Справа № 240/18008/21
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2022-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року м. Житомир справа № 240/18008/21

категорія 102000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Новоград-Волинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Новоград-Волинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області в оформленні та видачі йому паспорта громадянина України зразка 1994 року передбаченого та не забороненого законодавством України;

- зобов`язати Новоргад-Волинський районний відділ Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області виготовити та видати йому паспорт громадянина України відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ, без засобів Єдиного державного демографічного реєстру, у вигляді книжечки, у відповідності до запису у свідоцтві про його народження, та заповненими від руки із заглавними буквами.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що звернувся до Новоград-Волинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області із письмовою заявою про обмін його недійсного та непридатного до використання, через не здійснення вклеювання фотокартки при досягненні 45-орічного віку, паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , на новий паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ. При цьому зазначив, що через свої релігійні переконання він відмовляється від обробки персональних даних та не має наміру оформляти паспорт громадянина України із використанням засобів Єдиного державного демографічного реєстру. Однак, у відповідь отримував від Новоград-Волинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області листа з відмовою, в якому відповідач, посилаючись на норми Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 №456, зазначив, що обмін паспорту здійснюється лише за наявності відповідного рішення суду. Вважаючи таку відмову протиправною, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою суду провадження в адміністративній справі №240/18008/21 за позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання протиправної відмови, зобов`язання вчинити дії відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Новоград-Волинський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти заявлених позовних вимог. Аргументуючи таку позицію відповідач зазначив, що ОСОБА_1 , звертаючись до Новоград-Волинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, подав заяву довільного зразка, в якій просив видати йому новий паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з недійсністю попереднього. До цієї заяви позивач не додав жодних документів, тим самим не дотримався ні вимог Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302, а ні вимог Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 №456. В свою чергу, особисте звернення особи до уповноваженого органу з відповідною заявою встановленого зразка, з дорученням визначеного переліку документів, є передумовою для обміну паспорта. За відсутності визначеного переліку документів, уповноважений орган позбавлений можливості здійснити обмін паспорту. У зв`язку з цим, в порядку Закону України «Про звернення громадян» позивачу листом від 08.06.2021 №С-4/6/1826-21/1826/402-21 було роз`яснено порядок обміну паспорта відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302, а також порядку обміну паспорта відповідно до Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 №456. З огляду на зазначене, Новоград-Волинський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області вважає, що його дії відповідають вимогам законів України, а тому просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи характер спірних правовідносин, суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до норм ст.ст. 257, 262 КАС України.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 13 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Новоград-Волинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області із заявою, в якій просив вилучити його недійсний паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , оскільки при досягненні 45 років до нього не було вклеєно фотокартку, а тому він є недійсним, та видати йому новий паспорт громадянина України у формі книжечки, керуючись п.п. 2, 3 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503, а також абз. 1 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302.

Розглянувши вказану заяву в порядку статті 15 Закону України «Про звернення громадян», Новоград-Волинський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області надіслав позивачу листа від 08.06.2021 №С-4/6/1826-21/1826/402-21 в якому зазначив, що відповідно до п. 6 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302, у разі, якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток, здійснюється обмін паспорта. При цьому, для отримання адміністративної послуги з оформлення паспорта громадянина України у вигляді картки у зв`язку з обміном особа подає: заяву-анкету, яка формується за зразком, затвердженим наказом МВС від 26.11.2014 №1279, та роздруковується із застосуванням засобів ЄДДР працівником територіального органу/ територіального підрозділу ДМС / центру адміністративних послуг / державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, або його відокремленого підрозділу; паспорт, що підлягає обміну; документи, що підтверджують сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують відомості для внесення додаткової змінної інформації до безконтактного електронного носія та у паспорт (за наявності таких документів). Крім того, Новоград-Волинський районний відділ у вказаному листі зазначив, що наказом МВС від 06.06.2019 №456 був затверджений Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, який визначає порядок подання документів, їх розгляд і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року. За умови відсутності рішення суду, визначеного Тимчасовим порядком, в територіального підрозділу відсутні законні підстави для оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року. З огляду на вказане, Новоград-Волинський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області повідомив ОСОБА_1 , що у разі зміни або усунення викладених обставин, він має право в установленому законом порядку звернутися до територіального підрозділу ДМС із законодавчо визначеним переліком документів для оформлення паспортного документа.

