Справа № 320/15475/21
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2022-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРОНАХІМ" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРОНАХІМ" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
Товариство з обмеженою відповідальністю "КОРОНАХІМ" звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області з вимогами:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №4219/0901 від 15.03.2021, винесене Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №4223/0901 від 15.03.2021, винесене Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 адміністративний позов задоволено повністю.

26.07.2022 на адресу суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та стягнення з Головного управління Державної податкової служби у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРОНАХІМ" понесених витрат на правничу допомогу в сумі 42200,40 грн.

Згідно з акту Київського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 вбачається, що 26.07.2022 до суду надійшла вказана вище заява та була зареєстрована у комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» Київського окружного адміністративного суду 26.07.2022 та передана головуючому судді Щавінському В.Р. 01.08.2022 для подальшого розгляду.

Розгляд питання щодо винесення додаткового рішення у адміністративній справі №320/15475/21 стосовно витрат на правничу допомогу призначено на 11.08.2022.

Відповідач надав до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про судові витрати, у яких вказав, що позивачем надано на розгляд суду договір про надання правової допомоги та додаткову угоду, як документи, які підтверджують витрати, проте вони не містять інформації щодо супроводження справи №320/15475/21, що унеможливлює всебічно та в повному обсязі ідентифікувати конкретно наданні послуги адвокатом позивачу. Зауважив, що така інформація відсутня і у акті здачі-прийманні наданих послуг. Вважає, що у зв`язку із вказаним, встановити реальний перелік наданих юридичних послуг адвокатом щодо конкретного виду спору унеможливлюється та ускладнюється.

Крім того вказав, що є необґрунтованим врахування адвокатом позивача до судових витрат подання до суду відповіді на відзив, оскільки це є правом, а не обов`язком. Також, стверджує, що включення до витрат на правничу допомогу усних та письмових консультацій адвоката позивачу щодо діючого законодавства,підготовка господарських договорів та консультування з приводу укладення договорів, аналіз судової практики, підготовка проектів листів, претензій, що включенні до акту приймання-здачі наданих послуг від 18.07.2022 не стосуються даної справи та здійснювались згідно договору про надання юридичних послуг позивачу, що містять загальний характер та ніяким чином не пов`язанні з розглядом справи №320/15475/21, а тому не підлягають задоволенню.

На думку відповідача, домовленість сторін, яка викладена у п.1.3 додаткової угоди №1 від 29.01.2021 до договору про надання юридичних послуг від 22.03.2021, якою передбачено виплату винагороди у розмірі 31700,40 грн., тобто 2% від ціни позову. Вважає, що така домовленість є додатковою, добровільною та з власної ініціативи, а тому не підлягає відшкодуванню за рахунок коштів державного бюджету.

Протокольною ухвалою від 11.08.2022, суд зобов`язав представника позивача надати більш конкретизовані пояснення та/або розрахунки щодо витрат на правничу допомогу, та відклав судове засідання на 17.08.2022.

До суду від представника позивача надійшов розрахунок розміру судових витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката.

Також від відповідача до суду надійшли додаткові пояснення до заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про судові витрати. У даних поясненнях представник відповідача вказав, що заява про ухвалення додаткового рішення про судові витрати є безпідставною, необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

У зв`язку із надходженням до суду додаткових доказів та пояснень, суд вирішив відкласти судове засідання на 18.08.2022.

Сторони про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином повідомлені, явку у судове засідання своїх представників не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили.

Протокольною ухвалою від 18.08.2022, суд вирішив розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат здійснювати у порядку письмового провадження.

Вирішуючи питання про стягнення відповідних судових витрат суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини третьої статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, вказана вимога щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16.04.2019 у справі №817/1889/17, а також підтверджена Великою Палатою Верховного Суду в пункті 53 додаткової постанови від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Згідно з частинами третьою та п`ятою статті 143 КАС якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною третьою статті 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положенням частини першої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається з пункту 1 частини третьої статті 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

З наведеної норми вбачається, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Отже, розподілу підлягає навіть кредиторська заборгованість позивача перед адвокатом зі сплати витрат на професійну правничу допомогу, надання якої підтверджується відповідними доказами.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 85211544) та постанові від 20.12.2019 у справі №903/125/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 86504028).

Відповідно до положень частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 6 статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною сьомою статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведених положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний з позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.09.2018 у справі №810/4749/15 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 76397938).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії", заява №34884/97, п.30).

У пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Водночас, надання такої оцінки можливо, виходячи з аналізу частини шостої статті 134 КАС України, виключно у разі наявності відповідного клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.12.2019 у справі №520/1849/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 86504176).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі Закон №5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ч.1 ст.1 Закону №5076).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону №5076).

