Справа № 160/2480/22
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2022-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2022 року Справа № 160/2480/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛуніної О.С.
за участі секретаря судового засіданняКолесника І.О.
представника позивача представника відповідача Коляди В.В. Дубінчука І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства ПРОМТЕХКОМПЛЕКТ до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Позовна заява мотивована тим, що наказ № 2385-п від 03.06.2021 про проведення фактичної перевірки не містить жодної інформації щодо того, в рамках яких заходів відповідачем встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства; на підставі яких відомостей або документів така невідповідність встановлена податковим органом. За відсутності вказаної інформації наказ про призначення фактичної перевірки є протиправним. Окрім того, зі змісту наказу неможливо встановити період діяльності підприємства, який повинен перевірятись, а посилання на ст. 102 ПКУ, з метою визначення періоду діяльності ПП «ПРОМТЕХКОМПЛЕКТ», який охоплюється предметом перевірки є неконкретизованим та недостатнім для ідентифікації цього періоду, оскільки період тривалістю 1095 днів має декілька початкових дат, що унеможливлює та суттєво ускладнює розуміння платником податків чіткої темпоральної межі контролюючого заходу. За таких обставин, фактична перевірка позивача призначена за відсутності законних на те, визначених п. 80.2 ст. 80 ПКУ, підстав.
Також позивач зазначає, що відповідно до виданого відповідачем наказу на перевірку № 2385-п від 03.06.2021 здійснювалась фактична перевірка, особливістю якої є перевірка дотримання суб`єктом господарювання вимог закону саме на поточний момент (фактичний момент перевірки), що дає право перевіряючим прийти на перевірку без попередження у будь-яку годину доби, згідно робочого графіка підприємства. При цьому, перевірка документів, а саме додатку до ліцензії, а також здійснення аналізу розрахункових операцій (по зареєстрованому в податковому органі 17.12.2019 року РРО) за допомогою інформаційних баз податкової реалізації акцизних товарів, в даному випадку пального, за минулий період часу носить характер документальної перевірки, а тому такі дії не можуть вчинятися в межах фактичної перевірки та слугувати підставою для застосування штрафних санкцій.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/2480/22 та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 24 лютого 2022 року о 14:00.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, у зв`язку з чим всі справи, призначені до розгляду в судовому засіданні на 24 лютого 2022 року, не розглядались.
Наступне підготовче засідання призначено на 05.04.2022 рік о 14:00.
Крім того, проведеною перевіркою встановлено, що розпорядником акцизного складу не забезпечено своєчасне подання за 01.05.2020, 13.06.2020, 13.07.2020, 14.07.2020, 16.07.2020, 15.07.2020, 17.07.2020, 10.08.2020, 18.09.2020, 02.11.2020, 18.12.2020, 03.01.2020, 15.01.2021, 16.01.2021, 19.02.2021, 09.03.2021 щоденних звітів про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального. ПП «ПРОМТЕХКОМПЛЕКТ» порушено терміни надання вказаних звітів. Враховуючи викладене, за порушення пп. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПКУ у відповідності до п. 128-1.1 ст. 128-1 ПКУ винесено податкове повідомлення-рішення у розмірі 17 000, 00 грн. (17 х 1000 грн).
Щодо твердження позивача про необхідність винесення окремого податкового повідомлення-рішення за кожне порушення, відповідач вказує, що згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20.09.2019 у справі № 818/597/16, при розгляді податкових спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.
05.04.2022 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 14.04.2022.
14.04.2022 року до суду надійшла відповідь ТОВ «ПРОМТЕХКОМПЛЕКТ» на відзив ГУ ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач наполягає на задоволенні позовних вимог та повторює доводи, викладені ним у позовній заяві.
14.04.2022 року справу № 160/2480/22 знято з розгляду у зв`язку з неможливістю здійснити фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді Луніної О. С. з 27.04.2022 по 29.04.2022 та з 02.05.2022 по 06.05.2022 у щорічній відпустці, підготовче засідання відкладено до 26.05.2022 року.
Протокольною ухвалою суду від 26.05.2022 року підготовче засідання відкладено до 23.06.2022 року.
