Справа № 420/8622/22
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2022-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8622/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерства юстиції України про стягнення витрат пов`язаних з утриманням в сумі 132 585 грн. 36 коп., -

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 23 червня 2022 надійшов адміністративний позов Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерства юстиції України, в якому позивач просить:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Академії Державної пенітенціарної служби ( ІВАN UА1007942 банк: ДКСУ м. Київ МФО 820172) витрати пов`язані з утриманням його в Академії Державної пенітенціарної служби в сумі 132 585 грн. 36 коп. (сто тридцять дві тисячі п`ятсот вісімдесят п`ять грн. 36 коп.);

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Академії Державної пенітенціарної служби ( ІВАN UА1007942 банк: ДКСУ м. Київ МФО 820172) понесені судові витрати в сумі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна грн. 00 коп.).

Позиція позивача обґрунтовується наступним

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.04.2022 року відповідача особисто було повідомлено про необхідність відшкодування витрат на навчання протягом 30 днів з моменту отримання повідомлення, що підтверджено особистим підписом відповідача на повідомленні. Однак до теперішнього часу витрати на навчання відповідач не відшкодував.

Позиція третьої особи обґрунтовується наступним

Міністерство юстиції України погоджується з заявленими позовними вимогами, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та зазначає, що відповідно до ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2022 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку ст.262 КАС України.

Судом зроблено запит органу державної влади, підприємства, установи, організації, закладу щодо доступу до персональних даних ОСОБА_1 .

Згідно відповіді на запит, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований з 13 липня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, копія ухвали про відкриття провадження по справі була розміщена на сайті Судова влада України, Одеський окружний адміністративний суд (https://adm.od.court.gov.ua/sud1570/).

Відповідач відзив на позовну заяву, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду не надіслав. У відповідності до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

15 липня 2022 року від Міністерства юстиції України надійшло клопотання про поновлення строку на подання пояснень (вхід. №22662/22), а також пояснення третьої особи (вхід. №22663/22).

19 липня 2022 року від Міністерства юстиції України надійшли додаткові докази (вхід. №23135/22).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року, клопотання Міністерства юстиції України про поновлення строку для подання пояснень у справі за позовом Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерства юстиції України про стягнення витрат пов`язаних з утриманням в сумі 132 585 грн. 36 коп. задоволено:

- поновлено Міністерству юстиції України строк для подання пояснень по справі №420/8622/22;

- приєднано до матеріалів справи пояснення Міністерства юстиції України (вхід. №22663/22) та врахувати їх при розгляді даної справи.

Станом на 26 серпня 2022 року, інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Наказом ректора Академії Державної пенітенціарної служби України № 252/ОД від 22.07.2017 року ОСОБА_1 з 15.08.2017 року був зарахований курсантом першого курсу денної форми навчання Академії Державної пенітенціарної служби.

01 лютого 2019 року між Академією Державної пенітенціарної служби (виконавцем) з однієї сторони, південне міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (замовником) з другої сторони та відповідачем з третьої сторони укладено контракт № 420 про здобуття освіти надалі - Контракт).

Відповідно до умов зазначеного Контракту, відповідач навчався в Академії на денній формі навчання за рахунок коштів державного бюджету та зобов`язувався після закінчення навчання прибути до місця призначення в строк, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за відповідною посадою; у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про національну поліцію» відшкодовуються в повному обсязі за весь період її фактичного навчання.

З 15 серпня 2017 року по 18 червня 2021 року відповідач за рахунок коштів державного бюджету перебував у період навчання на грошовому, продовольчому, речовому, медичному забезпеченні, був забезпечений житлом із наданням відповідних комунальних послуг.

Відповідно до наказу Академії № 97/ОС від 17.06.2021 року відповідачу присвоєно ступінь вищої освіти «бакалавр» та видано диплом про освіту.

Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов контракту, відповідач був направлений для подальшого проходження служби до Державної установи «Одеська виправна колонія (№14)».

Згідно наказу №70/ОС-21 від 22.06.2021 року відповідача призначено на посаду начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи.

Відповідно до наказу начальника Державної установи «Одеська виправна колонія (№14)» №30/ОС-22 від 12.04.2022 року відповідача звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням).

Відповідно до Довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 № 5/1687 від 18.06.2021 року, яка була складена на підставі «Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських», затвердженого Постановою КМУ від 12 квітня 2017 року №261, загальна сума визначених до відшкодування витрат становить 132 585,36 грн., в т.ч.:

- грошове забезпечення з нарахуваннями -58 997,73 грн.,

- продовольче забезпечення - 47 319,89 грн.,

- речове забезпечення - 7 827,86 грн.,

- медичне забезпечення - 632,15 грн.,

- оплата комунальних послуг та за спожиті енергоносії - 17 807,73 грн.

20.04.2022 року відповідача особисто було повідомлено про необхідність відшкодування витрат на навчання протягом 30 днів з моменту отримання повідомлення, що підтверджено особистим підписом відповідача на повідомленні.

Однак у встановлений строк, витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідач не відшкодував.

Зазначене стало підставою для звернення Академії державної пенітенціарної служби з даним адміністративним позовом до суду.

Релевантні джерела права та висновки суду

Відповідно до ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Частиною п`ятою статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» № 2713-ІV від 23.06.2005 року встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських.

Законом України «Про Національну поліцію», а саме розділом VII «Загальні засади проходження служби в поліції», статтею 74 «Підготовка поліцейських у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання» зазначено, що підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до пункту 2 Указу Президента України № 77/96 від 23.01.1996 року «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» вищі навчальні заклади України здійснюють підготовку спеціалістів: за рахунок коштів Державного бюджету України, республіканського бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів - за державним замовленням; за рахунок коштів відповідних юридичних та фізичних осіб - для роботи у недержавному секторі народного господарства; за рахунок власних коштів особи - для роботи у державному і недержавному секторі народного господарства (за бажанням). Установлено, що особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов`язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання.

Згідно пункту 3 розділу II Контракту сторонами було погоджено відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію», відповідачем в повному обсязі за весь період фактичного навчання.

Таким чином, відповідача, по закінченню навчання не відпрацював встановленого 3-річного терміну перебування на службі в Державній кримінально-виконавчій службі України, його було звільнено за власним бажанням, чим він порушив умови укладеного між ним та Академією контракту та повинен в повному обсязі відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Академії Державної пенітенціарної служби.

Пунктом 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого спільним наказом Міноборони, Мінфіну, МВС України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, СБУ від 16.06.2007 року №419/831/240/605/537/219/534, визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - ВНЗ), а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення: медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно пунктів 2.3, 3 наведеного вище порядку у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ. У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ. Відшкодовані на утримання курсантів кошти враховуються у кошторисних показниках спеціального фонду відповідних центральних органів виконавчої влади як власні надходження навчального закладу та витрати на утримання курсантів.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі №804/285/16 спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, з позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питанням реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно частин першої та другої статті 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу, спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України. Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

Як було встановлено судом, утримання відповідача в Академії Державної пенітенціарної служби здійснювалось шляхом грошового, речового, продовольчого, медичного забезпечення, забезпечення комунальними послугами та енергоносіями.

Отже, особи, які навчаються в Академії Державної пенітенціарної служби, перебувають на повному державному забезпеченні. Кошти, які витрачаються на їх навчання, є державними (бюджетними).

Разом з тим, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі, у разі не відпрацювання трьох років, відповідач на даний час суму коштів 132 585 грн. 36 коп. в повному обсязі не відшкодував, а тому суд вважає, що позовні вимоги Академії Державної пенітенціарної служби є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерства юстиції України про стягнення витрат пов`язаних з утриманням в сумі 132 585 грн. 36 коп. підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позовних вимог та згідно з вимогами статті 139 КАС України, судові витрати на користь позивача не підлягають стягненню, оскільки він є суб`єктом владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерства юстиції України про стягнення витрат пов`язаних з утриманням в сумі 132 585 грн. 36 коп. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Академії Державної пенітенціарної служби ( ІВАN UА1007942 банк: ДКСУ м. Київ МФО 820172) витрати пов`язані з утриманням його в Академії Державної пенітенціарної служби в сумі 132 585 грн. 36 коп. (сто тридцять дві тисячі п`ятсот вісімдесят п`ять гривень тридцять шість копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Академія Державної пенітенціарної служби (вул. Гонча, 34, м. Чернігів, 14000, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Третя особа: Міністерство юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001, ).

Суддя С.О. Cтефанов