Статтею 19 Закону №5076 визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до статті 30 Закону №5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що 22.03.2021 між ТОВ «КОРОНАХІМ», в особі директора Русакова Д.С. (Клієнт або Замовник) та адвокатом Франчука А.В. (Адвокат) укладено договір про надання юридичних послуг, за умовами якого адвокат зобов`язується за дорученням Замовника надати йому юридичні послуги у вигляді усних та письмових консультацій, правового аналізу договорів та інших правових документів, а також на підставі окремих додаткових угод до цього договору представництво (захист) інтересів Замовника у судах будь-якої юрисдикції та інстанцій, а Замовник зобов`язується оплатити зазначенні послуги.

Відповідно до пункту 2.1 договору Адвокат надає послуги шляхом:

- усних та /або письмових консультацій щодо діючого законодавства;

- підготовки проектів господарських договорів:

- правового аналізу та консультування з приводу укладених договорів;

- аналізу судової практики;

- збору доказів; .

- підготовки проектів листів, претензій, наказів і т.п,;

- складання позовних заяв, відповідей на відзиви, письмових пояснень, а також інших необхідних у зв`язку із виконанням умов договору документів процесуального та правового характеру;

- представництва інтересів Замовника в суді.

Інші юридичні послуги, замовлені Замовником.

Згідно з пунктом 3.1 договору за послуги, як надаються Адвокатом за цим договором, Замовник сплачує Адвокату авансом щомісяця 15000,00 грн. без ПДВ, шляхом перерахування вказаної суми на рахунок Адвоката.

Окрім оплати роботи, Замовник відшкодовує Адвокату усі понесені накладні витрати, підтвердженні документально або заздалегідь погодженні (п. 3.2 договору).

У подальшому, між сторонами підписана Додаткова угода №1 від 29.10.2021 до договору про надання юридичних послуг від 22.03.2021.

Так, у Додатковій угоді №1 від 29.10.2021 вказано, що Адвокат зобов`язується надати Замовнику консультативні та інші юридичні послуги з опрацювання правової позиції та складання адміністративного позову Клієнта до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Київській області №4219/0901 та №4223/0901 від 15.03.2021 про нарахування штрафних санкцій на загальну суму 1585020,00 грн., а також представництва (захисту) інтересів Замовника у Київському окружному адміністративному суді за вказаним позовом, а Замовник зобов`язується оплатити зазначені послуги (п. 1.1.).

За послуги Адвоката Замовник сплачує авансом винагороду у розмірі 50000,00 грн. Кінцева вартість послуг визначається з розрахунку 1000,00 гри. за одну годину роботи та 1000,00 грн., за одне судове засідання (п. 1.2.).

Сторони погодили, що у разі прийняття судом першої інстанції рішення на користь Клієнта (досягнення позитивного рішення у справі) Клієнт сплачує на користь Адвоката додаткову винагороду у розмірі 2 (двох) % від суми штрафних санкцій, які є предметом оскарження. Така оплата здійснюється за рахунок отриманого згідно п.1.2. авансу. У випадку ухвалення судового рішення про відмову у позові, різниш між авансом та сумою, визначеною згідно п. 1.2. підлягає поверненню Замовнику (або повертається пропорційно до незадоволеної частини позовних вимог) (п. 1.3.).

Приймаючи до уваги різноманітність об`єктивних факторів, які впливають на результат роботи Адвоката, погоджуючись з тим, що професіоналізм та добросовісність Адвоката не є єдиною визначальною умовою позитивного результату, сторони домовились, що робота Адвоката має бути оплачена у розмірі, встановленому п. 1.2. незалежно від результатів роботи Адвоката за умови добросовісного виконання ним своїх зобов`язань. У випадку наявності зауважень з боку Клієнта до роботи Адвоката, він зобов`язаний письмово повідомити про це Адвоката. В іншому випадку робота Адвоката підлягає безумовній оплаті (п. 1.4.).

Окрім оплати роботи. Замовник відшкодовує Адвокату усі понесені накладні витрати, підтверджені документально або заздалегідь погоджені (п. 1.5.).

Зобов`язання Замовника щодо оплати роботи Адвоката зберігаються до повної оплати (п. 1.6.).

Додаткова угода №1 набуває чинності з моменту підписання сторонами та є невід`ємною частиною Договору про надання юридичних послуг від 22.03.2021 (п. 1.7.).

Враховуючи вказане, твердження відповідача, що на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано на розгляд суду договір про надання правової допомоги та додаткову угоду, які не містять інформації щодо супроводження справи №320/15475/21, що унеможливлює всебічно та в повному обсязі ідентифікувати конкретно наданні послуги адвокатом позивачу, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки у п.1.1 Додаткової угоди №1 чітко вказано, що: «Адвокат зобов`язується надати Замовнику консультативні та інші юридичні послуги з опрацювання правової позиції та складання адміністративного позову Клієнта до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Київській області №4219/0901 та №4223/0901 від 15.03.2021 про нарахування штрафних санкцій на загальну суму 1585020,00 грн., а також представництва (захисту) інтересів Замовника у Київському окружному адміністративному суді за вказаним позовом, а Замовник зобов`язується оплатити зазначені послуги».

Крім того, позивачем на підтвердження заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу надано до суду копію договору про надання юридичних послуг від 22.03.2021, копію додаткової угоди №1 від 29.10.2021 до договору про надання юридичних послуг від 22.03.2021, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2997/10 від 24.11.2005, виданого на ім`я ОСОБА_1 , ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1200211 від 19.01.2022, копії акту про приймання-передачі наданих послуг від 18.07.2022, рахунка №14/01/22-1 від 14.01.2022.

Як вбачається з акту про приймання-передачі наданих юридичних послуг від 18.07.2022 адвокатом були надані позивачеві наступні послуги за Додатковою угодою №1:

- вивчення документів та судової практики, необхідних для складання позовної заяви, збір доказів 2 години 2000,00 грн.;

- складання позовної заяви 3 години 3000,00 грн.;

- опрацювання та надання правого аналізу відзиву ГУ ДПС у Київській області у справі №320/15475/21 0,5 години 500,00 грн.;

- складання та направлення до Київського окружного адміністративного суду відповіді на відзив ГУ ДПС у Київській області у справі №320/15475/21 2 години 2000,00 грн.;

- представництво інтересів Замовника 10.03.2022, 14.06.2022 та 18.07.2022 у Київському окружному адміністративному суді у справі №320/15475/21 3 засідання 3000,00 грн.

Суд зазначає, що такі види послуг Адвоката, як: вивчення документів та судової практики, необхідних для складання позовної заяви, збір доказів; опрацювання та надання правого аналізу відзиву ГУ ДПС у Київській області у справі №320/15475/21, - не є окремими процесуальними діями, а є діями, що направлені на досягнення одного результату, яким в даному випадку є складання та подання до суду документів по справі (позовної заяви та відповіді на відзив).

На думку суду, вказані дії є єдиним процесом опрацювання та підготовки позовної заяви, письмових доказів до позовної заяви та відповіді на відзив, необхідних для обґрунтування правової позиції позивача у справі, а тому суд критично оцінює їх виокремлення адвокатом в якості окремих послуг.

Щодо віднесення позивачем до витрат суму гонорару (додаткової винагороди) за виконані послуги у розмірі 31700,40 грн., суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 1.3 додаткової угоди №1 від 29.10.2021 до договору про надання юридичних послуг від 22.03.2021, сторони погодили, що у разі прийняття судом першої інстанції рішення на користь Клієнта (досягнення позитивного рішення у справі) Клієнт сплачує на користь Адвоката додаткову винагороду у розмірі 2 (двох) % від суми штрафних санкцій, які є предметом оскарження. Така оплата здійснюється за рахунок отриманого згідно п.1.2. авансу. У випадку ухвалення судового рішення про відмову у позові, різниш між авансом та сумою, визначеною згідно п. 1.2. підлягає поверненню Замовнику (або повертається пропорційно до незадоволеної частини позовних вимог).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року («East/West Alliance Limited v. Ukraine», заява №19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» («Iatridis v. Greece», заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 зазначила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» («Pakdemirli v. Turkey», заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72) (пункт 5.43 постанови).

Також Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення між ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Дослідивши надані позивачем документи, враховуючи наведені норми права та судову практику, суд дійшов висновку про відповідність зазначеним вимогам нормативних актів та судовій практиці Верховного Суду визначеного у додатковій угоді №1 від 29.10.2021 до договору про надання юридичних послуг від 22.03.2021 розміру гонорару (додаткової винагороди) за виконані послуги (31700,40 грн.).

Таким чином, загальна сума витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Київській області, становить 39700,40 грн.

Таким чином, заява ТОВ «КОРОНАХІМ» про ухвалення додаткового рішення про судові витрати підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 139, 143, 252 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРОНАХІМ" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в адміністративній справі №320/15475/21 задовольнити частково.

2. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРОНАХІМ" (код ЄДРПОУ - 40318815) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 39700,40 грн. (тридцять дев`ять тисяч сімсот грн. 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у Київській області (код ЄДРПОУ - 44096797).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.