Справа № 640/22877/21
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 року м. Київ № 640/22877/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у місті Києві

про визнання протиправним та скасування рішення про анулювання свідоцтва

УСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у місті Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 18 жовтня 2017 року № 1129/26-52-13-02-38.

Позивач звернулася до суду зазначаючи про протиправність рішення про анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку, позивач не погоджується з таким рішенням ГУ ДПС у м. Києві, оскільки вважає, що анулювання його реєстрації, як платника єдиного податку, з підстави наявності податкової заборгованості є протиправною.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Щодо дотримання строку звернення до суду із цим позовом, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач зазначає, що про існування спірного рішення дізналась із листа податкового органу від 01 червня 2021 року № 55722/6/26-15-24-17-15, тому, враховуючи відсутність інших доказів направлення позивачу копії спірного рішення, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду в межах строку, встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про правомірність прийняття оскаржуваного рішення, оскільки згідно з даними інтегрованої картки платника на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів у позивача був наявний податковий борг у зв`язку з несплатою самостійно визначеного грошового зобов`язання, як наслідок, винесене оскаржуване рішення відповідає положенням статті 298 Податкового кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

Рішенням ГУ ДПС у м. Києві від 18 жовтня 2017 року за №1129/26-52-13-02-38 про виключення з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 було вказано підстави для виключення з реєстру платників єдиного податку, а саме: виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку вимог глави 1 розділу XIV Кодексу; у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом 3 пункту 59.1 статті 59 Кодексу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів відповідно до абзацу 8, підпункту 298.2.3. пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України.

Відповідно до листа податкового органу від 01 червня 2021 року № 55722/6/26-15-24-17-15 повідомлено позивача про наступне:

«За даними Єдиного державного реєстру та інформаційних ресурсів Головного управління ДПС у м. Києві, на дату надання відповіді, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 08 лютого 2016 року перебуває на обліку як фізична особа-підприємець платник податків за основним місцем обліку в ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДПС у м. Києві згідно відомостей з Єдиного державного реєстру від 08 лютого 2016 року № 0040060.

Згідно з даними інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС ФОП ОСОБА_1 з 08 лютого 2016 року по 30 вересня 2017 року застосовувала спрощену систему оподаткування, 3 група платників за ставкою 5 відсотків до доходу. Станом на дату відповіді перебуває на загальній системі оподаткування.

Протягом двох послідовних кварталів в інтегровані картці платника (далі - ІКП) ФОП ОСОБА_1 на кожне перше число місяця був наявний податковий борг з єдиного податку, а саме: 01.04.2017 - 13399,82 грн., 01.05.2017 - 13399,82 грн., 01.06.2017 - 13399,82 грн., 01.07.2017 - 13399,82грн., 01.08.2017 - 13399,82грн., 01.09.2017 - 13399,82 грн.

Заборгованість по єдиному податку виникла у зв`язку з неповною сплатою податкових зобов`язань по єдиному податку, визначених в податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця за 2016 рік № від 09 лютого 2017 року по терміну сплати 19 лютого 2017 року. Фактично борг сплачений 06 грудня 2017 року в сумі 13400 гривень.

Також у ФОП ОСОБА_1 в ІКП станом на 20 серпня 2016 року обліковувалась заборгованість по єдиному податку за кодом платежу 18050400 в сумі 13050,00 грн. яка виникла у зв`язку з неповною сплатою податкових зобов`язань по єдиному податку, визначених в податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця за півріччя 2016 року № від 09 серпня 2016 року по терміну сплати 19 серпня 2016 року. Борг погашений шляхом поданої уточнюючої декларації № від 22.08.2016 по терміну сплати 22 серпня 2016 року. Станом на 19 листопада 2016 року обліковувалась заборгованість по єдиному податку за кодом платежу 18050400 в сумі 1999,82 грн. яка виникла у зв`язку з неповною оплатою податкових зобов`язань по єдиному податку, визначених в податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця за три квартали 2016 року № від 09 листопада 2016 року по терміну сплати 19 листопада 2016 року. Борг погашений шляхом самостійної сплати 22 листопада 2016 року. Станом на 19 лютого 2017 року обліковувалась заборгованість по єдиному податку за кодом платежу 18050400 в сумі 13400,00 грн. грн. яка виникла у зв`язку з неповною сплатою податкових зобов`язань по єдиному податку, визначених в податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця за 2016 рік № від 09 лютого 2017 року по терміну сплати 19 грудня 2017 року. Борг погашений шляхом самостійної сплати 06 грудня 2017 року. Крім того нараховано пеня в сумі 933,77 грн. та 4,73 грн».

Таким чином ГУ ДПС у м. Києві своїм листом повідомило, що керуючись п. 299.10. п. 299.11 ст. 299 податкового кодексу України, за недотримання позивачем як платником Єдиного податку вимог п.п.298.2.3 п.298.2 ст. 298 Кодексу, було прийняте рішення від 18 жовтня 2017 року № 1129/26-52-13-02-38 про виключення з реєстру платників Єдиного податку.

Підставою для прийняття даного рішення стало виникнення податкового боргу у позивача.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пункт 31.1 статті 31 Податкового кодексу України визначає, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з пунктом 300.1 статті 300 Податкового кодексу України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Відповідно до пункту 291.2 статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 Податкового кодексу України, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених главою 1 розділу ХІV Податкового кодексу України, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Відповідачем у листі від 01 червня 2021 року № 55722/6/26-15-24-17-15 зазначено про існування податкового боргу, разом з тим, суд зазначає, що ні відзив ні додані до нього документи не підтверджують позиції відповідача про існування боргу.

Пункт 299.10 статті 299 Податкового кодексу України передбачає, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: 1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву; 2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення; 3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу; 4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

У свою чергу відповідно до підпункту 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

У разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом (пункт 299.11 статті 299 Податкового кодексу України).

Суд зазначає, що доказів не виконання свого податкового обов`язку позивачем матеріали справи не містять, а тому, на думку суду, відсутні підстави для анулювання реєстрація платником єдиного податку.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які б підтверджували встановлення факту несплати позивачем єдиного внеску за спірний період. Інших доказів на підтвердження позиції відповідача матеріали справи не містять.

Крім того, в силу положень пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України відповідач зобов`язаний був надіслати позивачу податкову вимогу про сплату боргу у спосіб, визначений Податкового кодексу України; проте, відповідні докази у справі відсутні.

Також, матеріали справи не містять доказів на підтвердження проведення податковим органом перевірки стосовно позивача та складання відповідного акта про порушення вимог чинного законодавства, на підставі якого прийнято рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку.

Аналогічного висновку стосовно необхідності проведення перевірки та необхідності складання акта перевірки перед прийняттям відповідного рішення дійшов Верховний Суд в постанові від 15 травня 2018 року №813/676/17 та від 19 листопада 2019 року у справі №200/5738/19.

З урахуванням викладеного, рішення ГУ ДФС у м. Києві рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 18 жовтня 2017 року № 1129/26-52-13-02-38 є протиправним та підлягає скасуванню.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Фізичної особи - підприємця Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у місті Києві про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 18 жовтня 2017 року № 1129/26-52-13-02-38.

3. Стягнути на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) сплачений судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійки.

Рішення суду, відповідно до частин першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Аверкова