Справа № 160/7600/22
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2022-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2022 року Справа № 160/7600/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
30.05.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, у якому позивач просить суд:
- визнати незаконним та скасувати пункт 1 Наказу начальника Головного управління національної поліції в Донецькій області Осипенка Р., № 419 від 06.04.2022 року, яким поліцейського відділення № 1 взводу № 2 роти № 2 батальйону конвойної служби Головного управління національної поліції в Донецькій області ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції;
- визнати незаконним та скасувати Наказ начальника Головного управління національної поліції в Донецькій області Осипенка Р., від 06.04.2022 № 164 о/с «По особовому складу» в частині звільнення поліцейського відділення № 1 взводу № 2 роти № 2 батальйону конвойної служби Головного управління національної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію»;
В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на те, що 20 січня поточного року ОСОБА_1 було прийнято на службу на посаду поліцейського відділення № 1 взводу № 2 роти № 2 батальйону конвойної служби Головного управління національної поліції в Донецькій області. 20 березня цього року через автотранспортну аварію позивач отримав травму ноги. Першу медичну допомогу отримав в Мирноградській міській лікарні. Через наявність бойових дій в м. Вугледар, зміг з`явитися для отримання лікарняних документів пізніше, а саме - 02 квітня поточного року. Самостійно звернувся до Курахівської міської лікарні Донецької області. Був оглянути черговим травматологом та госпіталізований для подальшого лікування до відділення лікарні. Протягом 10 днів позивач проходив стаціонарне лікування (у період з 02 по 11 квітня 2022 року). У зв`язку з евакуацією лікарні ОСОБА_1 було виписано на амбулаторне лікування під наглядом травматолога за місцем евакуації. Через деякий час, позивач переїхав як внутрішньо переміщена особа до м. Жовті Води Дніпропетровської області для постійного проживання, і лише там зміг отримати довідку про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів ВС. Період звільнення позивача від служби в довідці був вказаний з 11 по 29 квітня 2022 року. Під час проходження лікування позивачеві стало відомо, що 06 квітня 2022 року його було звільнено зі служби наказом № 164 о/с від 06.04.2022 р., виданим Головним управління національної поліції в Донецькій області. Звільнення відбулося відповідно до п.6 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію». Також відповідно до наказу № 419 від 06 квітня 2022 року до ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення за, ніби то, порушення службової дисципліни. Позивач вказує, що намагався зв`язатися зі своїм керівництвом та прояснити ситуації, проте нічого, окрім копії наказів, надісланих йому засобами електронного зв`язку не отримав, жодних пояснень у нього не відбирали, та навіть не намагалися розібратися в ситуації.
Позивач вважає своє звільнення з лав Національної поліції незаконним, оскільки відповідні наказ ґрунтуються на результатах службового розслідування, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи. Окрім того, при прийнятті рішення щодо звільнення ОСОБА_2 керівництвом в порушення вимог статті 14 Дисциплінарного статуту ОВС не було враховано, що. кримінальне правопорушення, передбачене частиною першої статті 286 КК України не було ним вчинене. Порушень дисципліни та/або невиконання службових обов`язків, на думку позивача, він особисто не допускав та відповідаю займаній посаді, що стало підставою для звернення із означеним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.06.2022:
- поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання незаконними та скасування пункту 1 наказу від 06.04.2022 № 419 та наказу від 06.04.2022 № 164 о/с, поновлення ОСОБА_1 на посаді поліцейського відділення № 1 взводу № 2 роти № 2 батальйону конвойної служби Головного управління національної поліції в Донецькій області з 06 квітня 2022 року та стягнення з Головного управління національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 24 131, 45 грн.;
- прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в адміністративній справі №160/7600/22;
- встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали на подання відзиву на позов та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем;
- витребувано від Головного управління Національної поліції в Донецькій області для залучення до матеріалів справи належним чином засвідчені копії додаткових доказів та встановлено строк до 06 липня 2022 року.
За даними КП «ДСС» копію ухвали про відкриття провадження 06.06.2022 о 20:49 надіслало одержувачу - Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області за допомогою підсистеми «Електронний суд» в його електронний кабінет, що підтверджується матеріалами справи. Тобто, строк на подання відзиву до 21.06.2022. Разом із цим, доказів доставлення в електронний кабінет відповідача копії адміністративного позову КП «ДСС» не містять.
07.06.2022 копію ухвали направлена на електронні адреси учасників справи, відповідачу - разом із копією адміністративного позову, що підтверджується матеріалами справи.
17.06.2022 через систему «Електронний суд» від представника відповідача - Гетьманенко О.П. надійшло клопотання про надання додаткового строку для подання відзиву на позовну заяву, в якій заявник просив:
- задовольнити клопотання та надати Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області додатковий строк для направлення до суду та позивачу відзиву з додатками до нього;
- надати Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області додатковий строк для направлення до суду та позивачу витребуваних, в ухвалі від 03.06.2022, доказів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 клопотання представника Головного управління Національної поліції в Донецькій області про продовження процесуального строку на подання відзиву в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено, а саме:
- продовжено Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області строк на надання відзиву на позов та доказів, встановлений ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.06.2022;
- встановлено Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області строк на подання відзиву та доказів протягом 15-ти днів з дня отримання копії вказаної ухвали.
За даними КП «ДСС» копію означеної ухвали 22.06.2022 о 21:33 надіслало одержувачу - Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області за допомогою підсистеми «Електронний суд» в його електронний кабінет, що підтверджується матеріалами справи. Тобто, строк на подання відзиву та доказів до 08.07.2022.
06.07.2022 засобами телекомунікаційного зв`язку до суду від Головного управління Національної поліції у Донецькій області надійшов відзив на позов, у якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні.
В обґрунтування заявленої правової позиції відповідачем зазначено, що відповідно до змісту позовної заяви, позивач не порушував службову Дисципліну, а їхав до с. Георгіївка Марийського району Донецької області рятувати свою сім`ю від артобстрілу, дорожньо-транспортна пригода сталась не з його вини. За даним фактом відкрито кримінальне провадження, рішення у якому ще не прийняте. У зв`язку з чим, на думку позивача його незаконно звільнено зі служби в поліції. Проте, відповідач вважає за необхідне наголосити про те, що обставини, наведені позивачем у заяві не відповідають дійсності. Крім того, наведені позивачем норми законодавства не регулюють спірні правовідносини та правові висновки врахуванню не підлягають, у зв`язку з тим, що спірні правовідносини не є подібними, адже врегульовані різним законодавством.
Так, відповідач посилається на те, що 20.03.2022 о 21:58 до чергової частини Покровського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення про те, що на автошляху в напрямку м. Покровська з м. Селидове, біля мосту сталося дорожньо-транспортна пригода за участю автобуса марки «ЛАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та автомобіля марки «CHEVROLET LACCETTI» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача. Того ж дня вказане повідомлення було зареєстровано до ІТС ІПНП Покровського РУП ГУНП в області за №3393, та на місце події направлено наряд ГРПП та СОГ - у складі інспектора ВРПП Покровського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12, поліцейського ВРПП Покровського РУП ГУНП в області старшого сержанта поліції ОСОБА_4 та слідчого СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції О. Демитренко. На місці події позивач відмовився надавати пояснення СОГ та ГРПП. Поліцейські ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , які прибули на місце події виявили на задньому сидінні автомобіля «Chevrolet Laccetti» позивача, який знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, при спілкуванні з останнім він пред`явив довідку де вказано, що він є працівником поліції. При цьому, водій автобуса «ЛАЗ» вказав що за кермом автомобіля «Chevrolet Laccetti» н.з. НОМЕР_2 перебував саме позивач. У свою чергу, поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_18 20.03.2022 о 22:30, були направленні до Покровської ЦМЛ для надання допомоги екіпажу, який знаходився на ДТП біля с. Даченське (ОСОБА_12 та ОСОБА_4) для фіксації відмови проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння водієм позивачем, який керуючи автомобілем Шевроле Лачеті д.н.з. НОМЕР_2 скоїв ДТП, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження. По приїзду вказаних поліцейських до лікарні, позивач перебував у автомобілі швидкої медичної допомоги. Під час спілкування, позивач відмовився проходити огляд на наявність алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, проте здав кров, ще до проїзду наряду поліції. Зазначені поліцейські під час розмови з позивачем не помітили у нього наявність стану сп`яніння, однак під час спілкування з медичними сестрами, останні повідомляли про чутний різких запах алкоголю з ротової порожнини позивача. У свою чергу, медична сестра Покровської ЦРЛ ОСОБА_5 пояснила, що 20.03.2022 о 21:40 до лікарні було доставлено позивача, який потрапив у ДТП, де був водієм одного з транспортних засобів. Під час надання ОСОБА_6 медичної допомоги з його ротової порожнини було чутно запах алкоголю. У подальшому ОСОБА_2 здав аналіз крові для проходження аналізу. Відповідно до епікризу історії хвороби № 1523/170 хворий ОСОБА_2 мав запах алкоголю з ротової порожнини та зі слів останнього вживав алкогольні напої, однак яку саме кількість не вказав. 21.03.2022 наказом ГУНП в області № 381 призначено службове розслідування. Під час проведення службового розслідування позивач пояснив члену дисциплінарної комісії про те, що 20.03.2022 він знаходився у гуртожитку в м. Покровськ в ночі йому подзвонили рідні, які перебували у с. Георгіївка Марийського району і повідомили, що по селищу почався масивний обстріл артилерією. У зв`язку з цим він вирішив поїхати та вивезти рідних з села, сів у свій автомобіль «Chevrolet Laccetti» та поїхав, під час руху на автомобілі він не помітив спереду їдучого автобуса внаслідок чого сталося зіткнення. Внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження. Після чого на місце події приїхала карета ШМД і його доставили до ЦМЛ м. Покровськ для надання медичної допомоги, а у подальшому до травматологічного відділення Мирноградської ЦРЛ. Наступного дня він виписався закрив лікарняний і поїхав, за місцем мешкання у с. Георгіїївка. На питання чи перебував він у стані алкогольного або іншого сп`яніння, останній пояснив, що не перебував, на питання а чому тоді в нього з порожнини рота був запах алкоголю, пояснив що в нього була зубна біль і він поклав у рот ватку зі спиртом. На теперішній час він перебував за місцем мешкання, лікарняний за місцем мешкання не відкривав. При цьому, своєму керівництву, а саме заступнику начальника БКС ГУНП в Донецькій області майору поліції ОСОБА_8 позивач пояснив, що їхав евакуювати своїх близьких з м. Мар`їнка. Однак у зв`язку із сильними обстрілами, його не пропустили на блок посту і рухаючись у бік м. Покровська він потрапив у ДТП. Як саме трапилось ДТП Масюченко пояснити не зміг.
Відповідач посилається на те, що проведеним службовим розслідуванням було встановлено, що позивач не доповів керівництву БКС ГУНП в Донецькій області про те, що покине територію дислокації підрозділу, порушив розпорядження голови Донецької обласної військової адміністрації «Про запровадження комендантської години на території Донецької області з 18:00 до 06:00», а саме о 21:00 поїхав за межі м. Покровська, де при невстановлених обставинах вчинив ДТП, яке могло спричинити тяжкі наслідки для оточуючих, внаслідок якої отримав тілесні ушкодження. Враховуючи вищевказані обставини ОСОБА_2 вчинив дисциплінарний проступок в умовах дії воєнного стану, що підриває авторитет Національної поліції України. Таким чином, позивача було правомірно притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції за недотримання вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п. 5 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що негативно впливає на формування іміджу Національної поліції України та підриває її авторитет. Позивач, вступивши на службу в поліцію, у відповідності до ст. 64 ЗУ «Про Національну поліцію» склав Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувані свої службові обов`язки».
На думку відповідача, позивач, будучи поліцейським мав неухильно дотримуватись законодавство, формувати у населення правову культуру та негативне ставлення до суспільно небезпечних явищ, піднімати імідж поліції, але нехтуючи вказаними положеннями, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на своєму автомобілі (яке є джерелом підвищеної небезпеки) скоїв ДТП, наразивши на небезпеку інших громадян. Однак, позивач своїми діями, що призвели до ДТП, підірвав авторитет та імідж, взагалі зганьбив орган поліцію у той час, коли його колеги з 24.02.2022 без вихідних боронять свою Батьківщину, під обстрілами допомагають мешканцям Донецької області евакуйовуватись, розвозять гуманітарну допомогу. Так, не жалкуючи свого життя та здоров`я, з 24.02.2022 до 21.03.2022 загинуло 5 поліцейських, поранення отримали - 35 та безвісно зник - 1 поліцейський ГУНП в Донецькій області. А загалом, за весь час воєнного стану загинуло - 7 поліцейських, поранення отримало -11 та безвісного зникло - 461 поліцейський ГУНП в Донецькій області. Однак, незважаючи на це надважке (через бойові дії на території Донецької області) становище позивач зрадив не лише своїх колег, а й мешканців Донеччини та Присягу поліцейського.
Відповідач вважає важливим для вирішення зазначеного спору звернути увагу суду на постійні намагання позивача ввести усіх, у тому числі й суд, в оману. Так, відповідно до матеріалів службового розслідування позивач надав суперечливі пояснення опитувачам щодо обставин ДТП, причин його (позивача) знаходження поза межами місця дислокації та ще й під час комендантської години, а також щодо факту вживання ним спиртних напоїв. Крім того, позивач особисто надає до суду Виписку із історії хвороби № 221, зі змісту якої вбачається, що позивач збрехав лікарям щодо обставин отримання поранення.
Відповідач вважає, що доводи позивача про те, що рішення у кримінальному провадженні на цей час не прийняте і тому його незаконно звільнили зі служби в поліції, на нашу думку, не можуть бути прийняті до уваги. Адже, рішення про захід впливу у вигляді звільнення зі служби вжито до позивача за дії, які виразились у скоєнні проступку, що підриває авторитет поліції та її працівників в очах громадськості, порушенні стики поведінки поліцейського. Позивач, на думку відповідача, посилаючись на «презумпцію невинуватості», помилково вважає, що його притягнено до дисциплінарної відповідальності, і відповідно, звільнено зі служби в поліції у зв`язку із відкриттям кримінальної відповідальності. Наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності ґрунтується на самостійних підставах та ніяким чином не відноситься до встановлення в його діях вини або невинуватості у скоєнні злочину, що є компетенцією органів досудового розслідування та суду.
Відповідач вказує, що позивач зазначає, що під час службового розслідування його не опитували, тобто не було права на захист. Із зазначеним погодитись неможливо, оскільки, по-перше, позивач особисто надав пояснення члену дисциплінарної комісії, що підтверджується матеріалами службового розслідування, а по-друге, відповідно до вказаних вище вимог ЗУ «Про Національну поліцію» та Статуту поліцейський зобов`язаний знати та дотримуватись законодавства з питань проходження служби. У свою чергу, позивач не вжив жодних заходів, щоб прибути для надання пояснень. Крім того, він навіть не направляв жодних заяв, клопотань тощо дисциплінарній комісії або скарг керівнику ГУНП в області на, начебто, її неправомірні дії. Крім того, позивач особисто зазначив, що він не перебував на лікарняному. Однак, позивач і не перебував на місці несення служби, не виконував службові обов`язки. Надані позивачем документи свідчать про його стаціонарне лікування лише з 02.04.2022 до 11.04.2022.
Відповідач наголошує, що позивачу було особисто відомо про проведення відносно нього службового розслідування. Дисциплінарною комісією вживались заходи для отримання від останнього пояснення. У позивача була можливість під час проведення розслідування надати письмові пояснення, ознайомитись із матеріалами розслідування, скористатись (за наявності бажання) правничою допомогою. Однак останній не вжив заходів, щоб скористатись правами, наданими йому ст. 18 Дисциплінарного статуту, не цікавився станом перебігу службового розслідування, обмежився наданням пояснень у телефонному режимі, не повідомляв дисциплінарну комісію про намір надання доказів тощо.
14.07.2022 засобами поштового зв`язку до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивачем додатково наголошено, що звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Позивач вважає, що згідно з вимогами Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо. На думку позивача, з матеріалів справи вбачається, що саме згідно висновку службового розслідування позивач не мав дисциплінарних стягнень при проходженні служби в органах внутрішніх справ та Національної поліції, характеризується посередньо. Таким чином, позивач вважає, що при визначенні міри дисциплінарного впливу, відповідачем не було надано належної оцінки особі, щодо якої провадилося розслідування, зокрема, ставлення до службових обов`язків та відсутність дисциплінарних стягнень.
Розгляд адміністративної справи за правилами ст.262 КАС України мав відбутися до 05.08.2022, проте на підставі ч.6 ст.120 КАС України, оскільки головуючий суддя Юхно І.В. у період з 01.08.2022 по 17.08.2022 перебувала у відпустці суд розглядає справи в перший робочий день - 18.08.2022.
Суд зазначає, що в ході судового розгляду справи відповідач правом на подання заперечень до суду не скористався.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 20.01.2022 №29о/с «По особовому складу» відповідно до розділу VI Закону України «Про Національну поліцію» прийнято на службу в поліції ОСОБА_1 - поліцейським відділення № 1 взводу № 2 роти № 2 батальйону конвойної служби Головного управління національної поліції в Донецькій області з 20 січня 2022 року.
Позивачем не заперечується факту прийняття ним присяги працівника Національної поліції України у відповідності до ст.64 Закону України «Про Національну поліцію».
21.03.2022 начальником ГУ НП в Донецькій області прийнято наказ №381 «Про призначення службового розслідування», яким з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарних проступків, на виконання ст.ст. 14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII, наказу МВС України від 07.11.2018 №893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» призначено службове розслідування за вказаним фактом та створено дисциплінарну комісію у відповідному складі.
01.04.2022 членом дисциплінарної комісії заступником начальника відділу підтримки УГІ ГУНП в Донецькій області, капітаном поліції ОСОБА_9 з метою отримання пояснення було здійснено телефонний дзвінок на особистий номер телефону ( НОМЕР_3 ) ОСОБА_10 . Під час опитування останній пояснив, що 20.03.2022 він знаходився у гуртожитку в м. Покровськ в ночі йому подзвонили рідні, які перебували у с.Георгіївка Марійського району і повідомили, що по селищу почався масивний обстріл артилерією. У зв`язку з цим він вирішив поїхати та вивезти рідних з села. Сів у свій автомобіль «Chevrolet Laccetti» та поїхав, під час руху на автомобілі він не помітив спереду їдучого автобуса внаслідок чого сталося зіткнення. Внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження. Після чого на місце події приїхала карета ШМД і його доставили до ЦМЛ м. Покровськ для надання медичної допомоги, а у подальшому до травматологічного відділення Мирноградської ЦРЛ. Наступного дня він виписався закрив лікарняний і поїхав, за місцем мешкання у с. Георгіївка. На питання чи перебував він у стані алкогольного або іншого сп`яніння, останній пояснив, що не перебував, на питання а чому тоді в нього з порожнини рота був запах алкоголю, пояснив що в нього була зубна біль і він поклав у рот ватку зі спиртом. На теперішній час він перебував за місцем мешкання, лікарняний за місцем мешкання не відкривав.
05.04.2022 за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією ГУНП в Донецькій області у складі: голови комісії - заступника начальника управління - начальника відділу службових розслідувань УП ГУНП в Донецькій області підполковника поліції Д. Іщенка, членів комісії: заступника начальника відділу підтримки УГІ ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_11 та старшого інспектора з ОД відділу підтримки УГІ ГУНП в Донецькій області капітана поліції Д. Барабан, складено висновок службового розслідування за фактом ДТП за участю поліцейського відділення № 1 взводу № 2 роти № 2 БКС ГУНП в Донецькій області капрала поліції А. Масюченка, який затверджений 05.04.2022 начальником ГУНП в Донецькій області Р. Осипенком.
Відповідно до вказаного висновку в ході службового розслідування було встановлено наступне:
«20.03.2022 до УП ГУНП в Донецькій області з чергової частини Покровського РУП ГУНП в Донецькій області надійшла інформація про дорожньо-транспортну пригоду за участю поліцейського відділення № 1 взводу № 2 роти № 2 БКС ГУНП в Донецькій області капрала поліції ОСОБА_1 , (0171057), ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Вугледар Донецької області, одружений, в ОВС з 04.04.2014 по 30.09.2015, в НПУ та займаній посаді з 20.01.2022, діючих дисциплінарних стягнень не мас, в наслідок якої останній отримав тілесні ушкодження.
Під час службового розслідування встановлено, що 20.03.2022 о 21:58 до чергової частини Покровського РУП ГУНГІ в Донецькій області надійшло повідомлення про те, що на автошляху в напрямок м. Покровськ з м. Селидове, біля мосту сталося дорожньо-транспортна пригода за участю автобуса марки «ЛАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та автомобіля марки «CHEVROLET LACCETTІ» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 .
Того ж дня вказане повідомлення було зареєстровано до ITC ІПНП Покровського РУП ГУНП в області за № 3393, та на місце події направлено наряд ГРПІІ та СОТ - у складі інспектора ВРПП Покровського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції Є. Колосова, поліцейського ВРПП Покровського РУП ГУНП в області старшого сержанта поліції ОСОБА_4 та слідчого СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції О. Демитренко.
В наслідок ДТП вищевказаний автобус та автомобіль зазнали механічних пошкоджень, ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження.
У подальшому ОСОБА_10 каретою швидкої допомоги було доставлено до КПП «Покровська клінічна ЛІЛ м. Покровська, де останньому встановлено діагноз: «Перелам підколінника зліва, забій правого г/ступневого суглобу, алкогольне сп`яніння ?», та направлено до КПН «Мирноградська центральна міська лікарня».
Опитана ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , пояснила, шо працює медичною сестрою Покровської ДІЛ. Так 20.03.2022 о 21:40 до лікарні було доставлено ОСОБА_10 , який потрапив у ДТП, де був водієм одного з транспортних засобів. Під час надання ОСОБА_6 медичної допомоги з його ротової порожнини було чутно запах алкоголю. У подальшому ОСОБА_2 здав аналіз крові для проходження аналізу.
Надавати будь-які письмові пояснення працівникам СОГ та ГРПП, які прибули на місце події, ОСОБА_2 відмовився посилаючись на вимоги ст. 63 Конституції України.
Опитаний у ході проведення службового розслідування інспектор ВРПП Покровського РУП ГУНП в Донецькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_12 пояснив, що 20.03.2022 він разом з поліцейським ВРПП старшим сержантом поліції ОСОБА_13 перебували на чергуванні. Приблизно о 21:44 здійснили виїзд за повідомленням за фактом ДТП яке сталося біля с. Дачинське за участю транспортних засобів «Chevrolet Laecetti» н.з. НОМЕР_2 та «ЛАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 . На місці події на задньому сидінні автомобіля «Chevrolet Laecetti» було виявлено ОСОБА_10 , який знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, при спілкуванні з останнім він пред`явив довідку де вказано, що він є працівником поліції. У зв`язку з тим, що ОСОБА_14 мав тілесні ушкодження на місце події було викликано швидку допомогу та СОГ Покровського РУП. У подальшому А. Масюченка каретою ШМД доставлено до Покровської ЦРЛ.
Опитаний поліцейський ВРПП Покровського РУП ГУНП в області старший сержант поліції ОСОБА_4 надав аналогічні пояснення та доповнив, шо з водій автобуса «ЛАЗ» вказав що за кермом автомобіля «Chevrolet Laccetti» д.н.з НОМЕР_4 перебував ОСОБА_2 .
Опитані інспектор ВРІІП Покровського РУП ГУНП в Донецькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 та поліцейський ВРПП Покровського РУН ГУНП в Донецькій області старший сержант поліції ОСОБА_18 пояснили, що 20.03.2022 о 22:30, перебуваючи на службі, від чергового Покровського РУП ГУНП в області надійшло повідомлення про надання допомоги екіпажу, який знаходився на ДТП біля с. Даченське, а саме виїхати до Покровської ЦМЛ для фіксації відмови проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння водієм ОСОБА_15 , який керуючи автомобілем Шевроле Лачеті д.н.з. НОМЕР_2 скоїв ДТП, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження. По приїзду до лікарні ОСОБА_2 перебував у автомобілі швидкої медичної допомоги, якого мали направити до Мирноградської ЦМЛ. Під час спілкування з ОСОБА_2 він відмовився проходити огляд на наявність алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, про те здав кров, ще до проїзду наряду поліції. Також під час спілкування з ОСОБА_15 ознак алкогольного сп`яніння виявлено не було, однак під час спілкування з медичними сестрами, останні повідомляли про чутний різких запах алкоголю з ротової порожнини ОСОБА_10 .
На даний час досудове розслідування триває, рішення не прийнято.
Крім цього встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до довідки про проходження первинної професійної підготовки Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ Запорізького центру первинної професійної підготовки «Академії поліції», у період з 26.01.2022 по 24.02.2022 проходив первину підготовку. У зв`язку із надзвичайним станом з 24.02.2022 навчання ОСОБА_10 було призупинено.
21.03.2022 ОСОБА_2 відмовився від подальшого оперативного лікування у травматологічному відділенні КПН «Мирноградська центральна міська лікарня» та був виписаний з подальшим лікуванням за місцем мешкання.
Відповідно до епікризу історії хвороби №1523/170 хворий ОСОБА_2 мав запах алкоголю з ротової порожнини та зі слів останнього вживав алкогольні напої, однак яку саме кількість не вказав. У зв`язку із бойовими діями на території Донецької області ЦМЛ м.Покровськ аналіз крові у лабораторію м. Краматорськ не направляла.
З метою отримання пояснення було здійснено телефонний дзвінок на особистий номер телефону ( НОМЕР_3 ) ОСОБА_10 . Під час опитування останній пояснив, що 20.03.2022 він знаходився у гуртожитку в м. Покровськ в ночі йому подзвонили рідні, які перебували у с. Георгіївка Марійського району і повідомили, що по селищу почався масивний обстріл артилерією. У зв`язку з ним він вирішив поїхати та вивезти рідних з села. Сів у свій автомобіль «Chevrolet Laccettі» та поїхав, під час руху на автомобілі він не помітив спереду їдучого автобуса внаслідок чого сталося зіткнення. Внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження. Після чого на місце події приїхала карета ШМД і його доставили до ЦМЛ м.Покровськ для надання медичної допомоги, а у подальшому до травматологічного відділення Мрноградської ЦРЛ. Наступного дня він виписався закрив лікарняний І поїхав, за місцем мешкання у с. Георгіїївка. На питання чи перебував він у стані алкогольного або іншого сп`яніння, останній пояснив, що не перебував, на питання а чому тоді в нього з порожнини рота був запах алкоголю, пояснив що в нього була зубна біль і він поклав у рот ватку зі спиртом. На теперішній час він перебував за місцем мешкання, лікарняний за місцем мешкання не відкривав.
Опитаний у ході проведення службового розслідування заступник начальника БКС ГУНП в Донецькій області майор поліції ОСОБА_16 пояснив, що ОСОБА_2 вступив на службу до Національної поліції у січні 2022 року. 26.01.2022 ОСОБА_2 був зарахований на навчання на курси первинної професійної підготовки до «Академії поліції» Запорізького центру первинної професійної підготовки. 24.02.2022 навчання в академії поліції були припиненні у зв`язку з надзвичайним станом, а всі служби були направлені до підрозділів поліції за місцем несення служби. 25.02.2022 у м. Волноваха де дислокувався взвод № 2 роти № і БКС ГУНП в Донецькій області почалися сильні обстріли і тому працівники були вимушені виїхати до м. Покровськ. ОСОБА_2 виїхав та зареєструвався у відділенні поліції № 2 Волноваського РВП де продовжив нести службу. Керівництвом БКС ГУНП в області постійно контролювало місце перебування ОСОБА_10 . ОСОБА_17 прибув до м. Покровськ. 20.03.2022 о 22:00 йому (Ташкінову) від начальника управління головної інспекції стало відомо про ДТП за участю ОСОБА_10 . По прибуттю за місцем події а саме на автодорозі між м. Селидове та Покровськ на місці події ОСОБА_10 вже не було його забрала ШМД. Далі Ташкінов прибув до Покровської ЦМЛ де від лікарів дізнався про діагноз Масюченка а семе: перелам підкоління зліва. Стан алкогольного сп`яніння під питанням. Поспілкувавшись із самим ОСОБА_15 останній повідомив, що їхав евакуювати своїх близьких з м. Мар`їнка. Однак у зв`язку із сильними обстрілами, його не пропустили на блок посту і рухаючись у бік м. Покровська він потрапив у ДТП. Як саме трапилось ДТП Масюченко пояснити не зміг.
Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено поняття службової дисципліни, а саме дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Дисциплінарним проступком, відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, шо полягає у порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Крім цього, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції. Відповідно до п. 5 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема дотримання законності. Таким чином, встановлено, що капрал поліції ОСОБА_2 не доповів керівництву БКС ГУНП в Донецькій області про те, що покине територію дислокації підрозділу, порушуючи розпорядження голови Донецької обласної військової адміністрації «Про запровадження комендантської години на території Донецької області з 18:00 до 06:00», а саме о 21:00 поїхав за межі м. Покровськ, де при невстановлених обставинах вчинив ДТП, яке могло спричинити тяжкі наслідки для оточуючих, внаслідок якої отримав тілесні ушкодження. Враховуючи вищевказані обставини ОСОБА_2 вчинив дисциплінарний проступок в умовах дії воєнного стану, що підриває авторитет Національної поліції України.
Отже, причинами та умовами вказаної події стали особиста недисциплінованість, поліцейського відділення № 1 взводу № 2 роти № 2 БКС ГУНП в Донецькій області капрала поліції А. Масюченка, порушення ним вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п. 1. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 5 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179.».
Дисциплінарною комісією у зазначеному висновку запропоновано:
- службове розслідування фактом ДТП за участю поліцейського відділення № 1 взводу № 2 роти № 2 БКС ГУНП в Донецькій області капрала поліції ОСОБА_10 , закінченим;
- відомості, що стали підставою для проведення службового розслідування, вважати такими, що підтвердилися;
- за порушення службової дисципліни, вимог ст. 1 Дисциплінарною статуту Національної поліції України п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 5 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що негативно впливає на формування іміджу Національної поліції України та підриває її авторитет, поліцейського відділення №1 взводу № 2 роти №2 БКС ГУНП в Донецькій області капрала поліції ОСОБА_1 (0171057) звільнити зі служби в поліції.
Наказом ГУНП в Донецькій області від 06.04.2022 №419 «Про порушення службової дисципліни поліцейським відділення №1 взводу №2 роти №2 БКС ГУНП в Донецькій області капралом поліції ОСОБА_15 та його покарання» за порушення службової дисципліни, що виразилося у порушенні вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п. 1. 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 5 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, що негативно впливає на формування іміджу Національної поліції України та підриває її авторитет, поліцейського відділення №1 взводу № 2 роти № 2 БКС ГУНП в Донецькій області капрала поліції ОСОБА_1 (0171057) звільнено зі служби в поліції.
Вказаний наказ мотивований тим, що за результатами службового розслідування, призначеного наказом ГУНП в Донецькій області від 21.03.2022 № 381, встановлено, що капрал поліції ОСОБА_2 не доповів керівництву БКС ГУНП н Донецькій області про те, що покине територію дислокації підрозділу. Порушуючи розпорядження голови Донецької обласної військової адміністрації «Про запровадження комендантської години на території Донецької області з 18:00 до 06:00» о 21.00 поїхав за межі м. Покровська, де за невстановлених обставин учинив ДТП, яке могло призвести до тяжких наслідків для оточуючих, внаслідок якої отримав тілесні ушкодження. Таким чином, вказаний працівник поліції вчинив дисциплінарний проступок в умовах дії воєнного стану, що підриває авторитет Національної поліції України. Отже, причинами та умовами вказаної полії стали особиста недисциплінованість поліцейського відділення №1 взводу № 2 роти № 2 БКС ГУНП в Донецькій області капрала поліції А. Масючснка, порушення ним вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п.1.2 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.5 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179.
Крім того, Наказом ГУНП в Донецькій області від 06.04.2022 №164о/с «По особовому складу» відповідно до розділу VII Закону України «Про Національну поліцію» позивача звільнено зі служби в поліції з 06.04.2022 за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).
Вказані накази отримано позивачем засобами електронної пошти, що не спростовано відповідачем під час судового розгляду справи.
Вважаючи протиправними пункт 1 наказу № 419 від 06.04.2022 та наказ від 06.04.2022 № 164 о/с, позивач звернувся за захистом своїх прав та законних інтересів до суду з адміністративним позовом.
Позивач посилається на те, що проходив стаціонарне лікування у період з 02 по 11 квітня 2022 року, про що свідчить надано до матеріалів справи виписка КНП «Мар`їнська центральна районна лікарня» з історії хвороби №22). Крім того, ОСОБА_1 , переїхавши як внутрішньо переміщена особа до м. Жовті Води Дніпропетровської області, отримав довідку про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів ВС, згідно з якою період звільнення позивача від служби з 11 по 29 квітня 2022 року.
При цьому, матеріали справи не містять будь-яких доказів повідомлення ГУНП в Донецькій області про перебування позивача на лікарняному з 02.04.2022 станом на день прийняття оскаржуваного наказу про звільнення (06.04.2022). При цьому, наявності відкритого лікарняного або довідки про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовці внутрішніх справ МВС станом на 06.04.2022 позивачем до суду не надано.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (надалі - Закон № 580-VIII), Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (надалі - Дисциплінарний статут), Правилами етичної поведінки поліцейських, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 9 листопада 2016 року № 1179 (надалі - Правила етичної поведінки поліцейських) та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною другою статті 19 Закону № 580-VIII закріплено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Частиною першою статті 7 Закону № 580-VIII визначено підстави звільнення поліцейських зі служби в поліції.
Зокрема, пункт 6 частини першої цієї статті визначає як підставу звільнення - реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Як зазначено у наказі відповідача від 06.04.2022 №164 о/с, позивача звільнено за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення відповідно до Дисциплінарного статуту.
Так, Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції, у преамбулі якого вказано, що цей статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження .
Відповідно до частин першої та другої статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону № 580-VIII , зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Згідно з положеннями статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Водночас, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).
В свою чергу, пунктом 5 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських закріплено, що поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.
Адміністративний суд у силу вимог частини 2 статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо. У той же час адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо прямої чи опосередкованої оцінки правильності кримінально-правової чи адміністративно-правової кваліфікації діяння чи інших аспектів відповідного провадження.
Суб`єкт владних повноважень, своєю чергою, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.
Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому:
- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;
- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;
- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;
- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.
При цьому слід ураховувати, що звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби не пов`язано із кримінально-правовою, цивільно-правовою чи адміністративно-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які водночас стали підставою для ініціювання службового розслідування.
Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях.
Суд зазначає, що підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Статтею 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Пунктом 1 Розділу ІІ Порядку №893 встановлено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
У пункті 2 розділу ІІ Порядку №893 визначено, що службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення.
За приписами п.4 р.ІІ Порядку №893 у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).
Відповідно до пунктів 1-4 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
За приписами пункту 2 розділу VІ Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Пунктом 1 розділу VІІ Порядку №893 передбачено, що у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення. Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності. Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Виконання таких дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь та звільнення зі служби в поліції, шляхом видання наказів по особовому складу покладається на підрозділи кадрового забезпечення (служби персоналу) територіальних органів поліції, установ та закладів поліції, а також ЗВО (п.3 р.VІІ Порядку №893)
Під час судового розгляду справи судом не встановлено порушень відповідачем процедури призначення та/або проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 .
Стосовно посилань позивача про порушення відповідачем його права на надання пояснень під час проведення службового розслідування, суд наголошує, що навіть наявність такого процесуального порушення, як неврахування права особи на участь у процесі службового розслідування та прийняття рішення про застосування відповідачем дисциплінарного стягнення, не ознайомлення позивача з матеріалами службового розслідування не може бути самостійною правовою підставою для звільнення відповідача від дисциплінарної відповідальності за наявності обставин, які вказують на скоєння дисциплінарного проступку.
Вказаний правовий висновок сформований Верховним Судом у постанові від 06.02.2020 у справі № 300/1406/19 та підлягає обов`язковому застосуванню судом до спірних правовідносин в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач при призначенні та проведенні службового розслідування діяв у спосіб, передбачений чинним законодавством.
Як вбачається з висновку службового розслідування відносно позивача, в його діях встановлені порушення ст. 1 Дисциплінарною статуту Національної поліції України п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 5 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що негативно впливає на формування іміджу Національної поліції України та підриває її авторитет.
У Висновку службового розслідування дисциплінарною комісією відзначено, що капрал поліції ОСОБА_2 не доповів керівництву БКС ГУНП в Донецькій області про те, що покине територію дислокації підрозділу, порушуючи розпорядження голови Донецької обласної військової адміністрації «Про запровадження комендантської години на території Донецької області з 18:00 до 06:00», а саме о 21:00 поїхав за межі м. Покровськ, де при невстановлених обставинах вчинив ДТП яке могло спричинити тяжкі наслідки для оточуючих, внаслідок якої отримав тілесні ушкодження. Враховуючи вищевказані обставини ОСОБА_2 вчинив дисциплінарний проступок в умовах дії воєнного стану, що підриває авторитет Національної поліції України.
Комісія прийшла висновку, що причинами та умовами вказаної події стали особиста недисциплінованість, поліцейського відділення № 1 взводу № 2 роти № 2 БКС ГУНП в Донецькій області капрала поліції А. Масюченка, порушення ним вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 5 розділу 1 Правил етичної поведінки поліцейських затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179.
Суд зауважує, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.
Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.
Порушення позивачем моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.
Так, аналізуючи зміст оскаржуваних наказів, суд зауважує, що предметом службового розслідування було, в тому числі, порушення позивачем службової дисципліни, що не залежить від встановлення вини позивача у вчиненні кримінального правопорушення.
Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати вчинків, що ганьблять звання працівника Поліції або підривають авторитет Поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.
Суд зазначає, що поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
З огляду на правове визначення таких понять як «службова дисципліна», «дисциплінарний проступок», «злочин», суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що рішення по кримінальному провадженню має значення для надання оцінки правомірності звільнення позивача зі служби в поліції, оскільки рішення по кримінальному провадженню не може свідчити про наявність чи відсутність вини особи у скоєні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку, так як у вказаному випадку надається правова кваліфікація діям (бездіяльності) особи на підставі Кримінального кодексу України.
При цьому, суд також враховує, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 (далі - Указ № 64/2022), затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 133/2022 (далі - Указ №133/22), затвердженого Законом України від 15.03.2022 №2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №259/2022 від 18.04.2022 (далі - Указ №259/22), затвердженого Законом України №2212-IX від 21.04.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №341/2022 від 17.05.2022 (далі - Указ №341/2022), затвердженого Законом України від 22.05.2022 №2263-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» 12.08.2022 № 573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 року строком на 90 діб.
Статтею 17 Конституції України, зокрема, визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.
Пунктом 24 частини 1 статті 23 Закону № 580-VIII визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.
У разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості (ч.2 ст.24 Закону № 580-VIII).
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про основи національного спротиву» від 16.07.2021 №1702-IX, зокрема, Національна поліція України: 1) беруть участь у проведенні аналізу та оцінки обстановки, яка впливає на виконання завдань територіальної оборони та руху опору; 2) беруть участь у плануванні територіальної оборони; 3) беруть участь у створенні системи управління територіальною обороною; 4) здійснюють підготовку підпорядкованих сил і засобів, що залучаються до територіальної оборони, та управління ними під час виконання завдань територіальної оборони; 5) підтримують взаємодію під час підготовки та виконання завдань територіальної оборони; 6) беруть участь у навчаннях (тренуваннях), оперативно-польових поїздках з територіальної оборони, забезпечують участь у них підпорядкованих органів та підрозділів.
Таким чином, органи та підрозділи, що входять до системи Національної поліції України, на даний час беруть участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану, а також у виконанні завдань територіальної оборони.
Тобто, позивачем порушення службової дисципліни вчинено в умовах воєнного стану на території України, під час дії якого працівники Національної поліції України, в тому числі, й ОСОБА_1 мають брати участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану.
Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки матеріалами службового розслідування доведено факт порушення позивачем службової дисципліни, тому при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та в спосіб, встановлений законом.
Отже, враховуючи тяжкість проступку, наслідки проступку, які, як правильно зазначив відповідач, фактично підривають довіру та авторитет до органів Національної поліції, суд зазначає про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в Поліції.
Проте, відсутність обвинувального вироку щодо позивача не свідчить про відсутність ознак дисциплінарного проступку (порушення позивачем службової дисципліни) в його діях.
Суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що відсутність обвинувального вироку за порушеним кримінальним провадженням унеможливлює звільнення позивача, оскільки відсутність в діях позивача складу злочину, тобто відсутність підстав для притягнення до кримінальної відповідальності, жодним чином не може ототожнюватися з відсутністю фактів порушення дисципліни, тобто дисциплінарною відповідальністю, до якої і притягнуто ОСОБА_1 .
При цьому, слід зазначити, що відповідно до пункту 10 частини першої статті 77 Закону № 580-УІІІ, вчинення кримінального правопорушення у разі набрання законної сили відповідним рішенням суду є самостійною підставою для звільнення зі служби в поліції.
Притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, на підставі судового рішення, що набрало законної сили, є підставами для звільнення зі служби в поліції. Проте це інші підстави і їх не слід ототожнювати із підставами для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності.
Як вже зазначалось, види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до працівників поліції, установлені у статті 13 Дисциплінарного статуту.
Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарного проступку, яким визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого керівник приймає рішення про застосування дисциплінарного стягнення.
З урахуванням положень частини 2 статті 5 Дисциплінарного статуту, притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності є самостійним юридичним наслідком, який настає у разі скоєння ним дисциплінарного проступку. Обставини, що передували притягненню особи до даного виду відповідальності, можуть потягнути за собою настання інших наслідків у вигляді адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, але, це не може слугувати підставою для звільнення працівника поліції саме від дисциплінарної відповідальності.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18.04.2019 у справі №804/1831/16.
Законодавець чітко розмежовує випадки притягнення поліцейського до дисциплінарної та кримінальної відповідальності у якості двох самостійних підстав для звільнення зі служби. Так, у першому випадку рішення про звільнення поліцейського зі служби в Національній поліції ухвалюється на підставі висновку службового розслідування, а у другому - на підставі обвинувального вироку суду, що набрав законної сили. Отже, наявність судового рішення про визнання особи винною у вчиненні кримінального правопорушення не є визначальною для притягнення такої особи до дисциплінарної відповідальності, адже питання про дисциплінарну відповідальність вирішується за результатами проведення службового розслідування.
Так, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів поліції як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу, разом з тим, як було зазначено вище, встановлені у висновку службового розслідування обставини були достатніми для його застосування.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14 квітня 2021 року у справі №320/3085/20 (провадження №К/9901/179/21).
Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Отже, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.
Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 17.06.2021 у справі №804/6242/17, від 22.10.2020 у справі № 826/3499/18, від 17.03.2020 у справі №818/235/17, від 06.02.2020 у справі №300/1406/19, від 22.01.2020 у справі №160/1750/19, та в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі №9901/918/18, від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, від 02.10.2018 у справі № 9901/454/18 (П/9901/454/18), від 13.06.2018 у справі № 800/395/17, від 22.01.2019 у справі № 800/454/17 (П/9901/141/18) тощо.
Суд наголошує, що враховуючи те, що позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.
Подібна за змістом позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 травня 2019 року у справі №815/2658/17.
Суд зазначає, що встановлені в ході службового розслідування обставини не були спростовані позивачем жодними належними та допустимими доказами під час судового розгляду справи.
Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду обставини суд приходить до висновку про доведеність у даному випадку в діяннях позивача недотримання службової дисципліни та, відповідно, складу дисциплінарного проступку.
При цьому, суд враховує, що вчинення навіть одного проступку, який ганьбить звання офіцера поліції, нівелює всі попередні заслуги поліцейського, оскільки дискредитує не лише особу поліцейського, а й поліцію в цілому, як орган, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Подібний за змістом висновок висловлений у постановах Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №810/2073/16, від 14.07.2022 у справі № 520/1795/19.
Посилання позивача на відсутність у нього дисциплінарних стягнень суд не може прийняти до уваги, оскільки до моменту вчинення дисциплінарного проступку ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України лише два місяці та до 24.02.2022 проходив первинну професійну підготовку в Запорізькому центрі первинної професійної підготовки «Академії поліції» Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ.
Отже, застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним, оскільки під час проведення службового розслідування інформація щодо можливих порушень службової дисципліни знайшла своє підтвердження.
З аналізу вищенаведених норм чинного законодавства та встановлених в ході судового розгляду обставин, суд дійшов висновку про наявність у відповідача підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби та винесення оскаржуваних наказів.
Щодо посилань позивача про перебування його на лікарняному в день видання спірних наказів про звільнення зі служби, суд зазначає, що статтею 22 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується. Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу. Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.
Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів наявності у ОСОБА_1 відкритого лікарняного листка або довідки про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовці внутрішніх справ МВС станом на 06.04.2022, у зв`язку з чим на даний час у суду відсутні підстави вважати, що права позивача порушені відповідачем в частині звільнення ОСОБА_1 під час перебування на лікарняному.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору в силу п.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а також враховуючи те, що в задоволенні позовних вимог позивача відмовлено, судові витрати не підлягають розподілу.
Керуючись статтями 9, 73-77, 86, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -
Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Суддя І.В. Юхно