Справа № 640/37901/21
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2022 року м. Київ № 640/37901/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Бояринцевої М.А. при секретарі судового засідання Корніюк А.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - Тереза Ю.В., від відповідача - Труфанова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Глуско Рітейл"
до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби України по роботі з великими платниками податків
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.08.2021 №102, видане Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків та відшкодувати позивача витрати понесені ним по сплаті судового збору.

Мотивуючи позовні вимоги позивач вказує на відсутність підстав для проведення перевірки, адже ТОВ «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» не було надано копію наказу Державної податкової служби України від 11.09.2020 №487, що на переконання позивача вказує на відсутність підстав для призначення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України. Окрім цього, ТОВ «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» вказує, що здійснений розрахунок відповідачем різниці між залишками пального, відображеними в СЕАРП, і залишками пального, відображеними в бухгалтерському обліку, ґрунтуються на узагальненнях, а тому не можуть бути підставами для застосування штрафних санкцій. Позивач наполягає, що внаслідок неправильного визначення контролюючим органом облікових різниць до нього було застосовано штраф за порушення, які ним не вчинялись. Поряд з цим, ТОВ «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» стверджує про відсутність встановлених законодавством підстав для складання і реєстрації акцизних накладних на облікові різниці, матеріали перевірки не містять належних та допустимих доказів вчинення позивачем порушень податкового законодавства, а наведені контролюючим органом відхилення не перевищують допустимих облікових різниць.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній стверджує про правомірність прийнятого ним рішення та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У свою чергу, представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву, де зазначено про відсутність підстав для призначення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та повторно акцентованого увагу суду на неправильне визначення розміру штрафних санкцій.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, у той час коли представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Глуско Рітейл» податкового законодавства за період з 01.04.2016 по 31.03.2019, валютного - за період з 01.04.2016 по 31.03.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2012 по 31.03.2019, за наслідком якої складно акт від 04.09.2019 №2554/28-10-14-01-02/24812228 (далі - акт).

Згідно висновків вказаного акту контролюючим органом встановлено порушення позивачем пункту 231.1, пункту 231.5 статті 231 Податкового кодексу України, а саме не виписано та не зареєстровано акцизні накладні.

Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України винесено податкове повідомлення-рішення від 27.09.2019 №, яким до ТОВ «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 3 564 281,00 грн.

Рішенням ДПС України від 06.12.2019 №12141/6/99-00-08-05-03 податкове повідомлення-рішення від 27.09.2019 № скасовано.

У вказаному рішенні ДПС зобов`язала Офіс великих платників податків ДПС вжити заходи відповідно до підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 ПК України у частині не нарахування скаржником (позивачем) податкового зобов`язання з ПДВ при реалізації товарів по бонусним програмам та у частині не реєстрації акцизних накладних в ЄРАН.

У зв`язку з виявленням невідповідності висновків актів документальних планових виїзних перевірок ТОВ «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» () від 04.09.2019 №2554/28-10-14-01-02/24812228 з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.04.2016 по 31.03.2019, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2012 по 31.03.2019 та ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» () від 05.09.2019 № 2558/28-10-14-01-02/34430873 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2016 по 31.03.2019, валютного законодавства за період з 01.04.2016 по 31.03.2019, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.03.2019 вимогам законодавства та неповним з`ясуванням під час перевірок питань, що повинні бути перевірені під час їх проведення для винесення об`єктивних висновків щодо дотримання платниками податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та проведенням дисциплінарного провадження стосовно посадової особи Офісу великих платників податків ДПС, яка здійснювала такі перевірки (наказ Офісу великих платників податків ДПС від 31.07.2020 № 825), на підставі підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 глави 8 розділу II Податкового кодексу України Державною податковою службою України видано наказ №487 від 11.09.2020 (зі змінами внесеними наказом ДПС від 15.03.2019 №293) «Про проведення документальних позапланових перевірок ТОВ «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» та ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» (далі - Наказ 487).

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, згідно наказу Державної податкової служби України від 11.09.2020 №487 «Про проведення документальних позапланових перевірок ТОВ «Глуско рітейл» та ТОВ «Альянс Холдинг» зі змінами внесеними наказом ДПС від 15.03.2021 №291 Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків видано наказ від 08.04.2021 №261 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Глуско Рітейл» (), яким наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Глуско Рітейл» () починаючи з 09.04.2021, тривалістю 15 робочих днів (далі - наказ №261).

