Справа № 200/435/22
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2022-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2022 року Справа№200/435/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаш Г.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.10.2021 № 12466/05-99-09-01/ НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій в розмірі 500000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перевірка була проведена незаконно, а отже податкове повідомлення рішення є неправомірним та підлягає скасуванню. В обґрунтування цього позивач вказує, що відповідач видав наказ на проведення фактичної перевірки, проте ним була розпочата документальна невиїзна перевірка за місцем розташування податкового органу на підставі наданих підприємством документів.

Позивач вважає, що фактична перевірка була проведена безпідставно, наказ про проведення перевірки не відповідає вимогам закону, фактична перевірка була трансформована в документальну невиїзну перевірку, наказ для проведення документальної перевірки відсутній, податковий орган не надав допустимих та достовірних відомостей про зберігання пального платником податку за вказаний період.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.01.2022 позовну заяву залишено без руху для усунення виявлених судом недоліків.

Ухвалою суду від 04.02.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 10.02.2022 відмовлено в клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову. В обґрунтування відзиву відповідач зазначає, що перевірка проведена у відповідності до приписів Податкового кодексу України та інших нормативних актів, які регулюють дані правовідносини. До функцій податкових органів належить здійснення заходів щодо виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу пального, зокрема перевірка наявності ліцензій. Такі заходи здійснюються, в тому числі, у формі фактичних перевірок, що і відбулось в даному випадку. При цьому у податкового органу під час перевірки є право запитувати та вивчати первинні документи платника податків. Відповідач наголошує, що мав всі необхідні документи (направлення, наказ, службові посвідчення осіб, що проводили перевірки), фактична перевірка проводилась з відома та у присутності позивача за місцем фактичного провадження платником податків діяльності.

Стосовно виявленого порушення відповідач вказує, що позивач в період з 01.04.2020 по 09.10.2020 отримував дизельне пальне від постачальника на адресу місця зберігання пального, який не є акцизним складом, на якому суб`єкт господарювання неплатник акцизного податку зберігає пальне виключно для потреб власного споживання. Таким суб`єктам господарювання з 01.04.2020 для уникнення фінансової відповідальності необхідно провадити зазначений вид діяльності виключно за наявності відповідної ліцензії. Таким чином податковим органом виявлено зберігання позивачем пального в період з 01.04.2020 по 09.10.2020 за адресою АДРЕСА_2 без ліцензії на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, чим порушено ч. 1, 8 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Враховуючи викладене представник відповідача вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

21.09.2021 Головне управління ДПС у Донецькій області видало наказ № 1643-п Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 з 22.09.2021 тривалістю не більше 10 діб. Перевірку визначено провести за період діяльності з 01.07.2019 по 01.10.2021 з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, та контролю за дотриманням платником податків порядку здійснення обігу підакцизних товарів.

З 01.07.2019 по 01.10.2021 ГУ ДПС у Донецькій області проведено фактичну перевірку, за результатами якої складено акт, зареєстрований в органі ДПС 04.10.2021 № 11119/05/99/34/09/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення ч. 1, 8 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме зберігання пального в період з 03.04.2020 по 09.10.2020 на господарському об`єкті без наявності відповідної ліцензії.

На підставі акту перевірки ГУ ДПС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.10.2021 № 12466/05-99-09-01/ НОМЕР_1 про застосування адміністративного штрафу та інших санкцій в розмірі 500000 грн.

Стосовно доводів позивача щодо незаконності проведення самої перевірки суд зазначає наступне.

Статтею 19-1 Податкового кодексу України визначені функції контролюючих органів, зокрема п.п. 19-1.1.16. - здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Для виконання вказаних функцій статтею 20 даного кодексу встановлені права контролюючих органів, в тому числі,

- 20.1.4. проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення;

- 20.1.6. запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Стаття 75 Податкового кодексу визначає, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно п.п. 75.1.3. цієї статті фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Стаття 80 Податкового кодексу України визначає порядок проведення фактичної перевірки:

80.1. Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

80.2. Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Як вбачається з наказу Головного управління ДПС у Донецькій області від 21.09.2021 № 1643-п саме на підставі вказаної норми здійснена перевірка - з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, та контролю за дотриманням платником податків порядку здійснення обігу підакцизних товарів.

