Справа № 640/35190/21
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 червня 2022 року м. Київ № 640/35190/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-а), про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення № 416, винесене 06.04.2020 головним спеціалістом відділу адміністративної діяльності управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Пясковською О.В. про заборону громадянину Азербайджану ОСОБА_1 в`їзду в Україну терміном на 3 (три) роки.

Ухвалою суду від 06.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/35190/21 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

20.06.2022 до суду надійшла заява представника позивача, в якій останній просить суд зупинити дію рішення № 416 від 06.04.2020 про заборону громадянину Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , в`їзду в Україну терміном на 3 (три) роки.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.06.2022 заяву передано на розгляд судді Катющенка В.П.

В обґрунтування поданої заяви представник позивача зазначив, що 09.03.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації та з метою забезпечення безпеки членів сім`ї, позивач разом з цивільною дружиною та членами її сім`ї був змушений покинути територію України й виїхати до Литовської Республіки. Разом з тим, при легалізації позивача у відповідних державних органах Литовської Республіки свого тимчасового перебування, постала необхідність надання ним додаткових документів, підтверджуючих його перебування в Україні та позивач, з метою отримання таких документів в Україні, 17.06.2022 намагався перетнути Державний кордон України. Проте, на підставі статті 8 Закону України "Про прикордонний контроль" прийнято рішення про відмову у перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства.

Наведене перешкоджає позивачу прибути на територію України та взяти участь у розгляді цієї справи та розгляді іншої - про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення (адміністративна справа № 755/19607/21), а також у заяві зазначається про очевидну протиправність рішення № 416 від 06.04.2020.

Згідно з частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частинами першою, другою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Таким чином, у кожному конкретному випадку суд, виходячи з наданих доказів, зобов`язаний встановити, чи є хоча б одна з обставин для вжиття заходів забезпечення позову, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

У даному випадку судом не встановлено обставин, з якими наведені вище норми Кодексу адміністративного судочинства України пов`язують можливість забезпечення позову.

При цьому, суд зазначає, що оцінка протиправності рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 06.04.2020 № 416 може бути надана виключно за результатами розгляду справи.

У частині перешкод позивачу в участі при розгляді справи № 640/35190/21 суд зазначає, що представництво позивача у даній справі здійснюється адвокатами, якими і подавався позов до суду та у яких, згідно наявних у справі ордерів, відсутні обмеження повноважень адвоката.

Крім того, безпідставними є посилання представника позивача на неможливості позивача брати участь у розгляді іншої справи - № 755/19607/21, позаяк з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2021 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.

Також суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, зокрема: якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена.

Згідно частини першої статті 295 та частини першої статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.П. Катющенко