Справа № 440/3248/22
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/3248/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Петрової Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Маннік М.О.,

представника позивача Смольського Ю.С.,

представника відповідача Дудника В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" до Полтавської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" /надалі ПрАТ «Полтавський ГЗК», позивач/ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавської митниці Державної митної служби України /надалі відповідач/ про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.12.2021 №3 та №3.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при декларуванні товарів не допускав будь-яких порушень митного законодавства. ПрАТ «Полтавський ГЗК» не погоджується з визначеними Полтавською митницею кодами товарів, імпортованих підприємством за митними декларація типу ІМ40 ДЕ за період з вересня 2018 року по квітень 2019 в додатку 9 акту перевірки, оскільки класифікація не відповідає характеристикам даного виду товару, Українській класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (в тому числі поясненням до УКТ ЗЕД), затвердженим наказом ДМСУ від 09.06.2015 №401), Гармонізованій системі опису та кодування товарів, правилам 1 та 6 Основних правил інтерпритації УКТ ЗЕД в редакції Закону України від 19.09.2013 №584-VII «Про митний тариф України», судовій практиці, що склалася між підприємством та митницею, тощо. До цього часу підприємство здійснювало імпорт великогабаритних шин (в період з 2010 по 2018 «Bridgestone»; в період з 2014 по 2019 «Michelin») і здійснювало їх декларування за класифікацією 40 11 20 90, при цьому жодних питань щодо не вірної класифікації у митниці не виникало. Зазначено, що ПрАТ «Полтавський ГЗК» за період з 01.09.2018 по 31.08.2021 здійснювало митне оформлення великогабаритних пневматичних шин 33.00 R51 та шин 40.00 R57 виробництва світових торгових марок Michelin та Bridgestone, призначених для кар`єрних самоскидів. За вказаний період було оформлено 28 митних декларацій за кодом УКТ ЗЕД 40 11 20 9000. При виборі даного коду УКТ ЗЕД декларанти ПрАТ «Полтавський ГЗК» керувалось основними правилами інтерпритації класифікації товарів УКТ ЗЕД, згідно з яких код 401120 Шини та покришки пневматичні гумові нові для автобусів і вантажних автомобілів забезпечує найбільш конкретний опис товарів. Крім того, позивач зазначає, що при виборі коду УКТ ЗЕД декларанти підприємства керувалися Листом ДМСУ №11.1/2-16.2/8205-ЕП від 27.05.2011, а також рішення №КТ-806-0492-11 від 27.05.2011, в яких зазначено код УКТ ЗЕД 40 11 20 9000, за яким мають декларуватися вищезазначені шини.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/3248/22.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки при перевірці дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи в частині правильності класифікації згідно УКТЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення, було встановлено, що позивач невірно класифікував товар, оскільки опис товару, зазначений у графі 31 митних декларацій із заявленим кодом та дані товаросупровідних документів до митних декларацій не узгоджуються з правилами класифікації товарів та додаткових пояснень до товарної категорії , тому вважає, що податкові повідомлення-рішення прийняті правомірно.

19.07.2022 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що згідно опису товару наведеного в акті перевірки, позивачем у деклараціях було заявлено товар: «Шини гумові, нові, для вантажних автомобілів, з індексом навантаження 250», що відповідає характеристиці товару, наведеній у підкатегорії 0. Водночас позивач звертає увагу на те, що УКТЗЕД окремо товарної підпозиції 401194 не містить.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.07.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті 09.08.2022.

05.08.2022 до суду надійшли заперечення щодо відповідь на відзив в яких зазначено, що в товаросупровідних та комерційних документах ПрАТ «Полтавський ГЗК», які долучені до матеріалів перевірки, а також відзиву на позов, відправником товару зазначений код 401180, класифікація їх в товарній позиції 401194 згідно з УКТ ЗЕД жодним чином не змінює їх призначення та сферу застосування.

У судовому засідання представник позивача позов підтримав. Представник відповідача проти позову заперечував.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

ПрАТ «Полтавський ГЗК» (ідентифікаційний код 00191282) є юридичною особою, запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.01.1995, основний вид діяльності товариства - добування залізних руд код КВЕД 07.10, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 89-95/.

