Справа № 640/9025/22
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

23 червня 2022 року м. Київ № 640/9025/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П., ознайомившись із позовною заявою і доданими до неї матеріалами

за позовомОСОБА_1
до третя особаШевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державна служба України з безпеки на транспорті
про визнання протиправними та скасування постанов, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 110, ), третя особа: Державна служба України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, просп. Перемоги, 4, ), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати Постанову старшого державного виконавця Шевченківського відділення державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Калюжного Євгена Дмитровича про відкриття виконавчого провадження ВП № 69180840 про стягнення штрафу у розмірі 68 000,00 грн. з Позивача на підставі Постанови № 00007034 від 11.01.2022 року Державної служби України з безпеки на транспорті;

- визнати протиправною та скасувати Постанову старшого державного виконавця Шевченківського відділення державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Калюжного Євгена Дмитровича про відкриття виконавчого провадження ВП № 69180675 про стягнення штрафу у розмірі 34 000,00 грн. з Позивача на підставі Постанови № 00007066 від 11.01.2022 року Державної служби України з безпеки на транспорті;

- визнати протиправною та скасувати Постанову старшого державного виконавця Шевченківського відділення державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Калюжного Євгена Дмитровича про відкриття виконавчого провадження ВП № 69131479 про стягнення штрафу у розмірі 17 000,00 грн. з Позивача на підставі Постанови № 00009733 від 14.02.2022 року Державної служби України з безпеки на транспорті.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій останній просить суд забезпечити позов шляхом: до набрання законної сили рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділення державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправним та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, зупинити стягнення за виконавчим провадженням № 69193972 про стягнення з ОСОБА_1 адміністративних штрафів за Постановами по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії ВМ № 00007034; ВМ № 00007066; ВМ № 00009733.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позивач посилався на протиправність постанов про відкриття виконавчого провадження. Також позивач зазначив, що третьою особою постанова від 11.01.2022 року №00007066, як виконавчий документ, була подана нею до Шевченківського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) для примусового виконання. На підтвердження чого позивач додав до заяви копії постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №69180840. У контексті з наведеним позивач вважає, що у даному випадку наявні підстави для забезпечення його позову, оскільки ефективний захист прав та інтересів позивача у суді стане неможливим у зв`язку з примусовим виконанням оскаржуваної постанови до моменту набрання рішенням суду у справі за позовом позивача законної сили.

Вирішуючи заяву позивачів про вжиття заходів забезпечення позову, суд бере до уваги наступне.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 153 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк

Суд не вбачає необхідності для повідомлення учасників, та для виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, також немає необхідності для призначення її розгляду у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для забезпечення адміністративного позову суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Розглядаючи та вирішуючи заявлену заяву, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

При цьому, суд зазначає, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову.

Відповідно до ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006р. у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд враховує Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийняті Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року, відповідно до яких рішення про вжиття тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Судом встановлено, що постановою Державної служби України з безпеки на транспорті про накладення штрафу від 11.01.2022 року №00007034 на позивача ОСОБА_1 , як директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління -208" накладено штраф у сумі 68 000,00 грн.

В подальшому, на підставі постанови Державної служби України з безпеки на транспорті про накладення штрафу від 11.01.2022 року №00007034 постановою від 08.06.2022 року старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження ВП №69180840. В рамках вказаного виконавчого провадження було також винесено постанову від 08.06.2022 року про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арет коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 .

Також, постановою Державної служби України з безпеки на транспорті про накладення штрафу від 11.01.2022 року №00007066 на позивача ОСОБА_1 , як директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління -208" накладено штраф у сумі 34 000,00 грн.

В подальшому, на підставі постанови Державної служби України з безпеки на транспорті про накладення штрафу від 11.01.2022 року №00007066 постановою від 08.06.2022 року старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження ВП №69180675.

Постановою Державної служби України з безпеки на транспорті про накладення штрафу від 14.02.2022 року №00009733 на позивача ОСОБА_1 , як директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління -208" накладено штраф у сумі 17 000,00 грн.

В подальшому, на підставі постанови Державної служби України з безпеки на транспорті про накладення штрафу від 14.02.2022 року №00009733 постановою від 02.06.2022 року старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження ВП №69131479.

Постановою від 08.06.2022 року старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) об`єднано виконавчі провадження №69131479, №69180675, №69180840 у зведене виконавче провадження №69193972.

За наведеним визначенням у Законі України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як рішення інших державних органів, які законом визнані виконавчими документами.

Суд відмічає, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного (них) рішення (нь) суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч.4 ст.150 КАС України).

Закон України "Про виконавче провадження" також не містить механізму зупинення виконання оскаржуваного рішення до розгляду спору судом.

За змістом норм ч. 1 ст. 49, ч. 1, 2, 4 і 7 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Зокрема, для забезпечення реального виконання рішення застосовується арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через п`ять робочих днів після накладення арешту.

Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження" держаний виконавець має зупинити вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Види забезпечення позову визначені ч.1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку (п.5 ч.1 ст.151 КАС України).

Наведені обставини дають суду підстави для висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивачки до ухвалення рішення в адміністративній справі внаслідок вчинення державним виконавцем виконавчих дій на підставі оскаржуваної вимоги, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Зазначені обставини є достатніми підставами для забезпечення позову відповідно до пункту 1 частини другої статті 150 КАС України.

У даному випадку судом встановлено існування спору та обрано адекватні заходи для забезпечення позову, передбачені пунктом 5 частини першої статті 151 КАС України, які будуть діяти до набрання законної сили судовим рішенням. Зазначений спосіб забезпечення позову матиме належний та дієвий засіб, яким досягається та мета на досягнення якої, такий спосіб був спрямований.

Вжиття таких заходів жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Зазначене відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та завданням адміністративного судочинства, яке відповідно до статті 2 КАС України полягає у справедливому, неупередженому та своєчасному вирішенні судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, за приписами ч. 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі повинні бути зазначені окрім іншого й: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; строк пред`явлення рішення до виконання. Відповідно вірність та повнота зазначення такої інформації є вимогою до форми ухвали в розумінні ст.156 КАС України.

За змістом частини 1 статті 12 Закону "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Тому, враховуючи що позивачем у даній справі відповідно й стягувачем, не є суб`єкт владних повноважень, тому такий строк встановлено терміном у 3 роки.

З огляду на вищевикладене та керуючись статтями 150, 151, 154, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

2. До моменту набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №640/9025/22 зупинити стягнення зупинити стягнення за зведеним виконавчим провадженням № 69193972 про стягнення з ОСОБА_1 адміністративних штрафів за Постановами по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії ВМ № 00007034; ВМ № 00007066; ВМ № 00009733.

3. Ухвалу направити для виконання сторонам у справі та Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ).

4. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Дана ухвала може бути пред`явлена до виконання у порядку та спосіб, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", у строк до 25 листопада 2024 року.

5. Стягувачем у виконавчому провадженні, відкритому на підставі даної ухвали, є - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1 ), а боржником - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 110, ) .

6. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню згідно з ч. 1 статті 156 КАС України.

Відповідно до частини 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання. а також не перешкоджає подальшому розгляду справи по суті.

Суддя І.П. Васильченко