Справа № 640/9466/21
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2022 року м. Київ № 640/9466/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А.,

розглянувши у порядку спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2

до ІНФОРМАЦІЯ_1,

третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_5

про визнання протиправними і незаконними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту - відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_1 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі по тексту - третя особа), у якому просила:

- визнати протиправними і не законними дії відповідача - письмове повідомлення на адресу позивачки (без відповідного рішення) про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги та бездіяльність відповідача - нескладення і ненаправлення до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновку, щодо її обчислення і нарахування (виділення частки), для призначення і виплати Міністерством оборони України, малолітньому ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , сину загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 в районі міста Авдіївка Ясинуватського району Донецької області від вогнепального поранення голови з ушкодженням головного мозку, а його смерть пов`язана із виконанням обов`язків військової служби в особливий період по захисту Батьківщини при проведенні антитерористичної операції(АТО) в місці її проведення, одноразової грошової допомоги в розмірі - 250 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року в якому настала смерть військовослужбовця, 1/3 долі від 750 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року в якому настала смерть військовослужбовця, суми відшкодування такої допомоги, як члену сім`ї - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби;

- визнати право малолітнього ОСОБА_2 , сина загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 в районі міста Авдіївка Ясинуватського району Донецької області від вогнепального поранення голови з ушкодженням головного мозку, а його смерть пов`язана із виконанням обов`язків військової служби в особливий період по захисту Батьківщини при проведенні антитерористичної операції (АТО) в місці її проведення, на призначення та виплату Міністерством оборони України одноразової грошової допомоги в розмірі - 250 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року в якому настала смерть військовослужбовця, 1/3 долі від 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року в якому настала смерть військовослужбовця, суми відшкодування такої допомоги, як члену сім`ї - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/9466/21 за правилами спрощеного позовного провадження (письмового провадження); залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ІНФОРМАЦІЯ_5; у задоволенні клопотання позивачки про залучення Міністерства оборони України до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - відмовлено.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому ГУ ПФУ в м. Києві не погоджується із заявленими позовними вимогами, оскільки при вирішенні питання виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї батькам або утриманцям військовослужбовця ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок смерті, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, на підставі поданих документів було з`ясовано, що членами сім`ї - батьками або утриманцями являються мати ОСОБА_4 та батько ОСОБА_5 ; відповідно до повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 був неодружений та дітей не мав; виплату одноразової грошової допомоги було проведено відповідно до рішення комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум і наказу Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ; вказано, що позивачку було повідомлено про невідповідність наданих нею документів вимогам постанови КМУ №975 у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 звернулася за виплатою після призначення та виплати одноразової грошової допомоги, питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або у судовому порядку, а дії відповідача в межах спірних відносин є правомірними.

Третьою особою пояснень щодо заявлених позовних вимог не надано.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини справи.

Судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2017 року у справі №357/5074/17 встановлено факт батьківства ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження від 31 жовтня 2017 року серії НОМЕР_1 батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 вказано ОСОБА_3 .

Заявою від 09 квітня 2019 року позивачка звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_5 з проханням виплатити їй одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю (смертю) батька її сина ОСОБА_3 .

Листом ІНФОРМАЦІЯ_5 від 29 травня 2019 року №83/467 позивачці повернуто наданий нею пакет документів та повідомлено про його невідповідність Порядку « 975 у зв`язку із неможливістю подати позитивний висновок до Міністерства оборони України щодо виплати одноразової грошової допомоги; відповідно до абзацу 2 пункту 14 Порядку №975, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 звернулася за виплатою після призначення та виплати одноразової грошової допомоги, питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку; повідомлено, що виплата проведена відповідно до наказу військового комісаріату ІНФОРМАЦІЯ_1 «Про виплату одноразової грошової допомоги» від 17 серпня 2017 року №295.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ (далі по тексту - Закон №2232-ХІІ).

Статтею 41 Закону №2232-ХІІ визначено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон №2011-ХІІ).

Питання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві урегульоване нормами статті 16 цього Закону.

Так, відповідно до частини першої статті 16 Закону №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктами 1, 2 частини другої цієї статті Закону визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби), що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Наведене в сукупності дозволяє дійти висновку, що допомога виплачується, зокрема, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження, чи у разі смерті, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.

Судом встановлено, що факт настання смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Водночас, причиною відмови у поданні позитивного висновку до Міністерства оборони України щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідачем є пункт 14 Порядку №975, а саме: у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 звернулася за виплатою після призначення та виплати одноразової грошової допомоги, а тому питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку. Також позивачці повідомлено, що виплата проведена відповідно до наказу військового комісаріату ІНФОРМАЦІЯ_1 «Про виплату одноразової грошової допомоги» від 17 серпня 2017 року №295, на підтвердження чого матеріали справи містять копію зазначеного наказу.

Відповідно до абзацу 2 пункту 14 Порядку №975 якщо після призначення одноразової грошової допомоги за її одержанням звертаються інші особи (члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Судом встановлено та не спростовано сторонами у справі, що наказом Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17 серпня 2017 року №295 «Про виплату грошової допомоги членам сім`ї загиблого солдата ОСОБА_3 » членам сім`ї загиблого солдата ОСОБА_3 , а саме, мати - ОСОБА_4 , батько - ОСОБА_5 , мають право на одноразову грошову допомогу в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день загибелі (смерті) військовослужбовця у рівних долях кожному.

Тобто, станом на дату звернення позивачки до відповідача із заявою від 09 квітня 2019 року про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) батька її сина вказану одноразову грошову допомогу вже було призначено батькам ОСОБА_5 .

Таким чином, питання одержання допомоги іншими членами сім`ї загиблого, у спірному випадку позивачкою в інтересах неповнолітнього сина загиблого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , може бути вирішено за таких обставин лише у спосіб та у порядку, визначені абзацу 2 пункту 14 Порядку №975.

Щодо відсоткового розміру одноразової грошової допомоги, суд зазначає, що станом на дату смерті ОСОБА_3 21 березня 2017 року діяли положення Порядку №975, яким передбачалося, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату загибелі (смерті), рівними частками членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, з урахуванням чого наказом Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17 серпня 2017 року №295 членам сім`ї загиблого солдата ОСОБА_3 (мати, батько) правомірно виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день загибелі (смерті) військовослужбовця у рівних долях кожному.

Згідно з частиною першою статті 9, статтею 72, частинами першою, другою, п`ятою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач у спірних правовідносинах діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для визнання протиправними і не законними його дії.

Щодо вимоги позивача «визнати право…», слід наголосити на тому, що в силу положень частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

При цьому, розгляд вимоги «визнати за особою певне право» не віднесена до компетенції суду адміністративної юрисдикції. Так, у судовому порядку адміністративним судом перевіряються доводи учасників справи щодо наявності певного права особи, але така оцінка здійснюється з метою вирішення питання щодо наявності підстав для покладення на відповідача - суб`єкта владних повноважень обов`язку реалізувати таке право шляхом вчинення певних дій (утримання від певних дій) або прийняття відповідного рішення.

Водночас, таких вимог позивачем у цьому провадженні не заявлено, а підстави для виходу за межі позовних вимог у спірному випадку відсутні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов не підлягає задоволенню.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню позивачу не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2, 5-11, 73-77, 90, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному статтями 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 30 днів з моменту складення повного тексту

Суддя: Н.А. Добрівська