Справа № 640/33782/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом Науково-Виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Науково-Виробниче Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» (далі - позивач) з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач), у якому просить суд:
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2022 адміністративний позов Науково-Виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.12.2020, прийняте Головним управлінням ДПС у Чернігівській області.

Присуджено здійснені Науково-Виробничим Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» (ідентифікаційний код 31306940, місцезнаходження: 01023, м. Київ, вул. Первомайського, 11) документально підтверджені судові витрати у розмірі 1751,59 грн. (одна тисяча сімсот п`ятдесят гривня п`ятдесят дев`ять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області (ідентифікаційний код 44094124, місцезнаходження: 14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 11).

Проте, судом не було вирішено питання про стягнення на корить позивача витрат на професійну правничу допомогу, оскільки представником позивача в позовній заяві було зазначено, що докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення по справі.

19.05.2022 на адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Васюка М.М. про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

Відповідно до положень статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Частиною третьою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення з питань стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною четвертою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною сьомою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведених положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний з позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.09.2018 у справі № 810/4749/15.

При цьому, з імперативних положень частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що зменшити розмір витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність суд може виключно у разі наявності відповідного клопотання іншої сторони про це. Отже, за відсутності такого клопотання суд не може надавати оцінку співмірності витрат на правничу допомогу за власною ініціативою, а лише перевіряє, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076).

Статтею 19 Закону № 5076 визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до статті 30 Закону № 5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Представником позивача Васюком М.М. заявлені до відшкодування витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою, отриманою позивачем від адвоката в рамках адміністративної справи 640/33782/20 у суді в розмірі 20 000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи та докази, додані до заяви про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає таке.

Так, в матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги від 15.12.2020 № 55, укладений між Науково-Виробничим Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» (Клієнт) та адвокатом Васюком Миколою Миколайовичем (Адвокат), за умовами якого Адвокат зобов`язується відповідно до завдання клієнта надавати йому юридичні послуги (правову допомогу) за відповідну плату. У свою чергу Клієнт зобов`язується оплатити такі юридичні послуги та фактичні витрати Адвоката, пов`язані з наданням таких послуг.

Відповідно до пунктів 5.1-5.2 даного договору, плата за надані адвокатом послуги за цим договором встановлюється відповідно до виставлених останнім актів наданих послуг згідно переліку послуг, зазначених у Додатках, що є невід`ємною частиною даного договору.

Послуги надані Адвокатом оплачуються Клієнтом у готівковій та безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Адвоката, який вказаний у розділі 11 даного Договору протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання Клієнтом у будь-який спосіб відповідного акту наданих послуг або у готівковій формі з видачею прибуткового касового ордеру/довідки про підтвердження надходження грошових коштів.

У Додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 15.12.2020 № 55 сторони узгодили, що розмір гонорару адвоката за надання послуг згідно цього договору є фіксованим та складає 20 000 грн.

До заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката надано договір про надання правової допомоги від 15.12.2020 № 55, Додаток №1 до Договору №55 про надання правової допомоги від 15.12.2020, акт наданих послуг до Договору №55 про надання правової допомоги від 15.12.2020, звіт про обсяг наданих послуг згідно Договору №55 про надання правової допомоги від 15.12.2020, рахунок на оплату № 1 від 18.05.2022 на суму 20 000,00 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера № 1 від 18.05.2022 на суму 20 000,00 грн., довідку №139 від 18.05.2022, що підтверджує отримання адвокатом грошових коштів в сумі 20 000,00 грн. від НВ ТОВ «Агро-Інтер».

Вищевказані обставини, на думку представника позивача, обґрунтовують наявність підстав для стягнення на користь НВ ТОВ «Агро-Інтер» 20 000,00 грн. правової допомоги.

Відповідно до частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив щодо розміру витрат на правничу допомогу, зазначивши, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер у випадку доведеності їх обґрунтованості, натомість розмір заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу у даній справі не є розумним, з огляду на суму оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, яка становить 1020,00 грн., а також на явно завищену кількість часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги у даній справі.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 200/14113/18-а ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Вказаний висновок Верховного Суду у відповідності до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд враховує під час вирішення такого питання.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/WestAllianceLimited" проти України», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

У зв`язку з цим, враховуючи складність справи, предметом оскарження якої є податкове повідомлення-рішення № від 11.12.2020, яким позивачу визначено суму штрафних санкцій в розмірі 1020,00 грн., беручи до уваги співмірність заявлених до відшкодування витрат із наданими адвокатом послугами, витраченим адвокатом часом та обсягом виконаних робіт, суд вважає, що обґрунтованим розміром витрат на правничу допомогу, яка підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області, як суб`єкта владних повноважень, який виступав відповідачем у даній справі, є сума 1000,00 грн., яка підтверджується наявними в матеріалах справи належними, допустимими та достатніми доказами.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача та винесення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 252, 255, 262, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника позивача Науково-Виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» - адвоката Васюка М.М. про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Присудити на користь Науково-Виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» (ідентифікаційний код 31306940, місцезнаходження: 01023, м. Київ, вул. Первомайського, 11) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 1000 (одна тисяча гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області (ідентифікаційний код 44094124, місцезнаходження: 14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 11).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Суддя Т.П. Балась