Справа № 640/35492/21
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Київ № 640/35492/21

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Донця В.А. розглянув у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова оптова компанія" до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови в прийнятті митної декларації.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислова оптова компанія" звернулося до суду з позовом визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 100230/2021/00968 від 27.09.2021, №UA 100230/2021/00935 від 15.09.2021, №UA 100230/2021/00973 від 27.09.2021 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA 100230/2021/610370/2 від 27.09.2021, №UA 100230/2021/610358/2 від 15.09.2021, №UA 100230/2021/610371/2 від 27.09.2021.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.12.2021 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання, встановлено строки для подання заяв по суті.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані рішення є протиправними, оскільки позивачем надано всі необхідні документи для підтвердження та визначення митої вартості імпортованого товару, які містять складові вартості товару, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товару, та не містять неточностей чи розбіжностей. Натомість, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей що підтверджують відомості щодо ціни, що була фактично сплачена, а тому, відповідно до статті 58 Митного кодексу України з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів.

Дослідивши письмові докази, суд установив.

01.02.2021 між позивачем та компанією Risen Energy Сo., LTD (Китай) укладено договір міжнародної купівлі-продажу товарів №REC-20/l, відповідно до пункту 2 якого продавець зобов`язується передати у зумовлені строки покупцеві товар та документи, що відносяться до нього, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити продавцю за нього обумовлену грошову суму.

Відповідно до специфікації №24932 від 30.07.2021 сторони договору погодили поставку товару на територію України, зокрема сонячних модулів 535 Вт (товар).

27.09.2021, з метою митного оформлення товарів, позивач подав до відповідача митну декларацію №UA100230/2021/329286, визначивши опис товару вказаної декларації як "Прилади напівпровідникові фоточутливі, сонячні фотогальванічні елементи - панель сонячна напівпровідникова фоточутлива: SOLAR PHOTOVOLTAIC MODULE 535W - 3100шт. Торговельна марка: Risen, Країна виробництва: CN, Виробник: RISEN ENERGY CO., LTD Див. "електронний інвойс", 2. Місць 100 8А/1 - 100 палет дерев`яний СТ - 3100 коробки картонні".

Разом з вказаною декларацію подані документи: міжнародний договір поставки товарів №REC-20/l від 01.02.2021; специфікація від 30.07.2021 №24932; рахунок-фактура (Commercial Invoice) від 02.08.2021 №RSPN210741; коносамент (Bill of landing) від 11.08.2021 №MEDUCP657272; пакувальний лист (Packing list) №RSPN210741 від 02.08.2021; прейскурант (прайс-лист) від 29.07.2021; висновок експертного дослідження товару від 23.09.2021 №713/21.

Київською митницею 27.09.2021 винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 100230/2021/00968 через необхідність внесення змін до гр. 12, 45, 46, 47 графи "В" митної декларації після прийняття митної декларації до митного оформлення.

Київська митниця прийняла рішення від 27.09.2021 №UA 100230/2021/610370/2 про коригування митної вартості товарів, у графі 33 якого вказано підстави його прийняття:

На виконання положень статей 52-55, 57, 58, 335 Митного кодексу України, пункту 44.1 cтатті 44 Податкового кодексу України, за результатами опрацювання документів поданих разом з митною декларацією встановлено, що декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості:

1) згідно з комерційним інвойсом від 02.08.2021 №RSPN210741 товар поставляється на умовах CFR Одеса, відповідно до наданого прайс-листа вартість ціна за одиницю товару визначена на умовах FOB, що не дає однозначно ідентифікувати, що наданий до митного оформлення прайс-лист є саме на поточну поставку, а також з урахуванням умов поставок не можливо прайс-листом підтвердити вартість товару;

2) пунктом 2.3 та 4.2 зовнішньоекономічного контракту передбачено, що строки поставки товару обумовлені в інвойсі на кожну партію, та є невід`ємною частиною контракту. Разом з тим, в інвойсі вказана інформація відсутня;

3) пунктом 5,4 зовнішньоекономічного контракту передбачено, що покупець сплачує продавцю загальну вартість товару у порядку визначеному в інвойсі. Разом з тим в інвойсі вказана інформація відсутня.

За висновком контролюючого органу, надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей що підтверджують числові значення складових митної вартості, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Тому, відповідно до статті 58 Митного кодексу України з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів.

У рішенні митним органом зазначено про те, що декларантом додаткових документів не надано, а у митного органу наявна інформація, що відповідає частині другій статті 64 Митного кодексу України та є підставою для застосування другорядного методу 2г - резервного методу.

Відповідно до специфікації від 15.07.2021 №24931 сторони договору погодили поставку товару на територію України, зокрема сонячних модулів 540Вт.

