Справа № 640/23144/19
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2022-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2022 року м. Київ №640/23144/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Київській області
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, у якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 27 червня 2019 року форми «Ш» відповідача про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 20% у сумі 11255,17 грн. за затримку на 126 календарних днів несплати (перерахування) грошового зобов`язання по земельному податку в сумі 56275,85 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказувала на протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки відповідно до приписів пункту 286,5 статті 286 та пункту 287.2 статті 287 Податкового кодексу України контролюючий орган не своєчасно нарахував та надіслав податкові повідомлення-рішення з земельного податку, в зв`язку з чим Головне управління ДПС у Київській області (Вишгородське управління) повинно було звільнити позивача від відповідальності за несвоєчасну сплату зобов`язань з земельного податку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, виходячи з того, що контролюючим органом правомірно проведено перевірку своєчасності сплати узгоджених сум грошових зобов`язань, за результатами якої складено акт камеральної перевірки від 26 червня 2019 року №001628/10-36-53-06/ НОМЕР_1 , на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 27 червня 2019 року № та нараховано позивачу штрафні санкції за несвоєчасну сплату таких зобов`язань.

Позивачка надала відповідь на відзив, в якій заперечила проти висновків, викладених у відзиві на позовну заяву та підтримала позицію, викладену у позовній заяві, зауваживши при цьому на невірному оформленні відзиву на позовну заяву.

Розпорядженням керівника апарату суду від 19 травня 2022 року №735, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді, в провадженні якої перебувала адміністративна справа №640/23144/19, відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення передано на повторний автоматизований розподіл справ між суддями, за результатами якого визначено суддю Шейко Т.І.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2022 року справу №640/23144/19 прийнято до свого провадження суддею Шейко Т.І.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач, 18 березня 2019 року, з метою встановлення причин накладення арешту та врегулювання виниклих розбіжностей, позивач в усному порядку звернувся до Вишгородського управління ГУ ДФС у Київській області.

Під час звернення, позивачу стало відомо, що в зв`язку з несплатою позивачем плати за землю за період з 2016 по 2018 рік Вишгородським управлінням ГУ ДФС у Київській області винесено (прийнято) та відправлено поштою позивачу 6 (шість) податкових повідомлень-рішень з земельного податку №-1008, №-1008, №-1008, №-1008, №-1008, №-1008 від 27 червня 2018 року, які позивачем не були отримані та повернулись в зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Позивач 20 березня 2019 року в добровільному порядку сплатив 56275,82 грн.

Головним управлінням ДФС у Київській області в особі заступника начальника відділу адміністрування податків і зборів фізичних осіб Вишгородського управління ГУ ДФС у Київській області Бурлакою Юлією Миколаївною на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1. статті 75 у порядку статті 76, статті 102 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку своєчасності сплати позивачем узгоджених сум податкового зобов`язання по платі за землю за 2016-2018 роки, за результатами якої складений Акт камеральної перевірки №001628/10-36-53-06/ НОМЕР_1 від 26 червня 2019 року.

В подальшому, 27 червня 2019 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 11255,17 грн., у зв`язку з невчасною сплатою узгоджених грошових зобов`язань із земельного податку.

Позивач 23 серпня 2019 року оскаржив податкове повідомлення-рішення та акт перевірки шляхом подачі скарги до Державної фіскальної служби України.

Позивачем 25 жовтня 2019 року отримано Рішення про результати розгляду скарги №1106/Г/99-00-08-05-04-14 від 23 жовтня 2019 року, відповідно до якого ДПС України керуючись главою 4 Податкового кодексу України залишила без змін податкове повідомлення-рішення, а скаргу позивача без задоволення.

Вважаючи такі дії контролюючого органу протиправними позивачка звернулась з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27 червня 2019 року №.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 129 Податкового кодексу України та пункту 7 розділу III наказу Міністерства фінансів України від 07 квітня 2016 року №422 «Про затвердження Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 року за №751/28881, нарахування пені розпочинається:

після закінчення строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня:

при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного Податковим кодексом України;

при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно з Податковим кодексом України;

у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Відповідальність за несвоєчасну сплату платежу передбачена статтею 126 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла до 01 січня 2021 року) в частині своєчасності сплати податку у вигляді штрафу у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання.

Керуючись вимогами підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16; статті 19і, підпунктів 20.1.1, 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, статті 31, підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, статті 76, пункту 86.2 статті 86, підпункту 267.8.1 пункту 267.8 статті 267 Податкового кодексу України ГУ ДПС у Київській області проведено камеральну перевірку своєчасності сплати до бюджету узгодженого грошового зобов`язання із земельного податку за 2016-2018 роки та складено акт від 26 червня 2019 року №001628/10-36-53-06/ та 27 червня 2019 року прийнято податкове повідомлення - рішення форми «Ш» № на суму 11255,17 грн., яке отримано позивачем 15 серпня 2019 року.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Пунктом 114.1 статті 114 ПК України передбачено, що граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

В свою чергу, згідно з пунктом 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 31.1 статті 31 ПК України передбачено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Пунктом 36.1 статті 36 ПК України визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 36.5 статті 36 ПК України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених Кодексом або законами з питань митної справи.

Суд зауважує, що позивачем оскаржується податкове повідомлення-рішення від 27 червня 2019 року №, яким позивачу визначено грошове зобов`язання, а саме штраф у розмірі 20% від суми грошового зобов`язання у розмірі 11255,17 грн. за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання, визначеного податковими повідомленнями-рішеннями №-1008, №-1008, №-1008, №-1008, №-1008, №-1008 від 27 червня 2018 року.

В той же час, як на підставу протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 27 червня 2019 року № позивачка посилається на протиправність дій контролюючого органу щодо несвоєчасного винесення та направлення податкових повідомлень-рішень №-1008, №-1008, №-1008, №-1008, №-1008, №-1008 від 27 червня 2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано доказів оскарження податкових повідомлень-рішень №-1008, №-1008, №-1008, №-1008, №-1008, №-1008 від 27 червня 2018 року або сплати визначеного грошового зобов`язання у терміни, визначені чинним законодавством у строк до 14 листопада 2018 року.

Відповідальність за несплату узгодженої суми податкового зобов`язання протягом граничних строків передбачена пунктом 126.1 статті 126 Кодексу.

У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу

У зв`язку з вищенаведеним, суд дійшов висновку про правомірність дій контролюючого органу щодо винесення податкового повідомлення-рішення від 27 червня 2019 року №.

Також, суд вважає за доцільне звернути увагу позивача на той факт, що доводи, викладені в позовній заяві щодо протиправності податкових повідомлень-рішень та дій відповідача щодо їх направлення №-1008, №-1008, №-1008, №-1008, №-1008, №-1008 від 27 червня 2018 року судом не приймаються як належний доказ протиправності податкового повідомлення-рішення від 27 червня 2019 року, оскільки податкові повідомлення-рішення №-1008, №-1008, №-1008, №-1008, №-1008, №-1008 від 27 червня 2018 року не є предметом розгляду у справі №640/23144/19.

Більше того, позивачем добровільно сплачено суму грошового зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями №-1008, №-1008, №-1008, №-1008, №-1008, №-1008 від 27 червня 2018 року.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач під час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 27 червня 2019 року № діяв в межах наданих повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В зв`язку з відмовою позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, відсутні підстави для розподілу судових витрат згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко