Справа № 308/7644/22
Суддя: Малюк В. М.
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7644/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого судді - Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання Матіко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Закарпатській області Хоміцького Івана Івановича, Управління патрульної поліції в Закарпатській області про визнання неправомірною та скасування постанови серії ЕГА №668897 від 09.06.2022 року про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вищевказаним позовом до інспектора УПП в Закарпатській області Хоміцького І.І., УПП в Закарпатській області про визнання неправомірною та скасування постанови серії ЕГА №668897 від 09.06.2022 року про накладення адміністративного стягнення.

Заявлений позов мотивує тим, що постановою інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Закарпатській області Хоміцьким І.І., серія ЕГА №668897 від 09.06.2022 року, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності, у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП за те, що він нібито 09.06.2022 року викликав поліцію на подію якої не було.

Позивач вважає, вказану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки ним ніяких порушень у розумінні ст.183 КУпАП не вчинялось.

Зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами, однак слід врахувати, що доказом, який підтверджує обставини зазначені у постанові, є лише постанова по справі про адміністративне правопорушення, яка додається.

Також у позові зазначає, що «9 червня 2022 року о 8.00 годині після закінчення відпустки на робоче місце повернувся директор ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород». Оскільки до цього часу він виконував обов`язки директора аеропорту, відповідно до розпорядження голови Закарпатської обласної ради від 30 травня 2022 року, термін його повноважень завершився. Таким чином до роботи повинен був приступити керівник підприємства. Натомість о 8 год. 39 хв. директор підприємства зателефонував йому і повідомив, що службовці Нацгвардії не допускають його до робочого місця. Жодних документів, які б регламентували таку поведінку службовців НГУ йому надано не було. На питання чому не допущено до роботи посадову особу підприємства службовець Нацгвардії сказав, що у них є вказівка керівництва не допускати директора на підприємство і показав копію розпорядження про призначення з 9 липня 2022 року в.о. директора іншої особи. Таким чином з 9 червня по 9 липня 2022 року, згідно цього документу, підприємство залишиться без керівника. Позивач викликав інших працівників аеропорту і комісійно склали акт про недопуск директора на підприємство. Після цього ОСОБА_1 викликав поліцію для запобігання виникненню конфліктної ситуації.

У зв`язку з вищенаведеним, просить визнати неправомірною та скасувати постанову серії ЕГА №668897 від 09.06.2022 року про накладення адміністративного стягнення, а провадження по справі закрити.

Також позивач просить суд поновити строк на звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки такий пропущено ним з поважних причин, зокрема останній день звернення до суду припав на вихідний день.

Представником відповідача - Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції подано до суду відзив на адміністративний позов у якому останній зазначає, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають до задоволення. Так, 09.06.2022 року о 08:42 на спецлінію 102 від Позивача надійшов виклик про те, що за адресою АДРЕСА_1 , «заступник директора аеропорту повідомив, що виник конфлікт із працівниками Національної гвардії, які не пропускають працівників на територію роботи». Невідкладно прибувши за вказаною у виклику адресою екіпажем поліції було виявлено Позивача, який повідомив, що військовослужбовці Національної гвардії України не пропускають працівників на територію місця роботи КП «Ужгородський аеропорт». Як встановлено на місці події позивачу військовослужбовцями Національної гвардії було доведено інформацію та розпорядження про причини не пропуску на територію аеропорту. Проте Позивач замість, того, щоб його оскаржити у законному порядку, будучи з ним ознайомленим, усвідомлюючи, що у виклику поліції немає ніяких підстав, все ж таки умисно здійснив виклик на спецлінію 102. В подальшому екіпажем поліції було встановлено, що Позивач безпідставно викликав поліцію, можливо з метою впливу на військовослужбовцями Національної гвардії. Просить врахувати доводи наведені у відзиві та відмовити у задоволенні позову.

У судове засідання ОСОБА_1 подав заяву, в якій останній просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в тому числі й шляхом повідомлення на офіційному веб сайті судової влади.

Дослідивши матеріали справи, поданий відповідачем відзив, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, спір між сторонами виник з приводу притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України «Про Національну поліцію» та ст.286 КАС України.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України Про «Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою ЕГА №668897 від 09.06.2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 183 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 850 грн.

Згідно з даними, що містяться у вказаній постанові 09.06.2022 року о 08:42 год. в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме про те, що виник конфлікт із працівниками Національної гвардії, які не пропускають працівників на територію роботи, що не відповідало дійсності, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.

Як вбачається з вимог ст. 183 КУпАП, завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань -тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежна охорона, поліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Зі змісту позовної заяви слідує, що ОСОБА_1 викликав поліцію для запобігання виникненню конфліктної ситуації. Однак патрульні не здійснили перевірку та не встановили дійсних обставин ситуації, докази вчинення правопорушення відсутні, відповідач протиправно склав оскаржувану постанову.

У відповідності до ст. 222 КУпАП України розгляд справ про правопорушення, передбачені ст. 183 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Винність діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст.9 КУпАП.

В адміністративному позові позивач категорично заперечив свою вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для справи.

Згідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

У відповідності до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова про адміністративне правопорушення не може оцінюватися судом в розумінні ст. 73 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 183 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б її обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Але, в порушення зазначених вимог закону, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано те, що 09.06.2022 року о 08:42 год. в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме про те, що виник конфлікт із працівниками Національної гвардії, які не пропускають працівників на територію роботи, що не відповідало дійсності.

Суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Крім цього, вина ОСОБА_1 спростовується долученою до матеріалів справи нотаріально-посвідченою заявою ОСОБА_2 , у якій останній зазначає, що ОСОБА_1 дійсно викликав працівників поліції для запобігання виникнення конфліктної ситуації. Однак, останні, значно перевищивши межі своїх повноважень, склали відносно ОСОБА_1 постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, не врахувавши всі фактичні обставини конфліктної ситуації, яка виникла в той момент.

Наявність конфліктної ситуації, що виникла також стверджується дослідженим судом комісійним актом від 09.06.2022 року «про не допуск на об`єкт відповідальної особи», а також копією розпорядження голови Закарпатської обласної ради №50-рд від 07.06.2022 року.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до п. п. 1, 3 8 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідачем в порядку ст. 77 КАС України не подано доказів в спростування доводів позивача.

Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не прибув, заперечень та будь-яких достовірних доказів на їх підтвердження, в разі їх наявності, суду не надали, а тому, суд приходить до висновку про невиконання обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, що покладений на нього ст. 77 КАС України, у зв`язку із чим дана постанова підлягає скасуванню.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Що стосується поновлення пропущеного позивачем строку на подання адміністративного позову, суд зазначає, що позивачем доведено поважність його пропуску, а тому задовольняє клопотання позивача про його поновлення.

Керуючись ст. 33, ст. 183, 258, 268, 276, 278, 283 КУпАП, ст. 72-73, 77, 79, 269, 272, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Поновити позивачу строк на звернення до адміністративного суду.

Адміністративний позов задоволити.

Постанову серії ЕГА №668897 від 09.06.2022 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Закарпатській області Хоміцьким Іваном Івановичем, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за порушення ст.183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень - скасувати, провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст.286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25.08.2022 року.

Суддя В.М. Малюк