Вважаючи, що відповідач протиправно відмовив йому в обміні паспорту, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус від 20.11.2012 №5492-VI (далі - Закон України №5492-VI), постановою Верховної Ради України Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон від 26.06.1992 року №2503-ХІІ (далі-Положення №2503-ХІІ), постановою Кабміну України Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України від 25.03.2015 №302 (далі - Порядок №302).

Статтею 5 Закону України від 18.01.2001 № 2235-III "Про громадянство України" визначено, що документом, що підтверджує громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.

Законом України від 20.11.2012 № 5492-VI "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" (далі - Закон № 5492-VI) визначені правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Відповідно до ст.4 Закону України №5492-VI єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5, 6 статті 14 Закону 5492-VI, форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклету. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів. Відцифрований образ обличчя особи в документах у формі книжечки розміщується на сторінці даних і виконується за технологією лазерного гравіювання та дублюється в центрі сторінки даних за технологією лазерної перфорації.

Приписами ч. 1 ст. 13 Закону №5492-VI визначено, що документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення зокрема, поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, до яких відноситься паспорт громадянина України.

Згідно з ч. 3 ст. 13 Закону №5492-VI паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій.

Водночас, частиною 4 статті 13 Закону №5492-VI особам гарантується право на відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті громадянина України. Таке право реалізується шляхом подання заяви відповідному уповноваженому суб`єкту про внесення або відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук особи до безконтактного електронного носія.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону №5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Таким чином, у разі відсутності у особи паспорта, така особа не має підтвердження громадянства України, що в свою чергу є порушенням її громадянських прав у зв`язку з неможливістю їх реалізації.

Частинами 2 - 4 ст. 21 Закону №5492-VI закріплено, що кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Паспорт громадянина України оформляється особам, які не досягли вісімнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли вісімнадцятирічного віку, - на кожні 10 років. Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Оформлення паспорта громадянина України здійснюється розпорядником Реєстру. Прийняття заяв-анкет для внесення інформації до Реєстру, видача паспорта громадянина України здійснюються розпорядником Реєстру або уповноваженими суб`єктами, передбаченими пунктом 4 частини першої статті 2 цього Закону (ч. 5 ст. 21 Закону №5492-VI).

При цьому, згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 21 Закону №5492-VI оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 (далі - Порядок №302).

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №302 від 25.03.2015 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" було передбачено запровадження із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру:

- з 1 січня 2016 року - оформлення і видачі паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII;

- з 1 листопада 2016 року - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Крім того, пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України №302 від 25.03.2015 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" було установлено, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 1 листопада 2016 року припиняється.

Вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснюються відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Згідно з п. 2-3 Порядку № 302 паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт.

Відповідно до пункту 6 Порядку №302 обмін паспорта здійснюється у разі:

1) зміни інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації);

2) отримання реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - РНОКПП) або повідомлення про відмову від прийняття зазначеного номера (за бажанням);

3) виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта;

4) закінчення строку дії паспорта;

5) непридатності паспорта для подальшого використання (паспорт/фотокартка має пошкодження (та/або відсутня його/її частина), що не дають змогу візуально ідентифікувати особу, прочитати прізвище, власне ім`я, по батькові, дату та місце народження, ким виданий паспорт, підпис посадової особи та дату видачі, пошкодження перфорованої серії та номера, що не дають змогу встановити реквізити паспорта, виправлення, зокрема внесення змін до персональних даних особи/найменувань органу/штампа/печатки, пошкодження, які блокують можливість зчитування, а також внесення змін до інформації безконтактного електронного носія);

6) якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток;

7) наявності в особи паспорта зразка 1994 року (за бажанням).

Зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що не здійснення протягом місяця після досягнення особою 25- чи 45-річного віку вклеювання до її паспорта зразка 1994 року нових фотокарток є підставою для обміну такого паспорта.

Однак, суд звертає увагу, що згідно з підпунктом 6 пункту 6 Порядку №302 здійснюється обмін паспорта громадянина України зразка 1994 року до якого не вклеєнно фотокарти по досягненню 25- чи 45-річного віку на паспорт громадянина України у формі ID-картки. Можливості обміну паспорта громадянина України зразка 1994 року до якого не вклеєнно фотокарти по досягненню 25- чи 45-річного віку на новий паспорт громадянина України, але зразка 1994 року норми Порядку №302 не передбачають.

