Справа № 640/35938/21
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2022-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

01 липня 2022 року м. Київ № 640/35938/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Бояринцева М.А., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про відвід судді Бояринцевої М.А. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Комісії з щорічного оцінювання Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у складі Ларіної Таміли Олександрівни, Мельник Ольги Юріївна, Керівника Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом (з урахуванням об"єднаних позовних вимог), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення комісії у складі: Директора Департаменту моніторингу економічних прав Ларіної Т.О., в.о. заступника директора Департаменту моніторингу економічних прав - начальника відділу права на безпечне довкілля Мельник О.Ю. щодо оцінювання результатів виконання завдань державним службовцем ОСОБА_1 , яка займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2021 рік, прийнятого 02.11.2021 року;

визнати бездіяльність Керівника Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Федорович Н.В. протиправною та зобов`язати відповідно до статті 65 Закону України «Про державну службу» притягнути до дисциплінарної відповідальності членів комісії з щорічного оцінювання: директора Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Ларіну Т.О. , головного спеціаліста відділу права на безпечне довкілля Департаменту моніторингу економічних прав Мельник О.Ю.

визнати протиправним та скасувати наказ Уповноваженого Верховної Ради з прав людини «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів виконання завдань державних службовців Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України, які займають посади державної служби категорії «Б» або «В» за 2021 рік» від 16.12.2021 № 1562/К в частині затвердження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності ОСОБА_1 ;

визнати протиправним та скасувати наказ Уповноваженого Верховної Ради з прав людини «Про звільнення ОСОБА_1 » від 23.12.2021 № 1595/К;

поновити на посаді головного спеціаліста відділу права на безпечне довкілля Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

стягнути з Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини () на користь позивача ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24.12.2021 по дату поновлення на посаді.

Ухвалою суду від 08.12.2021 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 22.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 25.01.2022 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 25.01.2022 частково задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів.

Ухвалою суду від 25.01.2022 об`єднано до спільного розгляду і вирішення адміністративні справи №640/35938/21 та № 640/511/22.

Ухвалою суду від 20.06.2022 відмовлено у задоволенні клопотання позивачки про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 20.06.2022 прийнято до розгляду заяви позивачки від 14.02.2022 про збільшення позовних вимог та про зміну позовних вимог.

Ухвалою суду від 20.06.2022 задоволено клопотання позивачки про залучення співвідповідача; залучено до участі у справі в якості співвідповідача Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (місцезнаходження: 01008, місто Київ, вул. Інститутська, будинок 21/8).

Ухвалою суду від 20.06.2022 відмовлено у задоволенні клопотань позивачки від 28.01.2022 та від 14.02.2022 щодо виклику свідків.

29.06.2022 на адресу суду від позивачки надійшла заява про відвід судді Бояринцевої М.А.

Згідно з пунктом 3 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід (пункт 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України).

Надаючи оцінку обґрунтованості заявленого відводу, суд виходить з наступного.

Підстави для відводу судді передбачені статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частина 3 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною 1 статті 37 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно до вимог частини 1 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи (частина 2 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частиною 4 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Як зазначено позивачкою, фактичною підставою для відводу судді Бояринцевої М.А. слугувало те, що суддя протягом тривалого часу намагалася затягнути розгляд справи.

Зокрема, зазначено, що ухвалою суду від 08.12.2021 позивачці відмовлено у вжитті заходів забезпечення позову, чим надано «зелене світло» щодо вчинення відповідачами подальших дій для звільнення позивачки.

Крім того, ухвалою суду від 20.06.2022 залучено до участі у справі співвідповідачем - Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, зобов`язано надіслати відповідні матеріали позову, встановлено терміни 15-денний для подачі відзиву, доказів, відповіді на відзив та доказів по справі. Проте, суддею не конкретизовано якому саме Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини направляти матеріали справи, екс - Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини Денісовій Л.Л., яка звільнена відповідно до постанови Верховної Ради України від 31.05.2022 № 7421, чи Уповноваженому з прав людини, якого ще не призначено і кого буде призначено у майбутньому.

Також ухвалою суду від 20.06.2022 відмовлено у задоволенні клопотань позивачки про виклик та допит чотирьох осіб в якості свідків, що працювали в Секретаріаті Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, яким відомі обставини, що мають значення для встановлення істини по справі.

Додатково зазначено, що суддею Бояринцевою М.А. 12.06.2022 розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження позов Денісової Л.Л. до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправними та скасування рішень та прийнято рішення щодо його задоволення (справа № 640/19806/18).

Наведене, на переконання позивачки, є доказом наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суду.

Суд зауважує, що відповідно до частини четвертої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того, згідно з роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п. 10 Постанови № 8 від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади", процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, не може бути підставою для відводу судді незгода з його процесуальними діями, що своєю чергою приводить до висновку про припущення з боку позивачки про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

З аналогічних підстав, не може бути підставою для відводу покликання позивачки на рішення судді в іншій справі.

Також суд звертає увагу, що тривалий розгляд справи при надмірній завантаженості суду не може свідчити про наявність обґрунтованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суду при розгляді даної адміністративної справи.

Ураховуючи наведене, суд вважає заявлений відвід необґрунтованим.

Згідно з частиною четвертою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відтак, враховуючи необґрунтованість та безпідставність заявленого відводу, справу разом із заявою про відвід слід передати на автоматичний розподіл для визначення судді в порядку ч. 1 ст. 31 КАС України для вирішення питання про відвід.

Керуючись статтями 36, 37, 40, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати заявлений позивачкою відвід судді Бояринцевої М.А. в адміністративній справі №640/35938/21 - необґрунтованим.

2. Передати адміністративну справу №640/35938/21 для реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду та визначення судді для розгляду заяви про відвід.

3. Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя М.А. Бояринцева