Суд наголошує, що вищевказана норма передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як в сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами - лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

У даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Зазначений висновок узгоджується із правовими позиціями, висловленими в постановах Верховного Суду від 12.08.2021 у справі № 140/14625/20, від 10.04.2020 у справі №815/1978/18, від 05.112018 у справі №803/988/17, від 20.03.2018 у справі №820/4766/17, від 22.05.2018 у справі №810/1394/16,

80.7. Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Згідно пункту 81.1. Податкового кодексу посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб.

З наданих відповідачем документів вбачається, що позивач особисто розписався в направленнях на перевірку від 21.09.2021 № 2065 та № 2066 в тому, що йому пред`явлені службові посвідчення, направлення на проведення перевірки та вручено копію наказу від 21.09.2021 № 1643-п.

Отже під час виходу на проведення фактичної перевірки посадовими особами органу ДПС були дотриманні відповідні вимоги законодавства.

Пунктом 82.3. Податкового кодексу встановлено, що тривалість перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, не повинна перевищувати 10 діб.

Продовження строку таких перевірок здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 5 діб.

Підставами для подовження строку перевірки є заява суб`єкта господарювання (у разі необхідності подання ним документів, які стосуються питань перевірки (82.3.1).

Стаття 85 Кодексу регулює надання платниками податків документів:

85.2. Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

85.4. При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що в день початку перевірки 22.09.2021 відповідачем було запитано у ФОП ОСОБА_1 певні первинні документи, які, як зазначає сам позивач, він надав електронним відправленням 24.09.2021.

На думку позивача з цієї дати податковим органом розпочата документальна перевірка за місцем розташування податкового органу.

Суд вважає вказані доводи позивача безпідставними з огляду на таке.

Як було наведено вище, посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків первинні документи. При цьому стаття 85 Податкового кодексу не обмежує право податкової служби витребувати документи лише в ході документальних перевірок. Навпаки, аналіз статті 82 Податкового кодексу свідчить, що документи надаються і під час фактичної перевірки (це навіть є чинником, що може зумовити збільшення строку проведення перевірки).

До того ж, зважаючи, що витребувані документи надані позивачем електронним відправленням, є вочевидь зрозумілим, що для їх дослідження посадовим особам податкової служби необхідний доступ до службової електронної пошти, що можливо саме в приміщенні ГУ ДПС у Донецькій області.

Беззаперечно, що під час здійснення фактичних перевірок є обставини, які встановлюються контролюючим органом саме за місцем розташування суб`єкта господарювання. Проте дослідження письмових первинних документів посадовими особами у місці розташування податкового органу жодним чином не може вплинути на результати цього дослідження та зроблений за наслідками перевірки висновок щодо наявності порушень.

Стосовно строку проведення перевірки та реєстрації акту за її наслідками судом також не встановлено порушень.

Як вже було вказано, в наказі Головного управління ДПС у Донецькій області № 1643-п визначено проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 з 22.09.2021 тривалістю не більше 10 діб. Перевірка проведена з 22.09.2021 по 01.10.2021, тобто в межах визначеного строку.

За приписами пункту 86.1. статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно пункту 86.5. цієї норми акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Акт про результати фактичної перевірки зареєстрований в органі ДПС за № 11119/05/99/34/09/ НОМЕР_1 04.10.2021, тобто на наступний робочий день після завершення перевірки (2 та 3 жовтня 2021 вихідні дні).

Отже на думку суду перевірка була проведена Головним управлінням ДПС у Донецькій області на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством, і доводи позивача в цій частині не є обґрунтованими.

Стосовно виявленого під час фактичної перевірки порушення суд дійшов наступних висновків.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі Закон № 481).

Стаття 1 даного Закону визначає, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку

місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування

зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик

Ліцензії на право виробництва пального видаються, призупиняються та анулюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 481 оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.

При цьому п.п. 14.1.6 статті 14 Податкового кодексу України визначає, що акцизний склад - це: б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Не є акцизним складом, зокрема:

г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої;

ґ) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару.

Абзац 9 частини 2 статті 17 Закону № 481 визначає, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

На підставі договору купівлі-продажу від 01.08.2008 ФОП ОСОБА_1 належить нежитлова будівля (склад), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

04.03.2020 ФОП ОСОБА_1 укладено з ТОВ «РІДА ГРУПП» договір постачання нафтопродуктів № 2020-0403/1.

12.10.2020 Головним управлінням ДПС у Донецькій області видано позивачу ліцензію на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки з терміном дії з 13.10.2020 до 13.10.2025.

З дослідження видаткових накладних та товарно-транспортних накладних на відпуск пального Форма № 1-ТТН (нафтопродукт) податковим органом встановлено, що постачальником ТОВ «РІДА ГРУПП» протягом 2020-2021 років постачалось на адресу позивача дизельне пальне, зокрема у період з 05.03.2020 по 09.10.2020 коли ФОП ОСОБА_1 не мав ліцензії.

Позивач факт покупки пального у вказаний період не заперечує, тобто це питання не є спірним у справі. Однак позивач зазначає, що використовував придбане пальне в господарській діяльності під час надання транспортних послуг, одразу заливши його у паливні баки свого автотранспорту.

Відповідач вказує, що фактично за вказаною вище адресою розташовані дві металеві ємності на загальну місткість 20000 літрів, у яких зберігається дизельне пальне. З`єднані ємності системою шлангових вузлів та смикаються через паливний насос надалі з можливістю заправки автотранспортних засобів за допомогою паливнозаправного крану безпосередньо до паливних баків.

Отже, на думку відповідача, саме факт придбання пального та наявність ємності для зберігання пального підтверджують вчинення позивачем порушення - зберігання пального без наявності ліцензії.

Також ГУ ДПС посилається на договір позивача з ТОВ «РІДА ГРУПП», в п. 5.2 якого вказано, що Продавець проводить прийомку товару по кількості у відповідності з умовами «Інструкції про порядок приймання транспортування, зберігання, відпуску і обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» № 281/171/578/155.

Приписами вказаної інструкції не передбачено відпуск (відвантаження) нафтопродуктів з автоцистерни безпосередньо в паливні баки транспортних засобів. За змістом положень указаної Інструкції таке відвантаження з автоцистерни відбувається в спеціальні резервуари.

При здійсненні аналізу постачальників ФОП ОСОБА_1 встановлено відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників на місці відпуску пального наливом з акцизного складу на транспортних засобах відповідно до яких відбувалось відвантаження пального, що також унеможливлює заправляння у паливні баки транспортних засобів.

Однак суд з такою позицією відповідача не погоджується та зазначає, що факт порушення має бути встановлений безпосередньо, а не на підставі припущень того, яким чином відбувались якісь події, навіть якщо ці припущення є логічними.

Так, наприклад, відповідачем не спростовано можливість позивача зберігати пальне безпосередньо в транспортних засобах.

Диспозиція статті, відповідальність за якою застосована до позивача, визначає зберігання пального без наявності ліцензії.

Отже саме факт зберігання пального в конкретний час в конкретному місці має бути встановлений під час перевірки.

Суд наголошує, що суб`єкт владних повноважень має приймати рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Цей критерій вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів, які встановлюють факт зберігання позивачем пального без наявності ліцензії у період з 05.03.2020 по 09.10.2020.

На підставі викладеного позов підлягає задоволенню, а податкове повідомлення-рішення від 26.10.2021 № 12466/05-99-09-01/ НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій в розмірі 500000 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн., що підлягає стягненню на його користь.

Позивач також просив в позові стягнути судові витрати в розмірі 20000,00 грн. правової допомоги, проте розрахунку та доказів на підтвердження даних витрат позивач не надав.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 26.10.2021 № 12466/05-99-09-01/ НОМЕР_1 про застосування до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій в розмірі 500000 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.П. Бабаш