Натомість, у межах спірних правовідносин ОСОБА_1 звертаючись до Новоград-Волинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області із заявою від 13.05.2021 просив обміняти його паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , у зв`язку з його недійсністю через не вклеєння фотокартки по досягненню 45 років, та видати йому на новий паспорт громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

Згідно з п. 1 Положення про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ (далі - Положення № 2503-ХІІ) паспорт громадянина України є документом, посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Пунктом 2 Положення №2503-ХІІ визначено, що паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства після досягнення 16-річного віку.

Відповідно до п. 3 Положення №2503-XII, бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

На підставі Положення про паспорт (у редакції Постанови Верховної Ради України від 2 вересня 1993 року № 3423-ХІІ) Кабінет Міністрів України постановою від 4 червня 1994 року №353(далі - Постанова № 353) затвердив зразок бланка паспорта громадянина України.

Цю постанову з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року № 185 «Деякі питання виконання Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» визнано такою, що втратила чинність.

Однак, постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року №415 уряд зупинив дію постанови від 13 березня 2013 року № 185, відновивши дію Постанови №353, якою було затверджено зразок бланка паспорта громадянина України (зразка 1994 року).

Відповідно до п. 5, 6 Положення №2503-XII паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88х125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою (п. 6 Положення №2503-XII).

Пунктом 8 Положення №2503-XII передбачено, що термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується. Водночас, до паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.

Згідно з пунктом 15 Положення №2503-XII для вклеювання до паспорта нових фотокарток при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку подаються паспорт і дві фотокартки зазначеного розміру.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що громадянин України, якому видано паспорт у формі паспортної книжечки зразка 1994 року, зобов`язаний протягом місяця після досягнення 25- чи 45 - річного віку звернутися до уповноважених органів для вклеювання до паспорту нової фотокартки. У випадку не здійснення для вклеювання до паспорту нової фотокартки паспорт вважається недійсним.

Разом з тим, суд зазначає, що паспорт, в якому не вклеєно фотокарток при досягненні його власником 25- чи 45 - річного віку, вважається недійсним для встановлення відповідної особи, однак визнання паспорту недійсним немає наслідком його вилучення.

Відтак, пропущення особою строку для звернення із заявою щодо вклеювання нової фотокартки в паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку із досягнення 25- чи 45-річного віку, є порушенням вимог п.8 та 15 Положення №2503-XII та підпункту 6 пункту 6 Порядку № 302. За це порушення особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності, однак таке порушення не створює підстав для вилучення паспорту. Крім того, нормами Положення №2503-XIІ та Порядку №302 не встановлено заборони для вклеювання нової фотокартки у паспорт особи після спливу визначеного тридцятиденного строку.

В свою чергу, підстави для обміну паспорта громадянина України зразка 1994 року визначені в пункті 16 Положення №2503-XIІ, згідно з яким обмін паспорта провадиться лише у разі: зміни (переміни) прізвища, імені або по батькові; встановлення розбіжностей у записах; непридатності для користування.

Для обміну паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; паспорт, що підлягає обміну; дві фотокартки розміром 35х45 мм. Для обміну паспорта у зв`язку із зміною (переміною) прізвища, імені чи по батькові або встановленням розбіжностей у записах подаються також документи, що підтверджують ці обставини (пункт 17 Положення №2503-XIІ).

Крім того, підстави для обміну паспорту передбачені також і у пункті 1 розділу V Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 червня 2019 року №456 (далі Тимчасовий порядок №456), відповідно до якого, обмін паспорта здійснюється в разі: 1) зміни прізвища, імені, по батькові, дати та/або місця народження; 2) установлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах); 3) непридатності паспорта для користування (паспорт/фотокартка має потертості (та/або відсутня її частина), що не дають змогу візуально ідентифікувати особу, прочитати прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, ким виданий паспорт, підпис посадової особи та дату видачі, пошкодження перфорованої серії та номера, що не дає змогу встановити реквізити паспорта, виправлення, підчистки окремих літер у персональних даних / найменуванні органу / штампах/печатках або інші чинники, які впливають на цілісність документа.

Відповідно до пункту 2 розділу V Тимчасового порядку №456 для обміну паспорта заявник подає: 1) заяву; 2) рішення суду; 3) паспорт, що підлягає обміну; 4) дві (три - у разі одержання паспорта, який обмінюється в іншому територіальному підрозділі ДМС) фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см; 5) платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита (у разі обміну паспорта у зв`язку із непридатністю для користування) або оригінал документа про звільнення від його сплати; 6) документи, що підтверджують обставини (крім обміну паспорта з причин непридатності його використання), на підставі яких паспорт підлягає обміну; 7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб); 8) посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

Таким чином, суд зауважує, що передумовою для розгляду уповноваженим органом питання щодо наявності чи відсутності підстав для здійснення обміну паспорту громадянина України та для прийняття відповідного рішення про обмін чи відмову в обміні паспорту є звернення особи з відповідною заявою та долученим до неї законодавчо визначеним пакетом документів.

Під час розгляду справи судом безспірно встановлено, що ОСОБА_1 не звертався до Новоград-Волинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області ні із заявою про обмін свого паспорту в порядку пунктів 16, 17 Положення №2503-XIІ, а ні із заявою про обмін паспорту в порядку пунктів 1 та 2 розділу V Тимчасового порядку №456. Жодних передбачених пунктом 17 Положення №2503-XIІ чи пунктом 2 розділу V Тимчасового порядку №456 документів, які надаються при здійсненні обміну паспорту позивач до Новоград-Волинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області не надавав.

Суд зауважує, що уповноважений орган позбавлений можливості вирішити питання про обмін паспорту громадянина України за відсутності відповідної заяви особи та визначеного переліку документів.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 від 13.05.2021, яка була адресована Новоград-Волинському районному відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, вбачається, що в цій заяві позивач самостійно визначив, що подана ним заява є зверненням в розумінні Закону України від 02.10.1996 №393/96-ВР «Про звернення громадян».

У зв`язку з цим, за результатами розгляду вищезазначеної заяви позивача від 13.05.2021 Новоград-Волинським районним відділом Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області була надана йому відповідь від 08.06.2021 №С-4/6/1826-21/1826/402-21 в порядку Закону України "Про звернення громадян" із роз`ясненням передбаченої законом процедури звернення за обміном паспорту.

Вказана відповідь від 08.06.2021 №С-4/6/1826-21/1826/402-21, на переконання суду, не може бути розцінена, як відмова ОСОБА_1 в обміні паспорта громадянина України, адже право на звернення до територіального підрозділу міграційної служби із заявою про надання адміністративної послуги з обміну паспорта громадянина України та необхідними документами позивачем не реалізовано.

З огляду на вищенаведене суд не вбачає протиправності у діях відповідача щодо відмови ОСОБА_1 в обміні паспорта громадянина України, оскільки ним не було дотримано встановленої законодавством процедури звернення за таким обміном.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник вважає, що положення певного акту впливають на його правове становище.

Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи дійсно щодо особи має місце факт порушення права, свободи чи інтересу, та це право, свобода або інтерес порушені відповідачем.

При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

З наведеного слідує, що суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2,6 КАС України.

Тобто, судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи та інтереси позивача.

Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 01.12.2015 у справі №800/134/15 та постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №820/3327/16.

Таким чином, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення, що має існувати на момент звернення до суду, передувати йому та підтверджуватися належними доказами. Порушення прав, свобод чи інтересів особи це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності відповідного органу щодо неї. Моментом порушення є момент прийняття рішення, вчинення дій чи бездіяльності, які породжують або можуть породити в майбутньому негативні наслідки.

Оскільки, ОСОБА_1 звертався до Новоград-Волинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області із заявою в порядку Закону України «Про звернення громадян» та не реалізував своє право на звернення до відповідача в порядку пунктів 16, 17 Положення №2503-XIІ чи пунктів 1 та 2 розділу V Тимчасового порядку №456 із заявою про обмін паспорту та всіма необхідними для цього документами, суд приходить до висновку, що право позивача на обмін паспорта громадянина України зразка 1994 року відповідачем не порушене, а тому суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з приписами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги наведене та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Новоград-Волинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області (вул. Шевченка, 15, м. Новоград-Волинський, Житомирська область, 11708; ) про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович