Справа № 357/5513/22
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/5513/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустова Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Біла Церква, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 22.06.2022 року поліцейським СРПП ВП РУП ГУНП в Закарпатській області капралом поліції Рижук І.І. було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП України /серії БАВ №066058/, якою позивача піддано штрафу в розмірі 3400 грн., за те що 22.06.2022 року о 18 год. 15 хв. в с. Нижні Ворота по вул. Центральна він керував ТЗ «Mercedes-Benz» д.н.з НОМЕР_1 з причепом Прагматек д.н.з. НОМЕР_2 , без посвідчення водія, немаючи права керувати таким ТЗ, чим порушив вимоги п.п. 2.1 а ПДР України. Позивач заперечує дані обставини та вказує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена незаконно, всупереч положень КУпАП та Правил дорожнього руху, за відсутності доказів, які б вказували на порушення п.2.1 а ПДР України, оскільки позивач мав при собі всі необхідні документи, в підтвердження права керування даним транспортним засобом. Позивач вказав, що він має посвідчення водія на керування транспортними засобами категорії В, та здійснював рух на транспортному засобі «Mercedes-Benz» д.н.з НОМЕР_1 з причепом Прагматек д.н.з. НОМЕР_2 , загальна маса транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів, що відповідає категорії В, а тому обставина порушення позивачем правил дорожнього руху відсутня. Вказуючи на бездоказовість викладених у постанові обставин, позивач просив суд скасувати постанову / серії БАВ № 066058/ від 22.06.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та закрити провадження у справі.

Ухвалою судді від 11.07.2022 року відкрито провадження у зазначеній справі. Постановлено проводити розгляд справи за правилами ст.286 КАС України з повідомленням учасників справи відповідно до ст.268 КАС.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, засобами електронного зв`язку направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив вирішити питання відшкодування судових витрат.

Відповідач не направив в судове засідання свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, представник відповідача Готра Г.Ю. засобами електронного зв`язку направила суду відзив на позов.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 22.06.2022 року поліцейський СРПП ВП РУП ГУНП в Закарпатській області капрал поліції Рижук І.І. виніс відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення /серії БАВ №066058/, відповідно до якої гр. ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та піддано штрафу в розмірі 3400 грн. (а.с.8).

З постанови серії БАВ № 066058 вбачається, що 22.06.2022 року о 18 год. 15 хв. в с. Нижні Ворота по вул. Центральній ОСОБА_1 керував ТЗ «Mercedes-Benz» д.н.з НОМЕР_1 з причепом Прагматек д.н.з. НОМЕР_2 , без посвідчення водія, немаючи права керувати таким ТЗ, чим порушив вимоги п.п. 2.1 а ПДР України.

Відповідно до п. 2.1.а) та 2.1.6) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

У відповідності п. 2.4.а) ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

Згідно з ч.2 ст.126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач в позовній заяві заперечив факт зазначеного порушення, та вказав, що після зупинки ТЗ на вимогу поліцейського, який не представився та не мав нагрудного жетону, він надав своє водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію ТЗ, таким чином виконав вимоги п.2.1 ПДР. Працівник поліції забрав у позивача документи, відійшов, сів в інший автомобіль та писав якісь докукменти. В подальшому поліцейський повідомив, що виніс постанову у зв`язку з відсутністю у позивача посвідчення водія відповідної категорії.

Позивач стверджує, що поліцейський не дослідив всіх обставин, не зазначив причину зупинки, не проводив розгляд справи в присутності позивача, в порушення п. 9 розділу III «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» упереджено склав постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн., за ч. 2 ст.126 КУпАП.

В підтвердження своєї позиції, позивач надав суду копію водійського посвідчення, свідоцтва про реєстрацію на авто і причіп НОМЕР_3 (а.с.10).

Також, позивач вказав, що згідно змісту свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_3 причеп Прагматек д.н.з. НОМЕР_2 маса без навантаження складала 700 кг, повна маса 3500 кг. Виходячи із змісту свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_3 повна маса причепа Прагматек д.н.з. НОМЕР_2 не перевищує 3500 кг, а тому згідно п. 5 «Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 року № 340 водіям транспортних засобів категорій "В" дозволяється керувати такими засобами з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів, але не перевищує маси автомобіля без навантаження, і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів. Таким чином, керування ТЗ «Mercedes-Benz» д.н.з НОМЕР_1 з причепом Прагматек д.н.з. НОМЕР_2 , повна маса якого не перевищує 3500 т не тільки не забороняється, а й дозволяється нормами спеціального підзаконного акту, що регулює видачу посвідчення водія, а саме п. 5 «Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 року № 340.

Представник відповідача ГУНП в Закарпатській області Готра Г.Ю. надала відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки 22.06.2022 року в с. Нижні Ворота по вул. Центральна водій ОСОБА_1 керував ТЗ «Mercedes- Benz» д.н.з НОМЕР_1 з причепом Прагматек д.н.з. НОМЕР_2 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким ТЗ, в зв`язку з чим інспектором було складено постанову та піддано штрафу. Вважають, що оскаржувана постанова складена відповідачем відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, посилання позивача на порушення ГУНП в Закарпатській області законодавства є безпідставними, необґрунтованими, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з пунктом 1.1, 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.2,3 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.32 цього Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Згідно до ст. 222 КУпАП органи національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема, правопорушення передбачені ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до КУпАП, Закону України «Про Національну поліцію» з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі по тексту - Інструкція № 1395).

В силу вимог п. 4 розділу І вищевказаної Інструкції № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Так, у відповідності до п. 9 розділу ІІІ Інструкції № 1395, поліцейський, що розглядає справу, зобов`язаний роз`яснити особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права та обов`язки.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

a) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб; ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

Пунктом 2.2 ПДР України передбчачено, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Пунктом 2.13 ПДР України передбачено - Транспортні засоби належать до таких категорій:

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року затверджено «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», так пунктом 5 загальних положень передбачено: «Водіям транспортних засобів категорій В, Cl, С, Bl, D дозволяється керувати такими засобами також з причепом, дозволена маса якого перевищує 750 кілограмів. При цьому водіям транспортних засобів категорії В дозволяється керувати такими засобами з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів, але не перевищує маси автомобіля без навантаження, і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів».

З огляду на те, що позивач керував транспортним засобом«Mercedes-Benz» д.н.з НОМЕР_1 з причепом Прагматек д.н.з. НОМЕР_2 , і при цьому, загальна маса транспортного засобу і причепа не перевищувала 3500 кілограмів, що відповідає категорії В, відповідно обставина порушення позивачем правил дорожнього руху відсутня. Відсутні докази зворотньоо. Відповідачем не надано до оскаржуваної постанови, чи в судове засідання жодних доказів в спростування позиції позивача.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно до ч.2 ст.126 КУпАП, відповідальність за вказаною нормою настає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Отже, об`єктивна сторона даного правопорушення полягає в тому, що особа керує транспортним засобом, при цьому не має права керування таким транспортним засобом.

Відсутність обов`язкового елементу об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, виключає відповідальність за вказаною нормою. Відповідач не вказав в оскаржуваній постанові / серії БАВ №066058 від 22.06.2022/, на докази в підтвердження вини позивача, не надав таких доказів й до суду.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 14.02.2019 року у справі №127/163/17-а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення нею правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що оскаржувальна постанова підлягає скасуванню.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір у сумі 496,20 грн., що підтверджується відповідною квитанцією № 90 від 01.07.2022 року.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача, Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню, на користь позивача, судовий збір в сумі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст.5, 9, 77, 139, 244-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ч.2ст.126, ст.ст.222, 245,247,251,280,283 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення / серії БАВ №066058 від 22.06.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400,00 грн. за адміністративне порушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП України та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області / Код , адреса: вулиця Ференца Ракоці, будинок 13, місто Ужгород, Закарпатська область, Україна, 88000/ на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати по справі у розмірі 496 грн.20 коп. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 / адреса реєстрації та проживання: / АДРЕСА_1 /.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Закарпатській області / Код , адреса: вулиця Ференца Ракоці, будинок 13, місто Ужгород, Закарпатська область, Україна, 88000/

Рішення надруковано 22.08.2022 року в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. Я. Ярмола