Відповідно до плану-графіку документальних планових виїзних перевірок Держмитслужби на ІІІ квартал 2021 року, затвердженого наказом Державної митної служби України від 15 червня 2021 №441, наказу Полтавської митниці від 02.09.2021 №94 інспекторами митниці проведено перевірку, позивача, на предмет дотримання вимог законодавства України, з питань митної справи, за період з 01.09.2018 по 31.08.2021.

За наслідками перевірки 16.11.2021 складено Акт про результати документальної планової виїзної перевірки №5/21/7.23-19/000191282 (далі акт перевірки).

Висновками вказаного Акту встановлено наступні порушення митного законодавства:

1) пункту 1 статті 69, пункту 2 частини 3 статті 75 Митного кодексу України, занижені податкові зобов`язання по сплаті ввізного мита за митними деклараціями (додаток 20 до акту) на загальну суму 1682943,10 грн.;

2) пункту 2 частини 3 статті 75 Митного кодексу України, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, занижені податкові зобов`язання по сплаті податку на додану вартість за митними деклараціями (додаток №20 до акту) на загальну суму 336588,62 грн.

Не погодившись з висновками Акту перевірки, позивач 26.11.2021 направив до митного органу власні заперечення та спростування висновків перевірки /а.с. 45-48/.

За результатами розгляду заперечень, Полтавська митниця, 07.12.2021 направила товариству лист №7.23-1/19/13/2318 «Про надання відповіді на заперечення та направлення податкових повідомлень-рішень», яким висновки акту №5/21/7.23-19/000191282 залишено без змін, як такі, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Також, 07 грудня 2021 року на підставі акту перевірки, митним органом, прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- №3, яким у зв`язку порушенням вимог п. 1 ст.69, п.2 ч.3 ст.75 Митного кодексу України, правил 1, 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД в редакції в редакції ЗУ від 19.09.2013 №584-VII «Про митний тариф України», пояснень до УКТЗЕД затверджених наказом Державної митної служби від 09.06.2015 №401 «Про затвердження Пояснень до УКТЗЕД», позивачу збільшено суму грошових зобов`язань за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності на суму 1682943,10 грн та штрафних санкцій 420735,78 грн.;

- №3, яким у зв`язку порушенням вимог п. 190.1 статті 190 Податкового кодексу України позивачу збільшено суму грошових зобов`язань за платежем податок на додану вартість з товарів ввезених на територію України суб`єктами підприємницької діяльності на суму 336588,62 грн та штрафних санкцій 84147,16 грн.;

Позивач, не погоджуючись із правомірністю висновків перевірки та нарахованими на їх підставі грошовими зобов`язаннями у повному обсязі, оскаржив вищезазначені податкові повідомлення-рішення до суду.

Надаючи правову оцінку доводам сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За приписами пункту 3 частини третьої статті 345 Митного кодексу України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Частиною 1 ст. 346 Митного кодексу України встановлено, що документальні виїзні перевірки проводяться за наказом відповідного митного органу з урахуванням обставин і підстав, установлених цим Кодексом.

Згідно із ч.2 ст. 346 Митного кодексу України документальною плановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка передбачена в плані-графіку митного органу та проводиться за місцезнаходженням підприємства, що перевіряється. У разі відсутності на підприємстві належних умов для роботи посадових осіб митного органу перевірка такого підприємства, за згодою його керівника, може проводитися у приміщенні митного органу.

Проведення документальних планових виїзних перевірок здійснюється митними органами на підставі квартальних планів, які формуються ними самостійно, виходячи з результатів аналізу зовнішньоекономічних операцій підприємств із застосуванням системи управління ризиками. Порядок планування митними органами виїзних перевірок визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику /ч. 3 ст.346 Митного кодексу України/.

На підставі вищенаведених норм, плану-графіку документальних планових виїзних перевірок Держмитслужби на ІІІ квартал 2021 року, затвердженого наказом Державної митної служби України від 15 червня 2021 року №441, наказу Полтавської митниці від 02.09.2021 №94 (із змінами внесеними наказом Полтавської митниці від 26.10.2021 №129) робочою групою державних інспекторів проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання ПрАТ «Полтавський ГЗК» дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, за період з 01.09.2018 по 31.08.2021 року.

Суд відхиляє доводи позивача щодо протиправності проведення перевірки, оскільки ПрАТ «Полтавський ГЗК» не надано до суду доказів оскарження підстав та порядку проведення перевірки.

Як передбачено пунктами 23, 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи (пункт 29 частини першої статті 4 Митного кодексу України).

Аналіз наведеного дає підстави вважати, що митні процедури охоплюють митний контроль, митне оформлення та справляння податків і зборів. При цьому, виконання митним органом дій (процедур), які пов`язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і які мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів, є митним оформленням.

Відповідно до частини п`ятої статті 255 Митного кодексу України, митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Згідно з частиною першою статті 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний:

1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом;

2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення;

3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей;

4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу;

5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Судом встановлено, що за період перевірки, в режимі ІМ 40 ПрАТ «Полтавський ГЗК» оформлено 28 митних декларацій за якими ввезено товари (шини) за кодом УКТЗЕД. Наведені декларації зазначені у додатку 9 до акту перевірки. Спір щодо кількості та якості товару між сторонами відсутній.

На аркуші 13 акту перевірки митний орган констатує, що перевіркою встановлено, що опис товару, зазначений у 31 графі митних декларацій із заявленим кодом відповідає інформації зазначеній в облікових документах наявних у суб`єкта господарювання. Але в товаросупровідних документах по 20 митних деклараціях (інвойсах, CMR (графа 44) зазначено код товару , що не співпадає з даними графи 33 МД.

На аркуші 15 акту перевірки зазначено, що ПрАТ «Полтавський ГЗК» у 28 митних деклараціях визначено у графі 33 МД код товару , який не відповідає точним характеристикам товару «Шини гумові, нові, для вантажних автомобілів» зазначених у графі 31 МД.

Разом із тим, дослідивши додаток 9 до акту перевірки судом встановлено, що деякі характеристики ввезених шин різняться, а саме: виробник (Michelin, Вridgestone brand); індекс навантаження (235, 250); розмір шини (33.00R51, R51, 40.00R57, 2100 R35), шини задекларовані позивачем за кодом УКТЗЕД , визначені у додатку 9 до акту перевірки, далі по тексту шини/товар).

Суд зазначає, що відповідно до додатку 9 до акту перевірки основним критерієм який впливає на класифікацію товару є індекс навантаження, який не повинен бути меншим за 121, щоб відповідати коду УКТЗЕД на якому наполягає позивач. Але як видно із додатку 9 до акту перевірки товариство придбавало шини з індексом навантаження значно більшим ніж 121, а саме: 235, 250.

З матеріалів справи слідує, що позивач, подав 28 митну декларацію в режимі ІМ 40, по яким встановлено порушення п.1 ст.257, п.1 ст.69 Митного кодексу України, правил 1 та 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД Закон України «Про митний тариф» та пояснень до УКТЗЕД, затверджених наказом ДМС України від 09.06.2015, в частині правильності класифікації товарів згідно УКТЗЕД.

На підставі викладеного, митний орган, опрацювавши МД типу ІМ 40, за період з 01.09.2018 по 31.08.2021, керуючись п.4 ст.69, п.14 ст. 654 Митного кодексу України, визначив код товару (шин) - УКТЗЕД, за митними деклараціями визначеними у додатку №9 до акту перевірки, змінивши його з коду УКТЗЕД (який декларувався позивачем).

Водночас відповідач зазначає, що у чинній редакції УКТЗЕД товарна підкатегорія відсутня, тому шини гумові, нові, пневматичні, безкамерні, радіальні, спеціальні, великогабаритні, позашляхові, малюнок протектора не типу "ялинка", маркований відповідно до стандартів TRA "Е4" класифікуються у товарній підкатегорії .

Як слідує з акту перевірки митний орган зробив свій висновок на підставі УКТЗЕД, Пояснення до УКТЗЕД, технічної документації та інформації, наданої позивачем, листа Держмитслужби від 20.08.2020 №15-04/966, пояснення до товарної позиції 4011, правил 1, 6.

Відповідно до ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Митне оформлення товарів здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МКУ для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, у тому числі у вигляді кодів, серед яких код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до положень cтатті 67 МК України, Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Нормами статті 68 МК України передбачено, що ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ведення УКТ ЗЕД передбачає: 1) відстеження та облік змін і доповнень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів, пояснень та інших рішень щодо її тлумачення, що приймаються Всесвітньою митною організацією; 2) підготовку пропозицій щодо внесення змін до УКТ ЗЕД; 3) деталізацію УКТ ЗЕД на національному рівні та введення додаткових одиниць виміру; 4) забезпечення однакового застосування всіма органами доходів і зборів правил класифікації товарів; 5) прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТ ЗЕД у складних випадках; 6) розроблення пояснень і рекомендацій до УКТ ЗЕД та забезпечення їх опублікування; 7) своєчасне ознайомлення суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності з рішеннями та інформацією (крім тих, що є конфіденційними) щодо питань класифікації товарів та про застосування УКТ ЗЕД; 8) здійснення інших функцій, необхідних для ведення УКТ ЗЕД.

Відповідно до статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо. Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення. Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Термін "класифікація товару" для цілей розділу IV Митного кодексу України міститься в пункті 3 Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України затвердженого Наказом Мінфіну України від 30.05.2012 №650 (далі по тексту Порядок №650), та розуміється як: визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України "Про митний тариф України" (далі - Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення.

Також, у пункті 3 розділу І Порядку №650 визначено, що контроль правильності класифікації товарів - це перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу ІІІ Порядку №650, декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Митного кодексу України, а посадові особи митного поста здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів.

Пунктом 4 розділу ІІІ Порядку №650 встановлено, що контроль правильності класифікації товарів здійснюється, зокрема, шляхом:

- перевірки відповідності відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу;

Відповідно до положень Основних правил інтерпретації УКТЗЕД Митного тарифу України, встановленого Законом України "Про Митний тариф України" від 19.09.2013 №584-VII, класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини.

Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3(a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

5. На додаток до наведеного до зазначених нижче товарів застосовуються такі правила:

(a) футляри для фотоапаратів, музичних інструментів, зброї, креслярського приладдя, прикрас та подібні вироби, які мають спеціальну форму і призначені для зберігання відповідних виробів або набору виробів, придатні для тривалого використання разом з виробами, для яких вони призначені, класифікуються разом з упакованими в них виробами. Це правило не поширюється на тару (упаковку), що становить разом з виробом одне ціле і надає останньому істотно іншої властивості;

(b) відповідно до правила 5 (a) тару (упаковку) разом з товарами, які в ній містяться, слід класифікувати разом з цими товарами, якщо вона належить до такого типу тари (упаковки), яка зазвичай використовується для упакування цих товарів. Це положення є необов`язковим, якщо ця тара (упаковка) придатна для повторного використання.

6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Таким чином, зазначеними Правилами передбачено, що при віднесенні товару до тієї чи іншої позиції слід виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТ ЗЕД.

Згідно Правила 1 спірний товар відноситься до групи 40 "Каучук, гума та вироби з них", товарної позиції 4011 "Шини та покришки пневматичнi гумові новi".

До товарної позиції 4011 входить декілька підпозицій, серед яких: 4011 20 «для автобусiв і вантажних автомобiлiв», який в подальшому деталізований на рівні наступних товарних підкатегорій: 4011 20 10 00 - з індексом навантаження менше як 121; 4011 20 90 00 - з індексом навантаження більше як 121.

Згідно опису товару наведеного у акті перевірки, позивачем у деклараціях було заявлено товар: «Шини гумові, нові, для вантажних автомобілів, з індексом навантаження 250» та більше за 250, що відповідає характеристиці товару, наведеній у підкатегорії 4011 20 90 00.

Відповідач донараховуючи податкове зобов`язання та визначаючи код товару дійшов висновку про відповідність спірного товару цифровому коду 4011 94 00 00, що має опис «для використання на будівельних або промислових вантажно-розвантажувальних транспортних засобах i машинах, що мають посадочний діаметр обода більш як 61 см».

У акті перевірки (арк. 14) митний орган зазначає, що комбінат використовує автомобілі-самоскиди які класифікуються 8704 УКТЗЕД.

Разом із тим, зазначає, що застосування терміну «важкі автомобілі» (англійською - «lorries»), які зазначені у підрозділі 401120, не точно збігаються із сферою застосування товарів товарної позиції 8704 «Моторні транспортні засоби для перевезення вантажів» (англійською «motor vehicles for the transport of goods»), оскільки термін вантажні автомобілі (англійською - «lorries») не вживається.

Враховуючи вищевикладене митний орган, змінив код товару на рівні товарних підпозицій з 4011 20 на 4011 94, враховуючи те, що на англійській мові «автомобілі-самоскиди» які використовує позивач («motor vehicles for the transport of goods»), не точно збігаються з англійським перекладом «важкі автомобілі» (lorries) які зазначені у підрозділі 401120.

Разом із тим, суд, зазначає, що УКТ ЗЕД окремо товарної підпозиції 4011 94 не містить.

Встановлюючи порушення та змінюючи код товару, відповідач, фактично здійснював порівняння товару не на рівні товарних підпозицій, а на рівні товарних підкатегорій, застосувавши Правило 6, у відповідності до якого класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації.

Отже, фактично відбулося порівняння відповідачем кодів спірного товару на рівні товарних підкатегорій 4011 20 90 00 та 4011 94 00 00.

Згідно характеристики спірного товару індекс навантаження шин складає 250 (та більше), тобто більше як 121.

Отже, враховуючи наведене вище спірні шини (додаток 9 до акту перевірки) підпадають під визначення коду УКТ ЗЕД 4011 20 90 00.

Відповідно до Указу Президента України "Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів" від 17.05.2002 №466/2002 Україна приєдналась до вказаної системи. Згідно з пунктом "а" статті 3 Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів від 14.06.1983, що є частиною національного законодавства України, кожна Договірна Сторона Конвенції зобов`язується, за виключенням випадків застосування положень (а) даного параграфу, що її митно-статистичні номенклатури будуть знаходиться відповідно до Гармонізованої системи з моменту набуття чинності даної Конвенції по відношенню до цієї Сторони. Тим самим вона зобов`язується по відношенню до своєї номенклатури митних тарифів і статистичної номенклатури: використовувати всі товарні позиції і субпозиції Гармонізованої системи, а також цифрові коди, що відносяться до них, без будь-яких доповнень або змін; застосовувати основні правила класифікації для тлумачення Гармонізованої системи, а також всі примітки до розділів, груп і субпозицій і не змінювати об`єм розділів, груп, товарних позицій і субпозицій Гармонізованої системи; дотримуватись порядку кодування, прийнятий в Гармонізованій системі.

Відповідно до вимог параграфа 1 (a) цієї статті кожна Договірна Сторона може вносити в текст зміни, необхідні для того, щоб Гармонізована система була відображена в національному законодавстві.

Ніщо в цій статті не забороняє Договірній Стороні створювати в своїй номенклатурі митних тарифів або статистичної номенклатури підрозділи для класифікації товарів по більшій кількості знаків, ніж в Гармонізованій системі, за умови, що ці підрозділи будуть додані і кодовані понад шестизначний цифровий код, що наведений в додатку до цієї Конвенції.

Зміст наведених норм діє підстави дійти висновку, що Договірна Сторона може створити в своїй номенклатурі митного тарифу підрозділи по більшій кількості знаків ніж наведені у Гармонізованій системі, за умови наявності в ній шестизначного коду, що може бути збільшений.

Чинна УКТ ЗЕД побудована на основі номенклатури Гармонізованої системи версії 2012 року. В той же час більшість країн перейшли з 2017 на нову версію номенклатури Гармонізованої системи, яка включає в себе новий код класифікації для великогабаритних пневматичних безкамерних шин 4011 80, в той же час код 4011 94 взагалі було виключено з номенклатури.

Разом із тим, Україна приєдналася до Гармонізованої системи версії 2017, Законом України «Про Митний тариф» від 04.06.2020 №674-ІХ, який набрав чинності 03.07.2020 року.

Таким чином, з 03.07.2020 року, код 4011 94 виключено з номенклатури, а новий код класифікації 4011 80, для великогабаритних пневматичних безкамерних шин додано.

Водночас позивач імпортував товар (шина), за кодом класифікації товару у період з вересня 2018 року по квітень 2019.

Згідно ч.3 ст.1 Митного кодексу України, якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Отже, керуючись ч.3 ст.1 МК України підлягають застосуванню як пріоритетні норми чинної Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів від 14 червня 1983 року (зі змінами, внесеними Протоколом від 24 червня 1986 року).

Посилання Митного органу на ту обставину, що згідно перевірених інвойсів, CMR (графа 44 митних декларацій) експортери декларували товар (шини) за кодом , а позивач використовував інший код не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Як зазначалося вище, Україна приєдналася до Гармонізованої системи версії 2017 03.07.2020 року, тобто у позивача з`явилася змога декларувати товар (шини) за кодом , разом із тим позивач імпортував шини у період з вересня 2018 року по квітень 2019 року.

З вищенаведених підстав судом також відхиляються доводи відповідача, що шини слід класифікувати в товарній підкатегорії .

Посилання відповідача, що під час здійснення донарахування та визначення коду товару митниця керувалася виключно нормами чинного законодавства, УКТЗЕД викладеною у додатку до Закону України «Про Митний тариф України», Поясненнями до УКТЗЕД, а отже спірні податкові повідомлення-рішення правомірні, відхиляються судом, оскільки згідно з ч.3 ст.1 МК України до спірних правовідносин як пріоритетні підлягають застосуванню норми чинної Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів від 14 червня 1983 року (зі змінами, внесеними Протоколом від 24 червня 1986 року), які не містять коду 4011 94, а тому застосування митним органом коду класифікації 4011 94 є прямим порушенням статті 3 Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів від 14 червня 1983 року (зі змінами, внесеними Протоколом від 24 червня 1986 року).

Крім того, суд наголошує на положення частини першої статті 6 КАС України де зазначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви, зокрема, через принцип "належного урядування".

Принцип "належного урядування", зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і найбільш послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Разом із тим, 27.05.2011 Державна митна служба України листом №11.1/2-16.2/8205-ЕП (лист в матеріалах справи) надала роз`яснення Полтавській митниці в якому зазначила, що у відповідності з принципами побудови Гармонізованої системи опису та кодування товарів, на яких побудована УКТЗЕД, підпозиція інші включає товари не пойменовані в попередніх позиціях.

Шини для моторних транспортних засобів для перевезення вантажу включаються в товарну підпозицію 4011 20. Шини, які не є шинами для легкових автомобілів, моторних транспортних засобів для перевезення вантажу, для використання в авіації, для мотоциклів та велосипедів, без наявності протектора типу Ялинка або подібного малюнка включаються у підпозиції 4011 93 або 4011 94.

Враховуючи вищевикладене, митним органом вказано, що шини Вridgestone brand off road tires 33.00 R51 (E4) TL гумові, нові, радіальні, безкамерні, спеціальні, крупногабаритні, позашляхові для самоскидів Caterpillar 785 C, вантажопідйомністю 136 тон призначені для автомобілів, що перевозять вантажі, класифікуються у товарній підкатегорії 4011 20 згідно УКТЗЕД.

Наведені обставини, свідчить про порушення відповідачем принципу "належного урядування", викладеного у практиці Європейського суду з прав людини.

За таких обставин оспорені позивачем податкові повідомлення-рішення Полтавської митниці ДМС України від 07.12.2021 №3 та №3, які ґрунтуються на неправомірних та недостовірних висновках акту перевірки, суд скасовує з мотивів їх протиправності.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 24810,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

З огляду на ухвалення судом у цій справі рішення про задоволення позовних вимог фізичної особи, понесені позивачем судові витрати сплаченого судового збору у розмірі 24810,00 грн належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (вул. Будівельників, 16, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39802, ) до Полтавської митниці Державної митної служби України (вул. Кукоби Анатолія, 28, м. Полтава, Полтавська область, 36022, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Полтавської митниці Державної митної служби України від 07.12.2021 №3 та від 07.12.2021 №3.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці Державної митної служби України на користь Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 24810,00 грн (двадцять чотири тисячі вісімсот десять гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17.08.2022.

Суддя Л.М. Петрова