Відповідно до Наказу №261 наказано провести перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2016 по 31.03.2019 у порядку контрою за правильністю висновків акта документальної планової виїзної перевірки від 04.09.2019 №2554/28-10-14-01-02/24812228, на підставі яких складено податкові повідомлення-рішення, скасовані рішенням про результати розгляду скарги Державної податкової служби України від 06.12.2019 №12141/6/99-00-08-05-03, в частині ненарахування скаржником податкового зобов`язання з ПДВ при реалізації товарів по бонусних програмах, та в частині не реєстрації акцизних накладних в ЄРАН.

За наслідком проведення документальної позапланової перевірки відповідачем складено акт від 06.07.2021 №596/31-00-07-014-02/24812228 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРУСКО РІТЙЛ», код за » (далі - акт перевірки).

У висновках акту перевірки зафіксовано порушення позивачем пункту 231.1, пункту 231.5 статті 231 Податкового кодексу України в частині не реєстрації АТ «Глуско Рітейл» протягом перевіряємого періоду акцизних накладних.

Не погоджуючись із висновками акта перевірки ТОВ «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» подано заперечення.

Листом ЦМУ ДПС по роботі з ВПП від 30.07.2021 №460/31-00-07-01-02 повідомив скаржника про викладення пункту 3.2 акту від 06.07.2021 за №596/31-00-07-014-02/24812228 в наступній редакції, зокрема «підприємством в порушення пункту 231.1, пункту 231.5 статті 231 Податкового кодексу України не виписано та не зареєстровано акцизні накладні на 1 312 612,03 л нафтопродуктів, що відповідає 6 410 625,28 грн. акцизного податку».

У листі від 30.07.2021 №460/31-00-07-01-02 також вказано, що члени комісії, які брали участь в розгляді заперечень прийняли позицію платника податків щодо здійснення розрахунку обсягів пального і розрахунки руху та залишків пального по періодам, із застосуванням середніх показників щільності згідно отриманих акцизних накладних та митних декларацій, та з включеннями до розрахунку даними бухгалтерського обліку пального. З інших питань матеріали перевірки залишені без змін, а заперечення - без задоволення.

На підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та пункту 120-2.1 пункту 120-2 Податкового кодексу України, у зв`язку із встановленим порушенням ТОВ «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» пункту 231.1, пункту 231.5 статті 231 Податкового кодексу України застосовано до останнього штраф у розмірі 1 270 276,30 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення).

Не погоджуючись із спірним рішенням позивачем подано скаргу, за наслідком розгляду якої рішенням ДПС України від 25.11.2021 №26829/6/99-00-06-03-01-06 скаргу ТОВ «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 06.08.2021 №102 - без змін.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

За правилами підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 ПК України, у редакції станом на час прийняття Державною податковою службою України рішення від 06.12.2019 №12141/6/99-00-08-05-03, яким серед іншого скасовано податкове повідомлення-рішення від 27.09.2019 № та зобов`язано контролюючий орган вжити заходів передбачених підпунктом 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 ПК України, було встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов`язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Наказ про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

У той же час, підпунктом 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 ПК України, у редакції станом на час видачі наказів №487, №261, регламентовано, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов`язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Наказ про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато дисциплінарне провадження або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення;

На підставі такого наказу контролюючим органом, якому доручено здійснення перевірки, додатково видається наказ у порядку, передбаченому пунктом 81.1 статті 81 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Аналіз вказаного дає суду підстави дійти до наступних висновків.

По-перше, документальна позапланова перевірка може здійснюватися на підставі підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 ПК України, а саме у разі коли контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов`язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

По-друге, реалізація такого права контролюючим органом - проведення документальної позапланової перевірки платника податків на підставі підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 ПК України, вимагає не тільки наявність обставин виявлення невідповідності висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а й пов`язує таке право із наявністю обставин, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато дисциплінарне провадження або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Тобто, для призначення документальної позапланової перевірки на підставі пункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 ПК України має бути обов`язкові підстави для її призначення:

- обставини виявлення невідповідності висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

- наявність обставин початку дисциплінарного провадження або повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку відповідного платника податків.

При цьому, дані обставини не є взаємовиключні, а є взаємопов`язані і виключно наявність їх двох одночасно є підставою для видачі наказу про проведення документальної позапланової перевірки на підставі пункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Водночас, безпосередньо контролюючий орган вищого рівня видає наказ про проведення документальної позапланової перевірки, а вже, в подальшому, на реалізацію вказаного наказу контролюючий орган нижчого рівня, якому доручено здійснення перевірки, додатково видає наказ у порядку, передбаченому пунктом 81.1 статті 81 ПК України.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ «ГЛУСКО РІТЕЙ» посилається на порушення порядку призначення документальної позапланової перевірки як у позовній заяві, так і у відповіді на відзив на позовну заяву, а саме на відсутність підстав, передбачених підпунктом 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 ПК України для призначення та проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Суд критично ставиться до вказаних доводів позивача, оскільки нормами ПК України не передбачено право контролюючого органу нижчого рівня встановлювати дотримання/не дотримання контролюючим органом вищого рівня вимог підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Суд відмічає, що в межах спірних правовідносин відповідач, як контролюючий орган, реалізував надані йому повноваження (виконав обов`язок) шляхом видачі наказу №261 в порядку, передбаченому пунктом 81.1 статті 81 ПК України на підставі наказу Державної податкової служби України №487 від 11.09.2020 (зі змінами внесеними наказом ДПС від 15.03.2019 №293) «Про проведення документальних позапланових перевірок ТОВ «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» та ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ», як контролюючого органу вищого рівня.

Тобто, перевірка обставин наявності/відсутності всіх складових (підстав) для призначення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ГЛУСКО РІТЕЙЛ», які передбачені підпунктом 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 ПК України, мають здійснюватися під час дослідження наказу Державної податкової служби України №487 від 11.09.2020 (зі змінами внесеними наказом ДПС від 15.03.2019 №293) «Про проведення документальних позапланових перевірок ТОВ «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» та ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ».

Суд вказує, що ані дії, ані безпосередньо наказ Державної податкової служби України №487 від 11.09.2020 (зі змінами внесеними наказом ДПС від 15.03.2019 №293) «Про проведення документальних позапланових перевірок ТОВ «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» та ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» не є предметом розгляду даної адміністративної справи, а Державна податкова служба України не є відповідачем.

Також суд враховує, що положеннями частини 3 статті 48 ПК України регламентовано право суду за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Станом на час розгляду справи ТОВ «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» не заявлено клопотання про залучення у участі у справі співвідповідача - Державну податкову службу України.

Отже, беручи до уваги наведене суд вважає, що вказані доводи не можуть бути оцінені судом в межах даної адміністративної справи, а відтак не можуть бути покладені в основу рішення про задоволення позовних вимог.

З урахуванням наведеного суд переходить до дослідження наявності/відсутності порушення як такого.

Як вже було вказано судом вище, контролюючим органом встановлено порушення позивачем пункту 231.1, пункту 231.5 статті 231 ПК України, а саме те, що останнім не виписано та не зареєстровано акцизні накладні на 11739877 л нафтопродуктів, що відповідає 54 887 663 тис. грн. акцизного податку.

Наведений висновок сформовано відповідачем з урахуванням того, що за результатами співставлення даних ЄРАН та даних бухгалтерського обліку встановлено, що залишки нафтопродуктів за даними бухгалтерського рахунку 28 значно нижче даних ЄРАН відхилення складає - у 2016 році - 769 636 літрів, у 2017 році - 4 600 856 літрів, у 2018 році 3 502 308 літрів, у 2019 році 2 867 976 літрів.

Детальна інформація в розрізі періодів, кодів УКТ ЗЕД, обсягів залишків пального на початок кожного періоду, імпорту, придбаних та реалізованих нафтопродуктів, обсягів залишків нафтопродуктів на кінець періоду за даними СЕАРП, та бухгалтерського обліку зазначена в Додатку 2.

Окрім того, до перевірки було надано оборотно-сальдові відомості рахунку 28 та журнал ордер по місяцях за перевіряємий період в розрізі субрахунків, номенклатури, одиниць виміру в кількісному та вартісному виразі. Для розрахунку «залишків по БО на кінець періоду» використовувалось сальдо на кінець по кожному виду палива. Субрахунки 2812 «Товари на відповідальному зберіганні», 2814 «Товари в дорозі» обліковуються в кількісному виразі в одиницях виміру «кілограми» та «тони». Співставлення залишків пального за даними ЄРАН та даними бухгалтерського обліку здійснювалось в одиницях виміру «літри». Для приведення даних вищезазначених субрахунків до одиниці виміру «літри» застосовувались коефіцієнти щільності пального, які були розраховані як співвідношення «кілограмів» до «літрів» за даними зареєстрованих ТОВ «Глуско Рітейл» акцизних накладних в ЄРАН за відповідні періоди. Детальна інформація в розрізі періодів, кодів УКТ ЗЕД та коефіцієнтів зазначена у Додатку 3.

Перевіркою встановлено, що кількісні показники залишків пального за даними бухгалтерських рахунків 28 «Товари» за окремими видами пального нижчі відповідних даних СЕАРП до декларації акцизного податку (далі-акцизний облік), в розрізі наступних місяців за період з 01.04.2016 по 31.03.2019.

Надаючи оцінку вказаним висновкам контролюючого органу суд зверне увагу на наступне.

У відповідності до пункту 232.1 статті 232 ПК України облік обсягів пального в системі електронного адміністрування реалізації пального ведеться за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Ведення обліку обсягів пального у системі електронного адміністрування реалізації пального здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Одиницею обліку обсягів пального в системі електронного адміністрування реалізації пального є літри, приведені до температури 15 °C. При цьому відпущені літри через паливороздавальні колонки на автомобільних заправних станціях (комплексах), автомобільних газових заправних станціях для цілей цього розділу вважаються як літри, приведені до температури 15 °C. Така одиниця обліку повинна використовуватися в первинних бухгалтерських документах, акцизних накладних/розрахунках коригування до акцизних накладних, декларації з акцизного податку.

Система електронного адміністрування реалізації пального забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД: обсягів пального, що містяться у виданих та отриманих акцизних накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі акцизних накладних; обсягів пального, виробленого на митній території України або ввезеного на митну територію України, з яких сплачено акцизний податок; обсягів пального, на які платники податку зареєстрували заявки на поповнення обсягів залишку пального за рахунок сплачених коштів в бюджет в системі електронного адміністрування реалізації пального; сум сплаченого акцизного податку, за рахунок яких платники податку можуть зареєструвати заявки на поповнення обсягів залишку пального; обсягу залишку пального, на який платники податку мають право зареєструвати акцизні накладні та розрахунки коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Порядок електронного адміністрування реалізації пального встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналіз вказаного дає суду підстави дійти до висновку, що одиницею обліку обсягів пального в системі електронного адміністрування реалізації пального є літри, приведені до температури 15 °C. При цьому відпущені літри через паливороздавальні колонки на автомобільних заправних станціях (комплексах), автомобільних газових заправних станціях для цілей цього розділу вважаються як літри, приведені до температури 15 °C. Така одиниця обліку повинна використовуватися в первинних бухгалтерських документах, акцизних накладних/розрахунках коригування до акцизних накладних, декларації з акцизного податку.

У свою чергу, пунктом 231.1 статті 231 ПК України регламентовано, що платник податку при реалізації пального зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

Платник податку зобов`язаний скласти акцизну накладну на обсяги пального, використаного для власного споживання; реалізованого та/або використаного для виробництва непідакцизної продукції на умовах, встановлених статтею 229 цього Кодексу; втраченого як у межах, так і понад встановлені норми втрат; зіпсованого, знищеного, в тому числі внаслідок аварії, пожежі, повені, інших форс-мажорних обставин чи з іншої причини, пов`язаної з природним результатом, а також внаслідок випаровування в процесі виробництва, обробки, переробки, зберігання чи транспортування такого пального.

В акцизній накладній зазначаються в окремих полях такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер акцизної накладної; б) дата складання акцизної накладної; в) повна або скорочена назва юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник акцизного податку, - особи, що реалізує пальне; г) код ЄДРПОУ (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) особи, що реалізує пальне, та отримувача пального; ґ) повна або скорочена назва юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податків, - отримувача пального; д) код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД; е) опис пального; є) обсяг пального в літрах, приведених до t 15 °C.

Аналізуючи вказані положення суд зазначає, що ПК України встановлено обов`язок щодо реєстрації акцизної накладної на обсяги пального знищеного, в тому числі внаслідок аварії, пожежі, повені, інших форс-мажорних обставин чи з іншої причини, пов`язаної з природним результатом, яким, на переконання суду, є оприбуткування та реалізація (списання) в бухгалтерському обліку пального за фактичною температурою.

Таким чином, твердження позивача про відсутність встановлених законодавством підстав для складання і реєстрації акцизних накладних на облікові різниці пального є необґрунтованими.

У той же час, за правилами пунктів 231.2-231.3 статті 231 ПК України форма та порядок заповнення акцизної накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Акцизна накладна складається платником податку в день реалізації пального при кожній повній або частковій операції з реалізації пального.

Відповідно до пункту 231.6 пункту 231 ПК України реєстрація акцизних накладних та/або розрахунків коригування у Єдиному реєстрі акцизних накладних здійснюється не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

У той же час, згідно із пунктом 232.3 статті 232 ПК України платник податку має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування, а також коригування до заявок на поповнення обсягу залишку пального в Єдиному реєстрі акцизних накладних на обсяг реалізованого пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (?АНакл), обчислений за такою формулою:

?АНакл = ?АНаклОтр + ?АМитн + ?ЗаявкиПоповн - ?КоригЗаявкиПоповн - ?АНаклВид - ?Втрат,

де:

?АНаклОтр - загальний обсяг пального за отриманими платником податку акцизними накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі акцизних накладних, та розрахунками коригування до них таких акцизних накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі акцизних накладних;

?АМитн - загальний обсяг пального, ввезеного на митну територію України, оформленого належним чином митними деклараціями, з якого сплачено акцизний податок;

?ЗаявкиПоповн - загальний обсяг пального за оформленими та зареєстрованими в системі електронного адміністрування реалізації пального заявками на поповнення обсягу залишку пального, із списанням з облікових карток грошових коштів сплаченого акцизного податку в бюджет, рівних сумі акцизного податку для відповідного обсягу пального;

?КоригЗаявкиПоповн - загальний обсяг пального за оформленими та зареєстрованими в системі електронного адміністрування реалізації пального коригуваннями до заявок на поповнення обсягу залишку пального, за якими зменшується попередньо збільшений обсяг залишку пального;

?АНаклВид - загальний обсяг пального за виданими платником податку акцизними накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі акцизних накладних, та розрахунками коригування до таких акцизних накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі акцизних накладних;

?Втрат - загальний обсяг пального втраченого, як в межах, так і понад встановлені норми втрат, зіпсованого, знищеного, включаючи випадки внаслідок аварії, пожежі, повені, інших форс-мажорних обставин чи з іншої причини, пов`язаної з природним результатом, а також внаслідок випаровування в процесі виробництва, обробки, переробки, зберігання чи транспортування такого пального, що засвідчені відповідним актом втрати, псування чи знищення пального.

Акцизні накладні, які передбачають відвантаження пального на умовах, встановлених статтею 229 цього Кодексу, можуть бути виписані в межах ліміту квот, встановлених Кабінетом Міністрів України для отримувачів такого пального.

Відповідно до підпункту 232.4.2 пункту 232.4 статті 232 ПК України у разі якщо у платника акцизного податку виникає потреба поповнити обсяги залишків пального в системі електронного адміністрування реалізації пального, він може зареєструвати заявку на поповнення обсягу залишку пального за умови наявності на обліковій картці сум коштів сплаченого акцизного податку, не менше ніж сума акцизного податку, розрахованого з обсягу пального у такій заявці.

Кошти сплаченого акцизного податку, які обліковуються в системі електронного адміністрування реалізації пального, зараховуються на окремі рахунки, відкриті платнику акцизного податку в центральному органі виконавчої влади, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Також суд при вирішенні спору відхиляє посилання позивача на положення пункту 233.3 статті 233 ПК України та на Постанову Кабінету Міністрів України від 24.04.2019 №480, якою затверджено Порядок електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, оскільки останні не можуть бути розповсюджені на правовідносини, які мали місце до їх прийняття.

Суд вказує, що зіставлення залишків нафтопродуктів в розрізі місяців здійснювалось контролюючим органом за період з 01.04.2016 по 31.03.2019.

Отже, посилання ТОВ «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» в цій частині не можуть бути взяті до уваги судом, а наведені нормативно-правові акти використані як позивачем, так і відповідачем при проведенні зіставлення залишків нафтопродуктів.

Разом з цим, досліджуючи матеріали справи суд вказує, що спірним аспектом фактично є визначення/розрахунок розбіжностей при порівнянні показників бухгалтерського обліку по рахунку 28 «Товари» та субрахункам 2812 «Товари на відповідальному зберіганні», 2814 «Товари в дорозі».

Позивач наполягає на тому, що розрахунок відповідачем здійснено не вірно, у той час коли, відповідач стверджує про зворотне.

Досліджуючи спірний аспект суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

У відповідності до підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах: презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Згідно із підпунктом 120-2.1 статті 120-2 ПК України порушення платниками акцизного податку граничних термінів реєстрації перших примірників акцизних накладних/перших примірників розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, встановлених статтею 231 цього Кодексу, або відсутність їх складання чи реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних, встановлених за результатами проведення документальної перевірки, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі:

2 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, або 2 відсотки суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, на які не складені або не зареєстровані акцизні накладні, - у разі порушення терміну реєстрації або відсутності реєстрації до 15 календарних днів;

10 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, або 10 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, на які не складені або не зареєстровані акцизні накладні, - у разі порушення терміну реєстрації або відсутності реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

20 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, або 20 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, на які не складені або не зареєстровані акцизні накладні, - у разі порушення терміну реєстрації або відсутності реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

30 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, або 30 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, на які не складені або не зареєстровані акцизні накладні, - у разі порушення терміну реєстрації або відсутності реєстрації від 61 до 90 календарних днів;

40 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, або 40 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, на які не складені або не зареєстровані акцизні накладні, - у разі порушення терміну реєстрації або відсутності реєстрації на 91 і більше календарних днів.

Сума акцизного податку для цілей пунктів 120-2.1 і 120-2.2 цієї статті визначається за ставкою, що встановлена на дату реалізації пального, та курсом Національного банку України, що діє на перший день кварталу, в якому здійснюється реалізація пального, а для спирту етилового - за ставкою, що встановлена на дату реалізації спирту етилового (п. 120-2.3 ст. 120-2 ПК України).

Отже, розмір обсягів пального, на які не складені та незареєстровані акцизні накладні є базою для нарахування акцизного податку, на який в подальшому, з урахуванням пункту 120-2.3 статті 120-2 ПК України, здійснюється нарахування штрафної санкції.

Суд вказує, що у спірний період чинним законодавством не було регламентовано методологію розрахунків облікової різниці пального в залежності від розміру якого у платника податків виникав би обов`язок щодо реєстрації акцизної накладної.

Натомість, пунктом 233.3 статті 233 ПК України, у редакції станом на час прийняття спірного рішення було передбачено, що при зіставленні здійснюється порівняння показників із системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового з показниками Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі щодо обсягів обігу та залишків пального у розрізі кодів згідно з УКТ ЗЕД (крім скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану, на які встановлено однакові ставки акцизного податку, для яких обсяги обігу та залишків пального підсумовуються та зіставляються загальним підсумком), акцизних складів та розпорядників акцизних складів.

При зіставленні допускаються розбіжності не більше ніж на 5 відсотків обсягу обігу або залишків пального (для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану, на які встановлено однакові ставки акцизного податку, - не більше ніж на 15 відсотків) чи не більше ніж на 2 відсотки об`єму відповідного резервуара.

Також суд враховує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 24.04.2019 №408 затверджено Порядок електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового (далі - Порядок№480), пунктом 47-49 якого, у редакції із врахуванням внесених змін Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №626, встановлено наступне.

Відхилення між обсягами залишків пального за кожним кодом згідно з УКТЗЕД, що обліковуються в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платника акцизного податку за акцизним складом, який є місцем роздрібної торгівлі пальним, та обсягами залишків пального в бухгалтерському обліку за кожним кодом згідно з УКТЗЕД за таким акцизним складом, які виникли внаслідок врахування в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового літрів пального, відпущених через паливороздавальні колонки на такому акцизному складі, як літрів, що вважаються приведеними до температури 15 °C без врахування впливу змін фактичної температури повітря, яка була за такого відпуску, є обліковою різницею, якщо її розмір наприкінці календарного року не перевищує 1 відсоток обсягу реалізації пального за такий календарний рік в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового окремо за кожним кодом УКТЗЕД (крім скрапленого газу, який у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового обліковується за умовним кодом 2711), а для скрапленого газу, який у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового обліковується за умовним кодом 2711, - якщо її розмір не перевищує 3 відсотки обсягу реалізації в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового за такий календарний рік.

На обсяги пального, що не перевищують розміру облікової різниці, які обліковуються в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, платник акцизного податку має право скласти в одному примірнику та зареєструвати акцизну накладну в Єдиному реєстрі акцизних накладних не рідше одного разу на календарний рік на підставі бухгалтерської довідки не пізніше 31 січня наступного року.

На обсяги пального, що не перевищують розміру облікової різниці за 2016-2019 роки, які обліковуються в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, платник акцизного податку одноразово окремо за кожним роком має право скласти в одному примірнику та зареєструвати акцизну накладну в Єдиному реєстрі акцизних накладних на підставі бухгалтерської довідки не пізніше 31 січня 2021 року.

Аналіз вказаного свідчить, що наведеними нормативно-правовими актами врегульовано питання обліку пального, пов`язану з фізико-хімічними властивостями в залежності від температури, встановлено визначення, що є обліковою різницею пального та визначено, що розмір останньої не може перевищувати 1 відсоток обсягу реалізації пального за такий календарний рік в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового окремо за кожним кодом УКТЗЕД (крім скрапленого газу, який у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового обліковується за умовним кодом 2711).

Суд вказує, що у відповіді на відзив на позовну заяву ТОВ «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» надано розрахунок відхилень між даними бухгалтерського обліку і СЕАРП з урахуванням облікових різниць за кожен рік, охоплений оскаржуваним рішенням.

Представник позивача вказує, що для здійснення такого розрахунку ним застосовано пункт 233.3 статті 233 ПК України та положення Порядку №480.

Згідно наданого ТОВ «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» розрахунку відхилення, що перевищують облікові різниці (більше 1%) становить 295 356,70 л.

Натомість, як вже було неодноразово вказано судом вище, контролюючий орган вважає, що таке відхилення становить 1 312 612,03 л.

Вирішуючи спірні аспекти в цій частині суд вважає за необхідне звернути увагу на положення частини 2 статті 77 КАС України, у відповідності до якого в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вказує, що ані в акті перевірки, ані у відзиві на позовну заяву, у тому числі під час судових засідань, контролюючим органом не надано жодних пояснень, яким чином ним обраховувавсь облікова різниця пального, за якою методикою. Також відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами наданий позивачем розрахунок облікових сум різниць.

Таким чином, керуючись підпунктом 4.1.1 пункту 4.1 статті 4 ПК України, з урахуванням відсутності на законодавчому рівні затвердженої методики обрахування облікової різниці пального, у період, який охоплено спірним рішенням, зважаючи на положення пункту 233.3 статті 233 ПК України, у взаємозв`язку із положеннями Порядку №480, за відсутності належних та достатніх доказів на підтвердження помилковості обрахунку ТОВ «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» відхилень, що перевищують облікові різниці, суд вважає за можливе врахувати наданий останнім розрахунок відхилень, що перевищують облікові різниці, як належний та допустимий доказ того, що таке відхилення становить 297 356,70 л.

Як вже було вказано судом вище, розмір обсягів пального, на які не складені та незареєстровані акцизні накладні є базою для нарахування акцизного податку, на який в подальшому, з урахуванням пункту 120-2.3 статті 120-2 ПК України здійснюється нарахування штрафної санкції.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку відхилення, що перевищує облікові різниці по коду УКТ ЗЕД за 2016 рік становить 65 986,38 грн. Згідно із додатком 4 до акту повірки ставка акцизного податку по вказаному коду становить 171,50 грн.

Отже, по коду УКТ ЗЕД за 2016 рік сума штрафу має становить = 65986,38/1000х171,50 (ставка податку за 1000 літрів)х29,85 (курс євро) = 337 802,42х40% (ставка штрафних санкцій)/100% = 135 120,97 грн.

За 2018 рік відхилення по коду УКТ ЗЕД становить 20 літрів, звідси сума штрафних санкцій становить = 20/1000х213,50(ставка податку за 1000 літрів)х32,73 (курс євро) = 139,75х40/100=55,90 грн.

Отже загальна сума штрафних санкцій по коду УКТ ЗЕД становить 135 176,87 грн.

По коду УКТ ЗЕД :

За 2016 рік - 289,81/1000х171,50 (ставка податку за 1000 літрів)х29,85 (курс євро)=1465,10, звідси сума штрафу становить - 586,04 грн.

За 2018 рік - 3741,19/1000х213,50(ставка податку за 1000 літрів)х33,50(курс євро)=26757,92х40/100= 10 703,17 грн.

За 2019 рік - 59,40/1000х213,50(ставка податку за 1000 літрів)х31,71(курс євро)=402,14х40/100=160,85 грн.

Загальна суму штрафу по коду УКТ ЗЕД становить 11 450,06 грн.

По коду УКТ ЗЕД :

За 2017 рік - 19720,30/1000х52х31,24=32035,23х40/100=12 814,09 грн.

За 2018 рік - 22609,72/1000х52х33,50=39386,13х40/100=15 754,45 грн.

Загальна сума штрафу по коду УКТ ЗЕД становить 28 568,54 грн.

По коду УКТ ЗЕД :

За 2017 рік - 8827,26/1000х52х31,24=14339,70х40/100=5 735,88 грн.

За 2019 рік - 80037,61/1000х52х31,71=131975,61х40/100=52 790,24 грн.

Загальна сума штрафу по коду УКТ ЗЕД становить 58 526,12 грн.

По коду УКТ ЗЕД :

За 2017 рік - 6 641,76/1000х52х31,24=10789,40х40/100=4 315,76 грн.

За 2018 рік - 18 261,64/1000х52х32,73=31080,58х40/100=12 432,23 грн.

Загальна сума штрафу по коду УКТ ЗЕД становить 16 747,99 грн.

По коду УКТ ЗЕД :

За 2017 рік - 50238,64/1000х52х29,79=77823,20х40/100=31 129,28 грн.

За 2019 рік - 12252,39/1000х52х31,71=20203,21х40/100=8 081,28 грн.

Загальна сума штрафу по коду УКТ ЗЕД становить 39 210,56 грн.

По коду УКТ ЗЕД :

За 2017 рік - 7925,69/1000х52х31,24=12875,12х40/100=5 150,04 грн.

Загальна суму штрафу по коду УКТ ЗЕД становить 5 150,04 грн.

По коду УКТ ЗЕД :

За 2019 рік - 744,91/1000х52х31,71=1228,29х40/100=491,31 грн.

Враховуючи вищевикладене у свій сукупності суд вважає, що сума штрафних санкцій у загальному розмірі 295 321,49 грн нарахована відповідачем правомірно.

Отже, податкове повідомлення-рішення від 06.08.2021 №102, видане Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків підлягає до скасування частково, а саме в частині застосовного розміру штрафу у сумі 974 954,81 грн.

В іншій частині спірне рішення суд вважає правомірним.

Суд вказує, що дані щодо ставки акцизного податку та курсу євро взято у відповідності до даних Додатку №4 до акта перевірки.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Інші доводи та заперечення сторін не спростовують вище встановленого судом.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Положеннями частини 3 статті 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки адміністративний позов підлягає до задоволення частково, то сума судового збору, яка підлягає стягненню на користь позивача становить 14 624,32 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 5, 72-73, 76-78, 132, 134, 139, 143, 243-246, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, б. 11, ) до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, б. 11-г, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.08.2021 №102, видане Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» суми штрафу у розмірі 974 954 (дев`ятсот сімдесят чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 81 коп.

3. В іншій частині податкове повідомлення-рішення від 06.08.2021 №102, видане Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без змін.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, б. 11-г, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, б. 11, ) сплачений ним судовий збір у розмірі 14 624 (чотирнадцять тисяч шістсот двадцять чотири) грн. 32 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева

Повний текст рішення складений 29.06.2022.