оплату за платіжними дорученнями:

- №8765 від 14.08.2020 на суму 50000,00 грн.;

- №8783 від 25.08.2020 на суму 50000,00 грн.;

- №9195 від 26.08.2020 на суму 50000,00 грн.;

- №9234 від 31.08.2020 на суму 50000,00 грн.;

- №9465 від 07.09.2020 на суму 50000,00 грн.;

- №9532 від 08.09.2020 року на суму 50000,00 грн.;

- №9822 від 09.09.2020 року на суму 28954,40 грн.

У зв`язку з отриманням вказаного листа, позивач відповідно до вимог діючого податкового законодавства направив до ЄРПН на реєстрацію:

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №223 від 09.12.2020 до ПН №81 від 07.09.2020;

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №224 від 09.12.2020 до ПН №114 від 08.09.2020;

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №225 від 09.12.2020 до ПН №138 від 09.09.2020;

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №226 від 09.12.2020 до ПН №356 від 25.09.2020.

У відповідь позивач отримав квитанції від 29.12.2020, якими повідомлено, що реєстрацію вищевказаних розрахунків коригування до ПН було зупинено. Підставою для зупинення реєстрації РК до ПН було те, що зазначені РК до ПН не відповідають вимогам п. 5 «Критеріїв ризиковості здійснення операції» та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На виконання п. 201.16, ст. 201 ПК України, після отримання квитанції про зупинення реєстрації спірних РК до ПН, позивачем складено та направлено через систему електронного документообігу 4 повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, що відповідає кількості зупинених на реєстрацію РК до ПН. Вказаними повідомленнями позивачем надані пояснення щодо причин складення РК до ПН та додано такі документи:

- договір №11/03-О від 29.03.2019;

- додаткову угоду про заміну сторони у зобов`язанні від 16.06.2020;

- копію листа ПАТ «АЛЬЦЕСТ» №1895 від 09.12.2020;

- рахунки №717 від 13.08.2021, №677 від 11.08.2020, №1258 від 24.08.2020, №1560 від 27.10.2020;

- видаткові накладні №1714 від 10.11.2020 , №1873 від 24.11.2020 , №1975 від 30.11.2020, та №1976 від 30.11.2020;

- платіжні доручення №9234 від 31.08.2020, №9465 від 07.09.2020, №9532 від 08.09.2020 та №9822 від 09.09.2020 на суму 28954,40 грн.

За результатами розгляду наданих позивачем пояснень та підтверджуючих документів комісією регіонального рівня ДПС у Харківській області за результатами розгляду наданих Позивачем документів прийняті рішення про відмову у реєстрації вищевказаних РК до ПН в ЄРПН, а саме:

- рішення №2383615/43597977 від 08.02.2021;

- рішення №2383612/43597977 від 08.02.2021;

- рішення №2383614/43597977 від 08.02.2021;

- рішення №2383613/43597977 від 08.02.2021.

Підставами для прийняття оскаржуваних рішень відповідач зазначив: у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/ інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано підкреслити), а також розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

На вказані вище рішення позивачем подавалися скарги.

За результатами розгляду поданих скарг, комісією ДПС України прийняті рішення, якими скарги залишено без задоволення та рішення регіональної комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН без змін.

Не погодившись із такими рішеннями, позивач звернувся до суду, оскільки вважає, що наявні всі правові підстави для реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доказано правомірності спірних рішень, проте позивачем належними та допустимими доказами доведена їх необґрунтованість та протиправність.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до підпункту "а" пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з, зокрема, постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Згідно з п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.1 ст.201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних відбувається в автоматизованому режимі за правилами Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних (затвердженого Постановою КМУ від 29.12.2010 за №1246 зі змінами та доповненнями; далі за текстом - Порядок №1246), а також Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість (затвердженого Постановою КМУ від 16.10.2014 із змінами та доповненнями; далі за текстом - Порядок №569).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1246, податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Пунктом 12 Порядку №1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.

Відповідно до підпункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно з якими реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 за № 1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів.

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації):

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

3) одночасно виконуються такі умови:

загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну/розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 1 млн. гривень;

4) у податковій накладній/розрахунку коригування відображена операція з товаром за кодом згідно з УКТЗЕД та/або послугою за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, які зазначені у таблиці даних платника податку, врахованій контролюючим органом.

Відповідно до п. 5 Порядку платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до п. 1 Додатку 3 до Порядку Критерії ризиковості здійснення операцій відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 року у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Згідно з п. п. 10, 11 Порядку у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі за текстом - ЄРПН), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті ПК України зупинено у порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 за №520 (далі за текстом - Порядок № 520).

Пунктом 2 вказаного Порядку встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (пункт 3).

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 4).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (п. 7).

Відповідно до пункту 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, у квитанціях про зупинення реєстрації ПН та розрахунку коригування не вказано конкретний перелік документів, який платник податків має надати для обґрунтованого рішення щодо розрахунків коригування в ЄРПН (а.с. 95-102).

В оскаржуваних рішеннях контролюючим органом не обґрунтовано, які саме документи, надані платником, складені з порушенням законодавства, чому документи платника не є достатніми для прийняття комісією ДПС рішень про реєстрацію розрахунків коригування в ЄРПН, які документи платник податків має надати для обґрунтованого рішення щодо реєстрації такої податкової накладної та розрахунку коригування.

На момент розгляду справи позивачем надано необхідний обсяг документів на підтвердження проведених господарських операцій та даних розрахунків коригування до податкових накладних.

З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної (розрахунку коригування) прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного переліку таких документів.

Вживання податковим органом загального посилання на необхідність подання "первинних документів" є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування), а не будь-яких на власний розсуд.

Зазначений висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

У рішенні від 13 грудня 2001 у справі "Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови" ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (пункт 109).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010; "Тошкуце та інші проти Румунії", заява №36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Загальними вимогами, які висуваються до індивідуальних актів, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Обов`язковою ознакою правового акта індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення. Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Отже, рішення контролюючого органу повинне відповідати критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії та не породжувати його неоднозначного трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Зазначені висновки неодноразово викладалися Верховним Судом, зокрема, у постанові від 09.07.2019 у справі №140/2093/18.

У свою чергу, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності, що узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 у справі № 822/1817/18 та від 20 серпня 2019 у справі № 2540/3009/18.

В межах спірних правовідносин колегія суддів звертає особливу увагу на той факт, що приймаючи рішення про реєстрацію податкових накладних, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результатами розгляду цієї справи не робить висновків щодо "товарності (реальності)" операцій поставки за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, сформованими у постанові від 10 квітня 2020 року у справі №819/330/18.

Судовим розглядом установлено, що позивачем були надані контролюючому органу пояснення та копії первинних бухгалтерських документів щодо реальності зарахування коштів в рахунок оплати товару.

При цьому, зауважень до поданих позивачем документів відповідачами не зазначено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що Головним управлінням ДПС у Харківській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України не доведено правомірності прийняття оскаржуваних рішень №2383615/43597977, №2383612/43597977, №2383614/43597977, №2383613/43597977 від 08.02.2021, а тому позовні вимоги в частині визнання таких рішень протиправними та їх скасування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо висновків суду першої інстанції про необхідність захисту прав позивача шляхом покладення на ДПС України обов`язку зареєструвати розрахунки коригування до податкових накладних, складені ТОВ "НОВОАБРАЗИВ", суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

У контексті наведеного судовою колегією враховується, що відповідно до пунктів 2, 4, 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За правилами частин третьої і четвертої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Аналіз наведених норм свідчить, що законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки.

Суд повинен відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіального органу, прийняти конкретне рішення, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Разом з тим, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Така правова позиція сформована у постановах Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 28 листопада 2019 у справі №2340/3933/18, від 16 вересня 2015 у справі № 21-1465а15 та від 02 лютого 2016 у справі № 804/14800/14.

Водночас, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява № 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

З урахуванням того, що відмови у реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних позивача визнані неправомірними, а інших підстав для відмов не вбачається, судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що з метою остаточного вирішення спору між сторонами належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування, складені ТОВ "НОВОАБРАЗИВ": розрахунок коригування №223 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №81 від 07.09.2020, розрахунок коригування №224 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №114 від 08.09.2020 року, розрахунок коригування №225 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №138 від 09.09.2020, розрахунок коригування №226 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №356 від 25.09.2020 року датою їх фактичного отримання.

Твердження ГУ ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про те, що судом першої інстанції у рішенні неправомірно зобов`язано ДПС України здійснити реєстрацію розрахунків коригування позивача за умов неподання позивачем первинних документів, є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи, дослідженими колегією суддів.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року по справі № 520/4141/21 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк