Справа № 640/9979/21
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року м. Київ № 640/9979/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарник К.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація)

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - відповідач), адреса: 01044, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 36, в якій позивач, з урахуванням позовної заяви в новій редакції, просить:

- визнати протиправними дії про відмову у виготовленні технічного паспорта на гаражні бокси № НОМЕР_1 загальною площею 93,1 кв.м з підвалом за адресою: місто Київ, кооператив «Космос-66» на підставі витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №220877545 від 19 серпня 2020 року, а також на підставі витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №222338944 гаражного боксу № НОМЕР_2 загальною площею 68,5 кв.м з підвалом за адресою: місто Київ, кооператив «Космос - 66» Київської міської державної адміністрації Департаменту містобудування та архітектури Управління містобудування планування;

- зобов`язати Київську міську державну адміністрацію Департаменту містобудування та архітектури Управління містобудівного планування виготовити та видати позивачу будівельний паспорт на гаражні бокси № НОМЕР_1 загальною площею 93,1 кв.м з підвалом за адресою: місто Київ, кооператив «Космос-66» на підставі витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №220877545 від 19 серпня 2020 року, а також на підставі витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №222338944 гаражного боксу № НОМЕР_2 загальною площею 68,5 кв.м з підвалом за адресою: АДРЕСА_2 , кооператив «Космос - 66».

В обгрунтування позовних вимог позивач послався на те, що він є власником гаражних боксів № НОМЕР_1 , загальною площею 93,1 кв.м з підвалом та НОМЕР_2 загальною площею 68,5 кв.м з підвалом за адресою: АДРЕСА_3 , кооператив «Космос-66».

Рівень гаражного кооперативу, як вказує позивач, знаходиться нижче прибудинкової території прилеглих будинків та діти мають можливість безперешкодно залазити на дах вказаних вище гаражів, а тому існує небезпека їх здоров`ю та життю.

Для забезпечення запобігання травмування дітей, позивач намагався провести надбудову над своїми гаражними боксами, у зв`язку з чим, ним були розпочаті будівельні роботи з надбудови гаражів, проте, відділ благоустрою склав припис про відсутність дозвільної документації.

Позивач зазначає, що він неодноразово звертався з листами до Департаменту містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації Управління містобудівного планування в м. Києві з проханням про видачу будівельного паспорту для надбудови існуючих гаражних боків, проте, у задоволенні його заяв було відмовлено з посиланням на відсутність у Департаменту таких повноважень.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на те, що позивач звернувся до Департаменту із заявою щодо видачі будівельного паспорта для надбудови гаража, проте, як вказує представник відповідача, кооперативне гаражне будівництво не відносить до садибної забудови, а тому не може бути оформлене на підставі будівельного паспорта.

Не погоджуючись з доводами, викладеними у відзиві на позовну заяву, позивачем подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій останній послався на аналогічні обставини тим, що викладені у позовній заяві.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачу на праві власності належать гаражні бокси з підвалами НОМЕР_1 загальною площею 93,1 кв.м та НОМЕР_2 загальною площею 68,5 кв.м, що розташовані на земельній ділянці, яка знаходиться у користуванні кооперативу ОК «Космос-66» за адресою: АДРЕСА_3 , про що свідчать наявні в матеріалах справи копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

У 2020 році та березні 2021 року позивач звернувся до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з заявами щодо видачі будівельного паспорту для надбудови гаража, що розташований по АДРЕСА_3 , обслуговуючий кооператив «Космос-66», гаражний бокс № НОМЕР_1 у Солом`янському районі м. Києва.

Листами від 01 жовтня 2020 року №541/20/09/27-20 та від 13 березня 2021 року №155/21/07/27-21 позивача повідомлено про повернення пакету документів та відсутність правових підстав для видачі будівельного паспорту, з огляду на те, що відповідно до Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28 березня 2002 року №370/1804 «Про затвердження Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року», земельна ділянка за функціональним призначенням відноситься до території комунально-складської (а.с. 41, 15).

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у видачі будівельного паспорту протиправними, позивач звернувся до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до абзаців 1, 2 частини 1 статті 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт). Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 500 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Згідно пункту 1.1. Порядку видачі будівельного паспорту забудови, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05 липня 2011 року № 103 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25 лютого 2013 року № 66) (далі по тексту- Порядок №103), цей Порядок розроблений відповідно до статті 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і призначений для використання уповноваженими органами містобудування та архітектури та іншими суб`єктами містобудування при вирішенні питань забудови присадибних, дачних і садових земельних ділянок.

Пунктом 1.2. Порядку №103 передбачено, що будівельний паспорт забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт) визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель, споруд, гаражів, елементів інженерного захисту, благоустрою та озеленення на земельній ділянці.

У відповідності до пункту 2.1. Порядку №103 видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять: заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію; ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об`єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо); проект будівництва (за наявності); засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

Згідно з пунктами 2.3 - 2.4 Порядку №103 уповноважений орган містобудування та архітектури на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. Пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику з таких підстав: неподання повного пакета документів, визначених пунктом 2.1 або 2.2 цього розділу; невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Так, судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що гаражний бокс № НОМЕР_1 з підвалом загальною площею 93,1 кв.м, який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, розміщений на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні Обслуговуючого кооперативу «Космос-66» за адресою: АДРЕСА_2.

При цьому, слід наголосити, що згідно наявної в матеріалах справи копії довідки Обслуговуючого кооперативу «Космос-66» від 09 липня 2020 року, земельна ділянка, відведена кооперативу на підставі рішення Виконавчого комітету КМР депутатів трудящих №1588 від 01 листопада 1966 року, для організації на ній будівництва гаражів боксового типу (а.с. 32).

Як вбачається з рішення Київської міської ради від 12 березня 2020 року №250/8420 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки обслуговуючому кооперативу "Космос-66" на АДРЕСА_2 для експлуатації та обслуговування існуючих гаражів боксового типу» (https://kmr.ligazakon.net/document/mr200345$2020_03_12) кооперативу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_2 орієнтовною площею 2,55 га (земельна ділянка комунальної власності територіальної громади міста Києва) в оренду на 10 років для експлуатації та обслуговування існуючих гаражів боксового типу згідно з планом-схемою (додаток до рішення) (К-34168).

В свою чергу, слід також зазначити, що відповідно до Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28 березня 2002 року №370/1804 «Про затвердження Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року», земельна ділянка за функціональним призначенням відноситься до території комунально-складської.

Наведене в сукупності свідчить, що земельна ділянка, на якій розташовані належні позивачу гаражні бокси відноситься до земель комунальної власності територіальної громади міста Києва з цільовим призначенням: комунально-складська зона. В той час, як будівельний паспорт для надбудови гаража згідно з вимогами чинного законодавства може бути виготовлений та виданий виключно для забудови присадибних, дачних і садових земельних ділянок.

За таких підстав, суд доходить висновку про необгрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та, відповідно, відсутність правових підстав для їх задоволення.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід також зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірність вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Зважаючи, що у задоволенні позову позивача відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 72-77, 139, 241-245, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя К.Ю. Гарник