Справа № 2-а/1970/779/12
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2022-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 2-а/1970/779/12

адміністративне провадження № К/9901/32572/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О.О.,

суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області, управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі, третя особа - Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників про визнання бездіяльності протиправною та стягнення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Тернопільській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року (постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Кушнерика М.П., суддів Мікули О.І, Пліша М.А.)

УСТАНОВИВ:

І. Суть спору

1. У лютому 2012 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - Товариство, позивач, платник) звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі - Тернопільська ОДПІ, контролюючий орган, відповідач 1), управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі (далі - управління ДКС України, відповідач 2), третя особа: Міжрегіональне головне управління Державної фіскальної служби - Центральний офіс з обслуговування великих платників податків про визнання бездіяльності протиправною, стягнення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств в розмірі 710 896, 00 грн..

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги Товариство послалось на те, що у встановлений законом строк та спосіб звернулося до відповідача 1 з заявою про повернення надміру сплаченого податку на прибуток, однак відповідач, усупереч вимог податкового законодавства не вжив передбачених законом заходів, а саме не сформував та не подав до відповідача 2 відповідний висновок про повернення платнику наявної суми переплати.

ІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

3. Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2012 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

4. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2013 року скасовано постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2012 року та прийнято нову постанову, якою визнано протиправною бездіяльність Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції, що виявилась у невиконанні передбачених законодавством дій, заходів для повернення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств Публічному акціонерному товариству «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»; стягнуто з відповідного рахунку Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» суму надміру сплаченого податку на прибуток підприємств у розмірі 710 896 грн.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 травня 2015 року скасовано постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2012 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2013 року та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

6. Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від27 липня 2015 року адміністративний позов задоволено: стягнуто з Державного бюджету України на користьПублічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промисловий інвестиційний банк" суму надміру сплаченого податку на прибуток підприємств у сумі 710 896,00 грн.; стягнуто з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промисловий інвестиційний банк" судові витрати у розмірі 2 146 грн.

7. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2016 року змінено постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 липня 2015 року по справі №2-а/1970/779/12. Визнано протиправною бездіяльність Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції, що виявилась у невиконанні передбачених законодавством дій, заходів для повернення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств Публічному акціонерному товариству «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк». Стягнуто з відповідного рахунку Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» суму надмірно сплаченого податку на прибуток підприємств у розмірі 710896,00 гривень. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» судові витрати із сплати судового збору в сумі 3219,0 гривень.

8. Постановою Верховного Суду від 27 березня 2020 року скасовано постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2016 року. Справу направлено на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

9. Постановою Восьмого апеляційного адміністратвиного суду від 07 жовтня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишено без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 липня 2015 року у справі № 2-а/1970/779/12 - без змін.

10. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції з яким погодився суд апеляційної інстанції, зазначив про наявність підстав для стягнення з Державного бюджету України на користь товариства суми надмірно сплаченого податку на прибуток підприємств у сумі 710896,00 грн., з огляду на встановлений факт наявної надмірної сплати позивачем вказаного податку та дотримання платником установленого статтею 102 ПК України 1095 денного строку звернення з відповідною заявою, враховуючи, що перша дата сплати суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату є 14.05.2008, а з відповідною заявою про повернення надміру сплаченого податку на прибуток позивач звернувся 05.04.2011, що підтверджується датою на штампі контролюючого органу.

ІІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

11. Не погодившись з зазначеними рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач 1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати зазначені рішення судів попередніх інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

11.1. Підставою касаційного оскарження судового рішення суду апеляційної інстанції у цій справі скаржником зазначено неправильне застосування судом норм матеріального права у випадку, передбаченому пунктом 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

11.2. Податковий орган указує, що переплата з податку на прибуток у розмірі 710 896, 00 грн в інтегрованій картці платника відсутня, оскільки вже відшкодована позивачу, шляхом зарахування її частини у розмірі 251 846, 20 грн на виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 грудня 2013 року по справі №826/12630/13-а, а частини у розмірі 459 049, 80 грн в рахунок погашення податкового зобов`язання по декларації від 02.03.2015 №.

11.3. Крім того, податковий орган зазначає, що не надано жодної правової оцінки зазначеним доводам податкового органу, не спростовано та не підтверджено викладених в листі ГУ ДФС у Тернопільській області від 09.07.2015 року № 129/7/19-00-10-02-10, обставин щодо зарахування спірної суми переплати в рахунок погашення зобов`язання позивача.

12. Ухвалою Верховного Суду від 29 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

13. У відзиві на касаційну скаргу позивач проти її доводів заперечує, вважає, що суд першої та апеляційної інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги та просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, залишив без змін оскаржувані судові рішення.

14.11 січня 2021 року справа №2-а/1970/779/12 надійшла на адресу Верховного Суду.

IV. Установлені судами фактичні обставини справи

15. Суди попередніх інстанцій установили, що філією «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м.Тернополі» здійснювались платежі з податку на прибуток: 14.05.2008 на суму 80 771 грн, 14.05.2008 на суму 200 000 грн, 15.05.2008 на суму 80 000 грн, 16.05.2008 на суму 102 000 грн, 11.08.2008 на суму 349 088 грн, 24.09.2008 на суму 30 000 грн, 25.11.2008 на суму 275 050 грн, що підтверджується копіями відповідних платіжних доручень (а.с. 12-15, 17, 19).

16. У зв`язку з тим, що позивач помилково здійснив переплату з податку на прибуток за 2008 рік, Товариство неодноразово зверталося до відповідача з заявами про повернення надміру сплаченого податку, а саме:

- від 01.04.2011 №729, що отримана Тернопільською ОДПІ 05.04.2011 (а.с. 23);

- від 27.04.2011 №891, що отримана Тернопільською ОДПІ 27.04.2011 (а.с. 24);

- від 04.05.2011 №923, що отримана Тернопільською ОДПІ 04.05.2011 (а.с. 25);

- від 06.06.2011 №1156, що отримана Тернопільською ОДПІ 07.06.2011 (а.с. 26);

- від 12.07.2011 №1456, що отримана Тернопільською ОДПІ 12.07.2011 (а. с. 27);

- від 02.08.2011 №1694, що отримана Тернопільською ОДПІ 03.08.2011 (а. с. 28);

- від 11.11.2011 №2246, що отримана Тернопільською ОДПІ 11.11.2011 (а. с. 29);

- від 15.12.2011 №2729, що отримана Тернопільською ОДПІ 15.12.2011 (а. с. 30).

17. Згідно розрахунків податкових зобов`язань щодо сплати консалідованого податку на прибуток ЗАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" по філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Тернополі» за 11 місяців 2008 року від 11.12.2008 та за 2008 рік від 29.01.2009 податкове зобов`язання з податку на прибуток звітного періоду рахується від`ємним значенням в сумі 766 741 грн.

18. Згідно акту звірки розрахунків платника з бюджетом за період з 01.01.2011 по 31.12.2011 №27/7/19-020/1 по філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Тернополі» рахується від`ємне сальдо з податку на прибуток станом на 01.01.2011 на суму 766 741 грн, а станом на 31.12.2011 на суму 710 896 грн.

19. Факт наявності вказаної переплати та відсутність у Товариства податкового боргу контролюючим органом не заперечується.

20. Уважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невжиття заходів для повернення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Позиція Верховного Суду

21. Перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених ними фактичних обставин справи, колегія суддів КАС ВС виходить з наступного.

22. Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Податковим кодексом України (далі - ПК України, тут і надалі в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

23. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

24. Згідно з вимогами ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

25. Відповідно до вимог пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

26. Надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату (пп. 14.1.115, п. 14.1 ст. 14 ПК України).

27. Пунктом 57.1 статті 57 ПК України встановлено, що платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

28. Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань визначені положеннями ст. 43 ПК України.

29. Так, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

30. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

31. Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

32. Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

33. Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

34. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

35. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

36. Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

37. З аналізу наведених норм вбачається, що умовою повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, окрім відсутності податкового боргу у платника податку незалежно від виду боргу, є воля самого платника податків, яка виражається шляхом подачі до відповідного контролюючого органу заяви про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань.

38. Так, постановою Верховного Суду від 27.03.2020 року скасувавши постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2016 року покликався на неповноту з`ясування обставин справи і дійшов передчасного висновку, не забезпечив повного і всебічного з`ясування обставин в даній справі, не вжив визначених законодавством заходів, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Зокрема, судом апеляційної інстанції не надано жодної правової оцінки зазначеним доводам податкового органу, не спростовано та не підтверджено викладених в листі ГУ ДФС у Тернопільській області від 09.07.2015 року № 129/7/19-00-10-02-10, обставин щодо зарахування спірної суми переплати в рахунок погашення зобов`язання позивача.

39. Суд апеляційної інстанції зазначив, що під час розгляду справи, неодноразово зажадав у податкового органу документальне підтвердження обставин викладених у вищезазначеному листі, однак відповідач таке залишив без належного реагування. Тому суд апеляціної інстанції, відповідно до частини шостої статті 77 КАС України, вирішив справу на підставі наявних доказів.

40. Проте колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять процесуальних документів щодо витребовування доказів, з приводу зарахування спірної суми переплати в рахунок погашення зобов`язання позивача, зокрема листа ГУ ДФС у Тернопільській області від 09.07.2015 року № 129/7/19-00-10-02-10.

41. Оскільки зазначені вище обставини мають значення для правильного вирішення спору, колегія суддів Касаційного адміністративного суду дійшла висновку, що внаслідок неповного з`ясування обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, не забезпечив при цьому повного і всебічно з`ясування обставин в адміністративній справі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

42. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю і передати справу на новий розгляд.

43. Частиною першою статті 353 КАС України обумовлено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

44. Під час нового розгляду справи суду апеляційної інстанції необхідно відповідно до положень частини четвертої статті 9 КАС України вжити визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи, запропонувати сторонам надати докази на підтвердження їх доводів та заперечень, виконати вказівки Верховного Суду, викладені у постанові від 27 березня 2020 року та від 17 серпня 2022 року.

45. Ураховуючи вищевикладене, керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області задовольнити частково.

2. Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року - скасувати, справу №2-а/1970/779/12 направити на новий розгляд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

Головуючий О.О. Шишов

Судді І.В. Дашутін

М.М. Яковенко