07.06.2022 року до суду надійшло клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про долучення документів до матеріалів справи.
Протокольною ухвалою суду від 23.06.2022 року закрито підготовче провадження, суд перейшов до розгляду справи по суті. Розгляд справи по суті відкладено до 30.06.2022 року.
Протокольною ухвалою суду від 30.06.2022 року оголошено перерву в судовому засіданні до 08.07.2022 року.
Протокольною ухвалою суду від 08.07.2022 року розгляд справи відкладено до 26.07.2022 року.
Протокольною ухвалою суду від 26.06.2022 року розгляд справи відкладено до 09.08.2022 року.
26.07.2022 року позивачем до суду подано пояснення по справі, в яких ТОВ «ПРОМТЕХКОМПЛЕКТ» зазначає, що ситуація при якій контролюючим органом за відсутності будь-якої конкретної підстави для проведення фактичної перевірки буде призначений такий вид податкової перевірки, створює для платника негативні наслідки у вигляді правової невизначеності, коли контролюючий орган без конкретно визначених підстав може у будь-який момент прийняти рішення про проведення фактичної перевірки. В наказі не відображено, в межах яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність позивача вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів були встановлені факти сумнівності, що обумовлює протиправність такого наказу.
Протокольною ухвалою суду від 09.08.2022 року розгляд справи відкладено до 12.08.2022 року.
У судовому засіданні 12.08.2022 представники сторін підтримали свої правові позиції і надали суду пояснення, аналогічні тим, що викладені в заявах по суті.
У судовому засіданні 12.08.2022 справу розглянуто, проголошено вступну і резолютивну частину рішення.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Видами економічної діяльності ПП «ПРОМТЕХКОМПЛЕКТ» є:
46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (основний);
47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами;
47.30 Роздрібна торгівля пальним;
47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах;
49.41 Вантажний автомобільний транспорт;
68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
На підставі наказу про проведення фактичної перевірки, контролюючим органом видано направлення на перевірку від 07.06.2021 року №№ 2706 та 2709, які пред`явлені директору ПП «ПРОМТЕХКОМПЛЕКТ» ОСОБА_1 , що підтверджено його особистим підписом.
За результатом проведеної перевірки посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області складено акт № 1885/04-36-07-22-08/РРО/21918825 від 17.06.2021 року, в якому зазначено додаткову інформацію про факти, встановлені в ході перевірки, а саме:
- розпорядником акцизного складу не забезпечено своєчасне подання щоденного звіту про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального, а саме за 01.05.2020, 09.05.2020, 13.06.2020, 13.07.2020, 14.07.2020, 16.07.2020, 15.07.2020, 17.07.2020, 10.08.2020, 18.09.2020, 02.11.2020, 18.12.2020, 03.01.2021, 15.01.2021, 16.01.202119.02.2021, 09.03.2021;
За результатом перевірки відповідачем встановлено порушення: Закону України від 06.07.95 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями); Закону України від 19.12.95 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами та доповненнями); Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.17 № 148 (зі змінами та доповненнями); п.п. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями).
На підставі виявлених порушень, ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийнято:
Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, ПП «ПРОМТЕХКОМПЛЕКТ» оскаржило їх до Державної податкової служби України.
Позивач, вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними, звернувся до суду з позовною заявою про їх скасування.
Розглядаючи даний спір по суті заявлених позовних вимог та надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичної перевірки врегульовано нормою ст. 80 Податкового кодексу України.
Згідно з п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Приписами п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:
80.2.1. у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;
80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;
80.2.4. неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;
80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;
80.2.6. у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;
80.2.7. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.
З аналізу викладеного вбачається, що чинним законодавством визначено вичерпний перелік обставин, за яких проводиться фактична перевірка.
Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Отже, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для її проведення та за умови пред`явлення копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.
Так, у наказі № 2385-п від 03.06.2021 року, на підставі якого проведено фактичну перевірку позивача, підставами проведення перевірки зазначено пп. 80.2.2 та пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України. Період діяльності, який буде перевірятися: згідно ст. 102 Податкового кодексу України.
В свою чергу, пп. 80.2.2 п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка проводиться у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Також, згідно з пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка проводиться у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
Проте, у наказі про проведення перевірки № 2385-п від 03.06.2021 року не міститься жодної конкретної інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, що свідчить про можливі порушення платником податків вимог законодавства та отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування пального.
Також зі змісту наказу неможливо встановити період діяльності підприємства, який повинен перевірятись, а посилання на ст. 102 ПКУ, з метою визначення періоду діяльності ПП «ПРОМТЕХКОМПЛЕКТ», який охоплюється предметом перевірки є неконкретизованим та недостатнім для ідентифікації цього періоду, що порушує приписи чинного податкового законодавства, яким встановлено обов`язкове зазначення у наказі про перевірку періоду діяльності, який буде перевірятися.
За викладених обставин, суд дійшов висновку, що фактична перевірка позивача призначена за відсутності законних на те, визначених п. 80.2, п. 80.5 ст. 80 Податкового кодексу України, підстав.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02.09.2020 у справі № 821/1828/16.
Така правова позиція відповідає завданням та основним засадам адміністративного судочинства, закріпленим у статті 2 КАС України.
Враховуючи викладене, судом встановлено порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки ПП «ПРОМТЕХКОМПЛЕКТ», що є самостійною та окремою підставою для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, які прийнято за наслідком проведення такої перевірки та, які оскаржуються позивачем.
Водночас, суд вважає за необхідне дослідити встановлені в акті перевірки порушення вимог чинного законодавства та правомірність прийняття податкових повідомлень-рішень.
Щодо роздрібної торгівлі пальним без наявності відповідної ліцензії, за що до позивача застосовано санкції, передбачені ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР, суд зазначає наступне.
Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі Закон №481/95-ВР) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» від 23.11.2018 № 2628-VІІІ (далі - Закон №2628-VІІІ) внесені зміни до Закону №481/95-ВР, зокрема запроваджено ліцензування роздрібної торгівлі пальним з 1 липня 2019 року, доповнено ч. 2 ст. 17 цього Закону положеннями про застосування до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії фінансових санкцій (штрафу) у розмірі 250000 гривень.
Відповідно до ч. 20 ст. 15 Закону №481/95-ВР в редакції Закону №2628-VІІІ роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Згідно з ч. 26 ст. 15 Закону №481/95-ВР річна плата за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним становить 2000 гривень на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
Відповідно до ч. 28 ст. 15 Закону №481/95-ВР Плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним справляється щорічно і зараховується до місцевих бюджетів згідно із законодавством.
Згідно з ч. 30 ст.15 Закону №481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.
Відповідно до ч. 34 ст. 15 Закону №481/95-ВР ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.
За умовами ч. 36 ст. 15 Закону №481/95-ВР суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
Приписами ч. 47 ст. 15 Закону №481/95-ВР передбачено, що ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
Так, судом встановлено та матеріалам справи підтверджено, що позивачем було надано до ГУ ДФС у Дніпропетровській області заяву на одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним для місця роздрібної торгівлі за адресою: Дніпропетровська обл., Широківський р-н, смт. Широке, вул. Соборна, б. 217. До пакету документів, які визначені Законом № 481, було долучено документ по оплаті за ліцензію, а саме, платіжне доручення № 136 від 25.06.2019.
Вказана заява зареєстрована відповідачем 29.07.2019 року за вх. № 106592/10.
Водночас позивач наголошує, що на наступний день після внесення платежу за ліцензію згідно платіжного доручення № 139 від 25.06.2019 року, а саме 26.06.2019 року ним було подано заяву щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, однак вказана заява не була розглянута відповідачем.
При цьому, матеріали справи містять копію платіжного доручення № 489 від 25 липня 2019 року про плату за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним у розмірі 2000, 00 грн, яке не вказано в заяві щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, поданої ПП «ПРОМТЕХКОМПЛЕКТ».
Здійснивши аналіз наданих сторонами документів, суд дійшов висновку, що у разі подання вказаної заяви 29.07.2019 року, позивач у перелік документів, що подані до заяви вказав би платіжне доручення № 489 від 25 липня 2019 року, а не попереднє, яке міститься в заяві (платіжне доручення № 139 від 25.06.2019 року).
Крім того, суд зазначає, що на розгляд відповідної заяви у відповідача є 20 календарних днів з дня одержання відповідних документів, а структура та узгодженість працівників суб?єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Дніпропетровській області не передбачає можливості видання готової ліцензії у день звернення суб?єкта господарювання з відповідною заявою.
Наведені обставини, на переконання суду свідчать про неоднозначність та суперечність доводів відповідача, та підтверджують обгрунтованість доводів позивача стосовно подання ним заяви щодо отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним саме 26.06.2019 року.
Відповідно до ч. 47 ст. 15 Закону №481/95-ВР ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
За приписами пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання застосування принципів мовчазної згоди» від 27.01.2010 №77, установлено, що в разі ненадання у визначений строк суб`єкту господарювання документа дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі суб`єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без одержання документів дозвільного характеру через 10 робочих днів з дня закінчення строку, встановленого для видачі документа дозвільного характеру або прийняття рішення про відмову в його видачі, на підставі копії опису прийнятих документів з відміткою про їх прийняття.
Застосування норми ч. 47 ст. 15 Закону №481/95-ВР в системному зв`язку з нормою пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання застосування принципів мовчазної згоди» від 27.01.2010 №77 дає підстави для висновку, що у суб`єкта господарювання, який звернувся до органу ліцензування із заявою про отримання ліцензії на право здійснення відповідного виду господарської діяльності право на застосування принципу мовчазної згоди виникає за наявності таких умов: 1) суб`єкт господарювання подав усі визначені законом документи для отримання ліцензії, що підтверджується копією заяви (опису прийнятих документів) з відміткою про дату їх прийняття; 2) закінчення строку розгляду поданих документів, встановленого частиною сорок сьомою статті 15 Закону №481/95-ВР; 3) відсутність (несвоєчасність) відповіді органу ліцензування по суті поданої заяви. За одночасної наявності зазначених умов здійснення суб`єктом господарювання діяльності, яка підлягає ліцензуванню, без отримання відповідної ліцензії не містить склад правопорушення.
Разом з тим, у цій справі правовідносини мають певну специфіку, яка впливає на правозастосування, на що неодноразово вказував Верховний Суд у своїх постановах, ухвалених у справах з подібними правовідносинами.
Суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності регулює (встановлює, визначає) Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 № 222-VIII (далі - Закон №222-VIII).
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 7 зазначеного Закону (в редакції, чинній з 01.07.2019) ліцензуванню підлягають, зокрема виробництво і торгівля пальним відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону №222-VIII у разі запровадження ліцензування нового виду господарської діяльності або нової частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, ліцензійні умови провадження нового виду господарської діяльності або нової частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, набирають чинності у строк, необхідний для приведення суб`єктом господарювання своєї діяльності у відповідність із вимогами ліцензійних умов, але не менш як через два місяці з дня їх прийняття.
При цьому умовами ч. 2 ст. 20 Закону №222-VIII передбачено, що у разі відсутності ліцензійних умов провадження відповідного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, відповідальність за провадження такої господарської діяльності без ліцензії не застосовується.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним і внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 19.06.2019 №545, яка набрала чинності з 1 липня 2019 року, територіальні органи ДПС визначені органами ліцензування господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним, зберігання пального.
З 1 липня 2019 року також набрав чинності і підпункт 27 пункту 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227, в частині визначення повноважень Державною податковою службою України (безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи) відповідно до покладених на неї завдань щодо ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального.
Зазначений лист, як свідчить визначене в ньому коло адресатів, не може бути оцінений як доказ обізнаності позивача з порядком отримання ліцензії. Встановлення статтею 15 Закону №481/95-ВР для суб`єктів господарювання обов`язковою умовою для здійснення роздрібної торгівлі пальним з 1 липня 2019 року отримання відповідної ліцензії презумувало можливість суб`єктів господарювання отримання ліцензії до цієї дати з врахуванням повноважень органу ліцензування на розгляд заяви про видачу ліцензії впродовж 20 днів. Разом з тим, така можливість суб`єктам господарювання, які здійснювали діяльність з роздрібної торгівля пальним до набрання чинності Законом №2628-VІІІ, забезпечена не була, оскільки правові норми, які визначали орган ліцензування цього виду діяльності, набрали чинності з 1 липня 2019 року. ПП «ППРОМТЕХКОМПЛЕКТ» звернувся із заявою про отримання ліцензії 26.06.2019. У свою чергу, ГУ ДПС не реалізувало повноваження щодо розгляду заяви позивача в установлений нормою частини сорок сьомої статті 15 Закону №481/95-ВР строк, видавши позивачу ліцензію лише 29.07.2019.
Реалізація повноважень контролюючим органом за рахунок звуження права позивача на здійснення підприємницької діяльності з роздрібної торгівлі пальним впродовж липня 2019 року є недопустимим явищем в правовій державі, не відповідає принципу верховенства права.
Верховний Суд зробив висновок щодо застосування норм статті 15, частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР у подібних правовідносинах, зокрема у постанові від 01.12.2020 у справі № 580/1550/20. Відповідно до цього висновку, зволікання з боку держави в особі її органів виконавчої влади (Кабінету Міністрів України, Державної фіскальної служби України) щодо визначення органу ліцензування та відповідно зменшення суб`єкту господарювання строку для реалізації права на отримання ліцензії до набрання чинності нормами Закону №2628 -VІІІ щодо ліцензування є прикладом порушення принципу «належного урядування», які призвели до перешкод в господарюванні для добросовісних платників податків.
З`ясовуючи наявність легітимної мети і пропорційність втручання держави у майнові права суб`єктів господарювання за обставин, що склалися, Верховний Суд виснував, що держава не створила правового регулювання і фактичних умов, за яких господарська діяльність до організаційного забезпечення отримання ліцензій могла б бути законною. Притягнення до відповідальності за таких умов не може бути визнане таким, що переслідує законну мету і є пропорційним.
Крім того Верховний Суд у постанові від 19.04.2022 року у справі № 340/2712/19 зазначив, що в розвиток наведеного висновку Верховного Суду щодо застосування норм частини двадцятої статті 15, частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» у подібних правовідносинах колегія суддів висновує, що з 01.07.2019 суб`єкт господарювання для отримання права на здійснення роздрібної торгівлі пальним повинен був звернутися із заявою про отримання відповідної ліцензії до органу ліцензування (територіального органу ДПС України). До отримання відповіді органу ліцензування про результат розгляду заяви, але не пізніше, як 20.07.2019, здійснення суб`єктом господарювання роздрібної торгівлі пальним без ліцензії не тягнене відповідальність, встановлену частиною другою статті 17 зазначеного Закону.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, саме за продаж позивачем бензину А-92 11.07.2019 року застосовано штрафну санкцію у розмірі 250 000, 00 грн.
Враховуючи встановлені факти та висновки Верховного Суду щодо застосування норм частини двадцятої статті 15, частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» у подібних правовідносинах, суд дійшов висновку, що здійснення позивачем роздрібної торгівлі пальним без ліцензії 11 липня 2019 року не є правопорушенням, а застосування до позивача штрафу у розмірі 250 000 грн. за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії 11.07.2019 року є незаконним.
Щодо встановлення роздрібної торгівлі пальним через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) з 26.12.2019 року по 26.08.2020 року не зазначений у ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 15 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.
Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.
У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).
Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.
У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.
Отже, позивач дотримався вимог Порядку № 547 щодо реєстрації РРО та його фіскалізації, що свідчить про відсутність порушень щодо цього та відсутності порушення при використанні РРО з фіскальним № 300756163.
Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та інших законів України щодо детінізації розрахунків у сфері торгівлі та послуг» № 128-ІХ від 20 вересня 2019 року встановлено, що у Законі України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» частини тридцять четверту - тридцять шосту статті 15 викласти в такій редакції:
«У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в контролюючих органах.
У заяві на видачу ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами зазначається адреса місця торгівлі.
У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним суб`єктом господарювання зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі, фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій».
Таким чином, з часу набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та інших законів України щодо детінізації розрахунків у сфері торгівлі та послуг» № 128-ІХ від 20 вересня 2019 року, а саме з 01.08.2020, у суб`єктів господарювання виникає обов`язок щодо відображення даних в додатку до ліцензії, відповідно до ч. 37 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».
Отже, позивачу 29.07.2019 видано ліцензію, а з 26.08.2020 він має зареєстрований та внесений у додаток до ліцензії РРО - МАРІЯ-303А1.
Крім того, суд вважає за необхідне відзначити, що у відповідача і до призначення, і до проведення фактичної перевірки була в наявності вся інформація по розрахунковим операціям та відомостях по РРО щодо вказаної АЗС. Підприємством сплачено всі податки з реалізованих товарів (податок на прибуток, ПДВ, акцизний податок) та подано всю податкову звітність, в яку включено всі операції по реалізації пального, на які посилається відповідач у Додатку № 6 до акту фактичної перевірки. Тобто, фактично позивачем не завдано шкоди державному бюджету.
Таким чином суд дійшов висновку, що позивач не порушив Закон №128-IX (Закон № 481/95-ВР ч. 37 ст. 15 ( на даний час ч. 38)), зокрема, щодо відображення у додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю пальним: адреси місця торгівлі і переліку електронних контрольно-касових апаратів та інформації про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі, фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій, і має ліцензію на роздрібну торгівлю пальним, яка чинна з 29.07.2019 до 29.07.2024 без порушення її форми та порядку оформлення (отримання).
Також, суд зазначає, що у зв`язку з порушенням ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та на підставі ч.2 ст.17 Закону України «Про регулювання виробництва і обігу спиту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на суму 3 321 180,84 грн.
Враховуючи викладене, позивач не порушив ч. 37 ст. 15 (на даний час ч. 38) Закону № 481/95-ВР ч. 37 ст. 15, щодо відображення у додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю пальним: адреси місця торгівлі і переліку електронних контрольно-касових апаратів та інформації про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі, фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій, і не має порушень щодо РРО, а тому суд дійшов висновку, що ПП «ПРОМТЕХКОМПЛЕКТ» не може бути притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР, а тому штрафна санкція у розмірі 3 321 180, 24 грн. застосована до позивача протиправно.
Водночас, приписами п. 58.2 ст. 58 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Таким чином, за результатом проведеної фактичної перевірки на підставі акту перевірки, контролюючий орган у відповідності до вимог п. 58.2 ст. 58 Податкового кодексу України повинен був прийняти окремі податкові повідомлення-рішення про застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій, передбачених різними частинами ст. 17 Закону № 481/95-ВР.
Щодо порушення розпорядником акцизного складу, а саме не забезпечено своєчасне подання щоденного звіту про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального, а саме за 01.05.2020, 09.05.2020, 13.06.2020, 13.07.2020, 14.07.2020, 16.07.2020, 15.07.2020, 17.07.2020, 10.08.2020, 18.09.2020, 02.11.2020, 18.12.2020, 03.01.2021, 15.01.2021, 16.01.202119.02.2021, 09.03.2021, суд зазначає наступне.
Згідно пп.230.1.3 п.230.1 ст.230 ПК України, розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С.
Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального формуються після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі, але не пізніше 23 години 59 хвилин цієї доби, до початку здійснення операцій з обігу пального у добу, що настає за звітною добою, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою.
На кожному акцизному складі за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД формуються показники про: обсяги залишків пального на початок та кінець звітної доби, що визначаються шляхом підсумовування обсягів залишків пального в кожному резервуарі на підставі показників рівнемірів-лічильників, встановлених на таких резервуарах, розташованих на такому акцизному складі; добовий обсяг реалізованого пального, що визначається шляхом підсумовування обсягів реалізованого за звітну добу пального через кожне місце відпуску пального наливом з акцизного складу на підставі показників витратомірів-лічильників, встановлених на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на такому акцизному складі; добовий обсяг отриманого пального, що визначається шляхом віднімання від обсягу залишків пального на кінець звітної доби обсягу залишків пального на початок звітної доби та додавання добового обсягу реалізованого пального з такого акцизного складу з додаванням обсягу втраченого пального, зазначеного в акцизних накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі акцизних накладних, та з відніманням додаткового обсягу пального, зазначеного в заявках на поповнення обсягу залишку пального або спирту етилового, зареєстрованих у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Тобто, дані про обсяги залишків пального, про обсяг реалізованого та отриманого пального, які підлягають передачі до органів ДПС, формуються на підставі даних рівнемірів-лічильників, встановлених на місці відпуску пального наливом та витратомірів-лічильників, якими повинні бути обладнані акцизні склади.
Відповідальність за порушення правил обліку, виробництва та обігу пального або спирту етилового на акцизних складах передбачена ст.128-1 ПК України.
Згідно із п.128-1.3 ст.128-1 ПК України, незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000 гривень за кожний неподаний електронний документ.
Матеріалами справи підтверджується, що згідно довідок про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі ПП «ПРОМТЕХКОМПЛЕКТ» подано звіти:
за 01.05.2020 отримано податковим органом 03.05.2020 15:28:21,
за 09.05.2020 отримано податковим органом 11.05.2020 11:20:32,
за 13.06.2020 отримано податковим органом 15.07.2020 08:24:29,
за 13.07.2020 отримано податковим органом 15.07.2020 0:00:51,
за 14.07.2020 отримано податковим органом 19.07.2020 14:46:30,
за 16.07.2020 отримано податковим органом 19.07.2020 16:34:25,
за 15.07.2020 отримано податковим органом 19.07.2020 16:50:03,
за 17.07.2020 отримано податковим органом 19.07.2020 18:41:15,
за 10.08.2020 отримано податковим органом 12.08.2020 0:40:17,
за 18.09.2020 отримано податковим органом 20.09.2020 8:39:59,
за 02.11.2020 отримано податковим органом 04.11.2020 11:05:02,
за 18.12.2020 подано 19.12.2020 22:58, отримано податковим органом 21.12.2020 11:27:08,
за 03.01.2021 подано 04.01.2021 20:18, отримано податковим органом 05.01.2021 8:25:21,
за 15.01.2021 отримано податковим органом 17.01.2021 11:40:22,
за 16.01.2021 отримано податковим органом 18.01.2021 10:03:09,
за 19.02.2021 подано 20.02.2021 11:58, податковим органом не отримано
за 09.03.2021 отримано податковим органом 11.03.2021 18:41:07.
З огляду на викладене, відповідачем під час застосування штрафних санкцій за несвоєчасне подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, враховано лише відомості щодо отримання контролюючим органом відповідних даних, однак не враховано дату та час формування та подання підприємством вказаної інформації.
Суд зазначає, що відповідальність за порушення передбачена саме за несвоєчасне подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, але не за несвоєчасне отримання контролюючим органом вказаних відомостей.
При цьому, під час проведення перевірки та розрахунку штрафних санкцій, податковим органом не враховано факти своєчасного подання суб`єктом господарювання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового за 18.12.2020, 03.01.2021, 19.02.2021.
Підсумовуючи викладене, враховуючи що:
- наказ № 2385-п від 03.06.2021 про проведення фактичної перевірки виданий з порушенням вимог Податкового кодексу України, у звязку з чим фактична перевірка ПП «ПРОМТЕХКОМПЛЕКТ» не може вважатися законною;
- встановлені відповідачем порушення не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи;
- відповідачем порушено вимоги щодо складання та оформлення податкових повідомлень-рішень,
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України).
Враховуючи сукупність викладених обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень вказаного Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сплачена за платіжним дорученням № 1209 від 27.01.2022 року сума судового збору у розмірі 24 810,00 грн.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-
Адміністративний позов Приватного підприємства ПРОМТЕХКОМПЛЕКТ до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 22.08.2022 року.

Суддя О.С. Луніна