Справа № 640/18100/18
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 року м. Київ № 640/18100/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами адміністративну справу

за позовомАкціонерного товариства «Українська залізниця»
до третя особа Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві
провизнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач), за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві про:

визнання неправомірною та такою, що порушує законні права та інтереси, відмову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчинити дії щодо повернення на рахунок ПАТ «Українська залізниця» (), відкритого в головному управлінні ПАТ «Ощадбанк» №61, МФО 300465, безпідставно сплаченого виконавчого збору в рамках виконавчого провадження ВП №51241983, зокрема, але не виключно, звернутися з поданням до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві щодо повернення позивачу стягненого виконавчого збору в рамках виконавчого провадження ВП №51241983;

зобов`язання відповідача вчинити дії щодо повернення на рахунок позивача, відкритого в головному управлінні ПАТ «Ощадбанк» №61, МФО 300465, безпідставно сплаченого виконавчого збору в рамках виконавчого провадження ВП №51241983, зокрема, але не виключно, звернутися з поданням до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві щодо повернення позивачу стягненого виконавчого збору в рамках виконавчого провадження ВП №51241983.

Ухвалою суду від 04.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 30.06.2022 відмовлено відповідачу в задоволенні клопотань про залишення позовної заяви без розгляду.

Разом з тим, 27.11.2018 проведено державну реєстрацію Статуту Акціонерного товариства «Українська залізниця» у новій редакції, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2018 №938 «Деякі питання діяльності акціонерного товариства «Українська залізниця», а тому у подальшому назву позивача вказувати - Акціонерне товариство «Українська залізниця».

Позовні вимоги обґрунтовані протиправною відмовою відповідача повернути позивачу помилково сплачений виконавчий збір у рамках виконавчого провадження ВП №51241983.

28 грудня 2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує повністю.

24 грудня 2018 року третьою особою подані письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Вищого господарського суду України від 30.03.2016 у справі №905/1775/15 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26 січня 2016 року у справі N 905/1775/15, якою рішення Господарського суду Донецької області від 19 жовтня 2015 року - залишено без змін.

Так, рішенням Господарського суду Донецької області від 19 жовтня 2015 року у вказаній справі стягнуто з ДП "Донецька залізниця" на корить ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" 6 960 965,85 доларів США заборгованості за кредитом, 54 066,68 доларів США поточної заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, 546 674,21 доларів США простроченої заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом та 71 909,32 грн. судового збору.

На підставі судових наказів, 26.05.2016 відкрито виконавче провадження №51241983.

У подальшому, ухвалою Господарського суду Донецької області від 10.08.2016 у справі №905/1775/15 замінено ДП «Донецька залізниця» на правонаступника - ПАТ «Укрзалізниця».

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 08.11.2016 скасовано ухвалу Господарського суду Донецької області від 10.08.2016 у справі №905/1775/15. У задоволенні заяви ДП «Донецька залізниця» про заміну боржника відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.01.2017 у справі №905/1775/15 скасовано Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.11.2016 у справі N 905/1775/15 та ухвалу господарського суду Донецької області від 10.08.2016 залишено в силі.

Так, відповідно до платіжного доручення №275/24-1 від 18.01.2017 були списані з рахунків позивача грошові кошти у розмірі 7 561 706,74 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.01.2017 становить 208 928 384,39грн. та виконавчий збір у розмірі 756 170,76 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.01.2017 становить 20 892 838,33грн.

У подальшому, платіжним дорученням №349 від 25.01.2017 з Державної казначейської служби України на рахунок ПАТ «Українська залізниця» повернуто грошові кошти на суму 2 472 502,35грн., як надлишок стягнених коштів згідно наказу №905/1775/15 від 10.08.2016 господарського суду Донецької області, в яку, як зазначає позивач, входить і частина суми виконавчого збору.

Згідно розпорядження Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 24.01.2017 №51241983/-24 сума виконавчого збору, що була стягнена з позивача становить 20 668 034,18грн.

У подальшому, постановою Верховного Суду України від 21.06.2017 заяву публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про перегляд Верховним Судом України ухвали Господарського суду Донецької області від 10 серпня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 11 січня 2017 року у справі N 905/1775/15 задоволено частково; постанову Вищого господарського суду України від 11 січня 2017 року скасовано, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 8 листопада 2016 року залишено в силі.

Також, ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.03.2017 у вказаній справі задоволено частково скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанов про заміну сторони виконавчого провадження ВП N 51241983 від 26.08.2016 та про стягнення виконавчого збору ВП N 51241983 від 02.09.2016, подану 14.09.2016.

Визнано незаконними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови ВП N 51241983 від 02.09.2016 про стягнення виконавчого збору з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Визнано недійсною постанову ВП N 51241983 від 02.09.2016 державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення виконавчого збору з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 11.05.2017 ухвалу господарського суду Донецької області від 06.03.2017 р. у справі N 905/1775/15 скасовано частково.

Скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанов про заміну сторони виконавчого провадження ВП N 51241983 від 26.08.2016 р. та про стягнення виконавчого збору ВП N 51241983 від 02.09.2016 р. залишено без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.11.2017 скасовано постанову Донецького апеляційного господарського суду від 11 травня 2017 року та ухвалу Господарського суду Донецької області від 6 березня 2017 року.

Скаргу ПАТ "Українська залізниця" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанов про заміну сторони виконавчого провадження ВП N 51241983 від 26 серпня 2016 року та про стягнення виконавчого збору ВП N 51241983 від 2 вересня 2016 року задоволено.

Визнано незаконними постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 26 серпня 2016 року про заміну сторони виконавчого провадження ВП N 51241983 та від 2 вересня 2016 року ВП N 51241983 про стягнення з ПАТ "Українська залізниця" виконавчого збору.

Скасовано постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 26 серпня 2016 року про заміну сторони виконавчого провадження ВП N 51241983 та від 2 вересня 2016 року ВП N 51241983 про стягнення з ПАТ "Українська залізниця" виконавчого збору.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 ухвалу Господарського суду Донецької області від 15.09.2020 р. (повний текст підписано 18.09.2020 р.) у справі N 905/1775/15 скасовано в частині відмови у задоволенні заяви N 2022/1140 від 11.08.2020 р. Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман Донецької області про визнання наказу Господарського суду Донецької області від 22.02.2016 р. в означеній справі таким, що не підлягає виконанню.

Визнано наказ Господарського суду Донецької області від 22.02.2016 р. у справі N 905/1775/15, який видано на виконання рішення Господарського суду Донецької області від 19.10.2015 р., залишеного без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.01.2016 р., яким стягнуто з Державного підприємства "Донецька залізниця", м. Донецьк на корить Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку", м. Київ заборгованості за кредитним договором N KKPOSKD.991040.033 від 07.11.2013 р., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 6960965 (шість мільйонів дев`ятсот шістдесят тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) доларів США 85 центів, поточної заборгованості зі сплати відсотків в сумі 54066 (п`ятдесят чотири тисячі шістдесят шість) доларів США 68 центів, простроченої заборгованості зі сплаті відсотків в сумі 546674 (п`ятсот сорок шість тисяч шістсот сімдесят чотири) доларів США 21 цент, таким, що не підлягає виконанню.

В іншій частині ухвалу Господарського суду Донецької області від 15.09.2020 р. (повний текст підписано 18.09.2020 р.) у справі N 905/1775/15 залишено без змін.

Позивач 15.08.2018 звернувся до відповідача з вимогою про вчинення дій щодо повернення виконавчого збору, в якій просило останнього вчинити дії щодо повернення на рахунок ПАТ «Українська залізниця» (), відкритого в головному управлінні ПАТ «Ощадбанк» №61, МФО 300465, безпідставно сплаченого виконавчого збору у розмірі 20 668 034,18грн. в рамках виконавчого провадження ВП №51241983, зокрема, але не виключно, звернутися з поданням до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві щодо повернення позивачу стягненого виконавчого збору у розмірі 20 668 034,18грн.

Листом від 12.09.2018 №26395-33-18/20.1/24 Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повідомив позивача, що у нього відсутні повноваження щодо повернення на рахунок ПАТ «Українська залізниця» виконавчого збору у розмірі 20 668 034,18грн. в рамках ВП №51241983, оскільки станом на час примусового стягнення та перерахування виконавчого збору, постанова про стягнення виконавчого збору від 02.09.2016 №51241983 та постанова про заміну сторони виконавчого провадження від 26.08.2017 були чинними. Рішення суду яке підлягало виконанню, як і виконавчий документ не скасовувалось та станом на момент надання відповіді є чинними.

Таким чином, відповідач вказаним листом повідомив, що відсутні правові підстави для повернення стягнутого в примусовому порядку з боржника виконавчого збору на підставі ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», так як виконавче провадження закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду, постанова про закінчення виконавчого провадження від 09.07.2017 не оскаржувалась та є чинною.

Не погоджуючись з оскаржуваною відмовою, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно зі ст. 27 Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Згідно із пунктом 2 розділу VІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за № 1302/29432, витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону. У разі якщо при закінченні виконавчого провадження або поверненні виконавчого документа витрати виконавчого провадження не були стягнуті, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Відповідно до ч. 7 ст. 27 Закону у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Отже, підставами для повернення стягнутого виконавчого збору є: 1) закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню; 2) визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, необхідно зауважити, що визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є окремою самостійною підставою для повернення стягнутого виконавчого збору.

Враховуючи, що постанову державного виконавця від 02.09.2016 ВП №51241983 про стягнення з ПАТ «Українська залізниця» виконавчого збору, на підставі якої з позивача стягнуто виконавчий збір, скасовано, а також визнання наказу Господарського суду Донецької області від 22.02.2016 таким, що не підлягає виконанню, останній має право на повернення надміру зарахованих до державного бюджету сум виконавчого збору, якому кореспондує відповідний обов`язок відповідача вчинити дії, спрямовані на повернення виконавчого збору позивачу.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначає Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 № 787 (далі - Порядок № 787).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі.

Згідно з пунктом 10 Порядку № 787 заява та подання або ухвала суду подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету. Органи Казначейства приймають подання від органів, які контролюють справляння надходжень бюджету або які здійснюють облік заборгованості в розрізі позичальників, у строки, визначені нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів. У разі відсутності такого нормативно-правового акта платник подає до відповідного органу Казначейства заяву та подання, дати складання яких не перевищують 30 календарних днів.

Міністерство юстиції України є органом, який відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 року № 106 «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» зобов`язаний забезпечувати відповідно до законодавства здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів податків, зборів, платежів та інших доходів згідно з переліком, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

Отже, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, тобто органу державної виконавчої служби разом зі заявою про повернення коштів з бюджету.

Тобто на Міністерство юстиції України, структурним підрозділом якого є Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, законодавчо покладено обов`язок оформлення подання до органу Казначейства про повернення Публічному акціонерному товариству «Українська залізниця» з державного бюджету виконавчого збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності своєї бездіяльності щодо неоформлення та неподання до Державної казначейської служби України подання про повернення на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з державного бюджету коштів (виконавчого збору) у розмірі 20 668 034,18 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову відповідача вчинити дії щодо повернення на рахунок ПАТ «Українська залізниця» (), відкритого в головному управлінні ПАТ «Ощадбанк» №61, МФО 300465, безпідставно сплаченого виконавчого збору в рамках виконавчого провадження ВП №51241983, зокрема, але не виключно, звернутися з поданням до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві щодо повернення позивачу стягненого виконавчого збору в рамках виконавчого провадження ВП №51241983 та зобов`язати відповідача вчинити дії щодо повернення на рахунок позивача, відкритого в головному управлінні ПАТ «Ощадбанк» №61, МФО 300465, безпідставно сплаченого виконавчого збору в рамках виконавчого провадження ВП №51241983, зокрема, але не виключно, звернутися з поданням до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві щодо повернення позивачу стягненого виконавчого збору в рамках виконавчого провадження ВП №51241983.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України судові витрати у розмірі 3524,00грн.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» (м. Київ, 03150, вул. Тверська, 5, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчинити дії щодо повернення на рахунок ПАТ «Українська залізниця» (), відкритого в головному управлінні ПАТ «Ощадбанк» №61, МФО 300465, безпідставно сплаченого виконавчого збору в рамках виконавчого провадження ВП №51241983, зокрема, але не виключно, звернутися з поданням до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві щодо повернення Публічному акціонерному товариству «Українська залізниця» стягненого виконавчого збору в рамках виконавчого провадження ВП №51241983.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (м. Київ, 01001, вул. Городецького, 13, ) вчинити дії щодо повернення на рахунок Акціонерного товариства «Українська залізниця» (м. Київ, 03150, вул. Тверська, 5, ), відкритого в головному управлінні ПАТ «Ощадбанк» №61, МФО 300465, безпідставно сплаченого виконавчого збору в рамках виконавчого провадження ВП №51241983, зокрема, але не виключно, звернутися з поданням до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві щодо повернення Акціонерному товариству «Українська залізниця» стягненого виконавчого збору в рамках виконавчого провадження ВП №51241983.

Присудити з бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (м. Київ, 01001, вул. Городецького, 13, ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (м. Київ, 03150, вул. Тверська, 5, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 3524,00грн.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Амельохін