15.09.2021 з метою митного оформлення товарів, позивач подав до відповідача митну декларацію UA100230/2021/327834, визначивши опис товару вказаної декларації як "Прилади напівпровідникові фоточутливі, сонячні фотогальванічні елементи: SOLAR PHOTOVOLTAIC MODULE MODEL 540W / панель сонячна напівпровідникова фоточутлива, модель 540W - 3100 шт. Торговельна марка: Risen. Виробник: "RISEN ENERGY CO., L'ID." Країна виробництва: CN. Див. "електронний інвойс" 2.Місць 100 8А/1-100 палет дерев`яний СТ-3100 коробки картонні.".

Разом з вказаною декларацію подані документи: договір міжнародної поставки товарів від 01.02.2021 №REC-20/1; специфікація від 17.07.2021 №24931; рахунок-фактура (Commercial Invoice) від 15.07.2021 №RSPN210703; коносамент (Bill of landing) від 06.08.2021 №80; пакувальний лист (Packing list) від 15.07.2021; прейскурант (прайс- лист) від 05.07.2021; висновок експертного дослідження товару від 10.09.2021 №629/21.

Київською митницею 15.09.2021 винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 100230/2021/00935 через необхідність внесення змін до гр. 12, 45, 46, 47 графи "В" митної декларації після прийняття митної декларації до митного оформлення.

Київська митниця прийняла рішення від 15.09.2021 №UA 100230/2021/610358/2 про коригування митної вартості товарів, у графі 33 якого вказано наступні підстави його прийняття:

На виконання положень статей 52-55, 57, 58, 335 Митного кодексу України, пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, за результатами опрацювання документів поданих разом з митною декларацією встановлено, що декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості:

1) згідно комерційного інвойса від 15.07.2021 №RSPN210703 товар поставляється на умовах CFR Одеса, відповідно до наданого прайс-листа вартість ціна за одиницю товару визначена на умовах FOB. Що не дає однозначно ідентифікувати, що наданий до митного оформлення прайс-лист є саме на поточну поставку, а також з урахуванням умов поставок не можливо прайс-листом підтвердити вартість товару;

2) пунктом 2.3 та 4.2 зовнішньоекономічного контракту передбачено, що строки поставки товару обумовлені в інвойсі на кожну партію, та є невід 'ємною частиною контракту. Разом з тим в інвойсі вказана інформація відсутня;

3) пунктом 5,4 зовнішньоекономічного контракту передбачено, що покупець сплачує продавцю загальну вартість товару у порядку визначеному в інвойсі. Разом з тим в інвойсі вказана інформація відсутня.

За висновком контролюючого органу, надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей що підтверджують числові значення складових митної вартості, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Тому, відповідно до статті 58 Митного кодексу України з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів.

У рішенні митним органом зазначено про те, що декларантом додаткових документів не надано, а у митного органу наявна інформація, що відповідає частині другій статті 64 Митного кодексу України та є підставою для застосування другорядного методу 2г - резервного методу.

Відповідно до специфікації від 30.07.2021 №25110 сторони договору погодили поставку товару на територію України, зокрема сонячних модулів 535 Вт.

27.09.2021 з метою митного оформлення зазначених товарів, позивач подав до відповідача митну декларацію №UA100230/2021/329344 визначивши опис товару вказаної декларації як "Прилади напівпровідникові фоточутливі, сонячні фотогальванічні елементи: SOLAR PHOTOVOLTAIC MODULE 535W / панель сонячна напівпровідникова фоточутлива 535W - 3100шт. Торговельна марка: Risen. Виробник: "RISEN ENERGY CO., LTD." Країна виробництва: CN. Див. "електронний інвойс" 2.Місць 100 8А/1-100 палет дерев`яний СТ-3100 коробки картонні".

Разом з вказаною декларацію були подані наступні документи: договір міжнародної поставки товарів від 01.02.2021 №REC-20/1; специфікація від 30.07.2021 №25110; рахунок - фактура (Commercial Invoice) №RSPN210742 від 02.08.2021; коносамент (Bill of landing) від 11.08.2021 №MEDUCP657280; пакувальний лист (Packing list) від 02.08.2021; прейскурант (прайс-лист) від 29.07.2021; висновок експертного дослідження товару від 23.09.2021 №712/21.

Київською митницею 27.09.2021 винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 100230/2021/00973 через необхідність внесення змін до гр. 12, 45, 46, 47 графи "В" митної декларації після прийняття митної декларації до митного оформлення.

Київська митниця прийняла рішення від 27.09.2021 №UA 100230/2021/610371/2 про коригування митної вартості товарів, у графі 33 якого вказано наступні підстави його прийняття:

На виконання положень статей 52-55, 57, 58, 335 Митного кодексу України, пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, за результатами опрацювання документів поданих разом з митною декларацією встановлено, що декларантом до митного оформлення не наоано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення скчадових митної вартості, а саме:

1) згідно комерційного інвойса від 02.08.2021 №RSPN210742 товар поставляється на умовах CFR Одеса, відповідно до наданого прайс-листа вартість ціна за одиницю товару визначена на умовах FOB. Що не дає однозначно ідентифікувати, що наданий до митного оформлення прайс-лист є саме на поточну поставку, а також з урахуванням умов поставок не можливо прайс-листом підтвердити вартість товару;

2) пунктом 2.3 та 4.2 зовнішньоекономічного контракту передбачено, що строки поставки товару обумовлені в інвойсі на кожну партію, та є невід`ємною частиною контракту. Разом з тим в інвойсі вказана інформація відсутня;

3) пунктом 5,4 зовнішньоекономічного контракту передбачено, що покупець сплачує продавцю загальну вартість товару у порядку визначеному в інвойсі. Разом з тим в інвойсі вказана інформація відсутня.

За висновком контролюючого органу, надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей що підтверджують числові значення складових митної вартості, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Тому, відповідно до статті 58 Митного кодексу України з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів.

У рішенні митним органом зазначено про те, що декларантом додаткових документів не надано, а у митного органу наявна інформація, що відповідає частині другій статті 64 Митного кодексу України та є підставою для застосування другорядного методу 2г - резервного методу.

Вважаючи протиправними картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 100230/2021/00968 від 27.09.2021, №UA 100230/2021/00935 від 15.09.2021, №UA 100230/2021/00973 від 27.09.2021 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA 100230/2021/610370/2 від 27.09.2021, №UA 100230/2021/610358/2 від 15.09.2021, №UA 100230/2021/610371/2 від 27.09.2021, позивач звернувся із позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення регулюються Митним кодексом України (МК України).

Згідно зі статтею 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Разом з цим, частиною четвертою статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

У пунктах 3.16, 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15 лютого 2011 року №3018-VI "Про приєднання України до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур у зміненій редакції згідно з Додатком до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", визначено, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Відповідно до підпункту 4.5.10 пункту 4.5 розділу 4 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №631, перевірка правильності визначення митної вартості товарів належить до митних формальностей, що виконуються при митному оформленні митної декларації.

Частиною першою статті 54 МК України регламентовано, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої, частинами п`ятою-шостою статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Положеннями частин другої-восьмої статті 57 МК України передбачено наступне. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частин другої, четвертої, п`ятої, десятої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Аналізуючи наведені положення, суд доходить висновку, що підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення неповного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 МК України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за ціною договору (за першим методом).

Так, в оскаржуваному рішенні від 27.09.2021 №UA 100230/2021/610370/2 відповідачем зазначено, що декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, а саме: згідно комерційного інвойса від 02.08.2021 №RSPN210741 товар поставляється на умовах CFR Одеса, відповідно до наданого прайс-листа вартість ціна за одиницю товару визначена на умовах FOB. Що не дає однозначно ідентифікувати, що наданий до митного оформлення прайс-лист є саме на поточну поставку, а також з урахуванням умов поставок не можливо прайс-листом підтвердити вартість товару.

В оскаржуваному рішенні від 15.09.2021 №UA 100230/2021/610358/2 відповідачем зазначено, що декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, а саме: згідно комерційного інвойса від 15.07.2021 №RSPN210703 товар поставляється на умовах CFR Одеса, відповідно до наданого прайс-листа вартість ціна за одиницю товару визначена на умовах FOB. Що не дає однозначно ідентифікувати, що наданий до митного оформлення прайс-лист є саме на поточну поставку, а також з урахуванням умов поставок не можливо прайс-листом підтвердити вартість товару.

В оскаржуваному рішенні від 27.09.2021 №UA 100230/2021/610371/2 відповідачем зазначено, що декларантом до митного оформлення не наоано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення скчадових митної вартості, а саме: згідно комерційного інвойса від 02.08.2021 №RSPN210742 товар поставляється на умовах CFR Одеса, відповідно до наданого прайс-листа вартість ціна за одиницю товару визначена на умовах FOB. Що не дає однозначно ідентифікувати, що наданий до митного оформлення прайс-лист є саме на поточну поставку, а також з урахуванням умов поставок не можливо прайс-листом підтвердити вартість товару.

Як вже було вказано судом, частина друга статті 53 МК України не визначає прайс-лист, як документ, що підтверджує митну вартість товарів. Прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який безпосередньо адресований покупцю, та є лише пропозицією щодо вартості товару, а його конкретна ціна, порядок її сплати визначаються сторонами та обумовлюються відповідними контрактами та/або інвойсами (наприклад, постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі №825/15796/16, від 23.10.2020 у справі №810/690/17.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до митного оформлення було надано експортні декларації країни відправлення із зазначенням умов поставки CFR. Аналогічні умови поставки, визначені пунктами 2, 3 Специфікацій №24932 від 30.07.2021, №24931 від 15.07.2021, №25110 від 30.07.2021, які є невід`ємною частиною договору. Із змісту вказаних документів слідує, що ціни розраховані на умовах поставки CFR та умовами поставки є CFR.

Стосовно посилань відповідача в оскаржуваних рішеннях щодо не зазначення в інвойсах строків поставка та строків оплати, суд зауважує, що між позивачем та його контрагентом укладено додаткову угоду від 10.06.2021 №1 до договору поставки від 01.02.2021 №REC-20/l, щодо внесення змін до пунктів 2.2, 2.3, 3.1, 4.1, 4.2, 5.1, 5.4, якою змінено слово "інвойс" на "специфікацію", в той же час, суд зауважує, що в специфікації до договору визначено як строки поставки так і строки оплати.

Отже, з вказаного вбачається, що декларантом було подано всі необхідні документи, які визначені частиною другою статті 53 МК України для підтвердження митної вартості товарів за ціною договору.

Щодо доводів митного органу про неможливість застосування попередніх методів і визначення митної вартості із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 МК України, яка що найбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях за ЕМД від 10 грудня 2020 року №UA500020/2021/237882 та рішення про визначення митної вартості від 23 квітня 2021 року №UA100480/2021/610117/1 (митна вартість становить 3,82 USD за кг), то суд зазначає, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості імпортованих позивачем товарів, відповідач повинен був навести конкретну інформацію та критерії, за якими він порівнював відповідний товар з тим, який був імпортований позивачем (період постачання, країну відправлення, умови поставки тощо). У спірному рішенні про коригування митної вартості такі дані відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 березня 2018 року у справі №809/4367/15.

Суд звертає увагу й на те, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості відповідачем не наведено достатніх підстав, які б вказували не неможливість коригування заявленої позивачем митної вартості товару за жодним іншим методом, що передує резервному (шостому).

Перевіряючи доводи відповідача про те, що здійснення контролю заявленої декларантом митної вартості товарів належить до повноважень митних органів, які були ним реалізовані, а також про те, що позивачем не надано всіх витребуваних у нього додаткових документів, суд зазначає, що митні органи дійсно можуть здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але такі повноваження мають реалізуватися ними у спосіб, установлений законом, тобто в даному випадку витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що так чи інакше впливають на визначення безпосередньо митної вартості.

Водночас, навіть у разі витребування додаткових документів, митний орган має враховувати, що їх ненадання може бути підставою для коригування митної вартості лише тоді, коли подані документи є недостатніми або такими, що в сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації про заявлену митну вартість.

При цьому, слід враховувати, що стаття 53 МК України, якою врегульовано порядок підтвердження декларантом заявленої митної вартості та її перевірки митницею, не містить жодних вимог щодо необхідності додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість.

Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі №809/1884/16 та від 03 квітня 2018 року по справі №826/8797/16.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем для митного оформлення товару було надано належні та допустимі докази на підтвердження заявленої митної вартості, у зв`язку з чим, оскаржувані рішення №UA 100230/2021/610370/2 від 27.09.2021, №UA 100230/2021/610358/2 від 15.09.2021, №UA 100230/2021/610371/2 від 27.09.2021є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Оскільки судом зроблено висновок про надання позивачем достатніх документів для визначення митної вартості, а рішення про коригування митної вартості визнані протиправними, скасуванню підлягають також й картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 100230/2021/00968 від 27.09.2021, №UA 100230/2021/00935 від 15.09.2021, №UA 100230/2021/00973 від 27.09.2021, як такі, що заповнені на підставі протиправних рішень.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 22700,00 грн. (платіжне доручення від 26.11.2021 №876).

Оскільки позов задоволено повністю на користь позивача підлягають присудженню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 22700,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 100230/2021/00968 від 27.09.2021, №UA 100230/2021/00935 від 15.09.2021, №UA 100230/2021/00973 від 27.09.2021 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA 100230/2021/610370/2 від 27.09.2021, №UA 100230/2021/610358/2 від 15.09.2021, №UA 100230/2021/610371/2 від 27.09.2021.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова оптова компанія" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 22700,00 грн. (двадцять дві тисячі сімсот гривень) за рахунок бюджетних асигнувань рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислова оптова компанія" (ідентифікаційний код 43948382, місцезнаходження: 03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 6, офіс 42)

Відповідач - Київська митниця (ідентифікаційний код 43997555, місцезнаходження: 03124, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 8-а)

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.А. Донець