Справа № 340/5982/20
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 340/5982/20

адміністративне провадження № К/990/20209/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської О.Р. (далі - Суд): перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Олександрійська Зернова Компанія» на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2022 року у справі №340/5982/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олександрійська Зернова Компанія» до Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Олександрійська зернова компанія» звернулося до суду з позовом до Центрального міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 17.11.2020: №222140, №222141, №222145, №222146, №222180.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2022 року, у задоволені позову відмовлено.

02 серпня 2022 року до Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Олександрійська Зернова Компанія» на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2022 року у справі №340/5982/20.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про наявність підстав для її повернення з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж статті процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 КАС України регламентовано перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини (частина третя статті 12 КАС України).

Аналіз зазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмета доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

Статтею 257 КАС України визначено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження. Такими справами є: справи незначної складності, а також будь-які інші, за винятком тих, що зазначені у частині четвертій цієї статті, а саме: щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

У цій справі суд першої інстанції, урахувавши вимоги статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.

У касаційній скарзі скаржник зазначає, ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики у подібних правовідносинах, оскільки єдність судової практики в аналогічних спорах наразі відсутня. Крім того, скаржник указує, що ця справа має виняткове значення для скаржника, оскільки ТОВ «Олександрійська Зернова Компанія» постійно здійснює діяльність з перевезення вантажів, а тому є необхідним визначити правову позицію щодо правомірності та законності здійснення відповідної діяльності.

Судом установлено, що зазначені скаржником у касаційній скарзі доводи вказують на наявність обставин, визначених підпунктами "а", "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, у зв`язку з чим судові рішення у цій справі підлягають касаційному оскарженню.

Водночас Суд зазначає, що посилання на підпункти пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не звільняє особу від обов`язку обґрунтування підстав касаційного оскарження у взаємозв`язку із посиланням на частину четверту статті 328 КАС України та не є достатнім для відкриття касаційного провадження у справі.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Перевіркою змісту касаційної скарги встановлено, що на обґрунтування наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень першої та апеляційної інстанцій, скаржник посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що судами попередніх інстанцій застосовано абзац 16 частини 1 статті 60 Закону № 2344 «Про автомобільний транспорт»; наказ Міністерства інфраструктури України від 28 липня 2016 року №255 без урахування висновків щодо застосування цих норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 29 січня 2021 року у справі № 814/1460/16, від 03 грудня 2019 року у справі №557/322/17.

Суд зазначає, що в разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

Наведене у касаційній скарзі обґрунтування не свідчить про наявність підстав для оскарження судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Ознайомившись зі змістом постанови Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №814/1460/16, Судом з`ясовано, що в ній відсутній висновок щодо застосування абзацу 16 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", про який зазначає позивач. Викладене у вказаній постанові тлумачення чинного законодавства щодо застосування штрафів за перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових норм без дозволу на рух такого вантажу є позицією суду першої інстанції, яку стисло виклав (процитував) Верховний Суд, мотивуючи свою постанову.

Зміст постанови Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №814/1460/16 також не дає підстав вважати, що Верховний Суд погодився з цією позицією суду першої інстанції, адже за наслідками перегляду судових рішень у справі №814/1460/16, справу в частині застосування адміністративно-господарських штрафів направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Щодо посилання скаржника на неврахування судами попередніх інстанцій при вирішенні цього спору висновків Верховного Суду щодо застосування наказу Міністерства інфраструктури України від 28 липня 2016 року №255, викалдених у постанові від 03 грудня 2019 року у справі №557/322/17, то Суд зазначає, що вказаний наказ Верховним Судом у вказаному судовому рішенні не застосовувався.

Суд також зазначає, що позивач не навів подібності правовідносин у цій справі та у справі №557/322/17. Водночас предметом справа №557/322/17 була постанова у справі про адміністративне правопорушення, а відповідачем - Управління патрульної поліції у місті Житомирі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, тоді як предметом цієї справи є постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, а відповідачем є Центральне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.

Таким чином, Судом не встановлено визначених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України підстав для відкриття касаційного провадження у справі.

Решта доводів касаційної скарги щодо наявності підстав касаційного оскарження наведено без взаємозв`язку із підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині четвертій статті 328 КАС України.

Таким чином, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, заявник не виклав передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Ураховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

За таких обставин клопотання скаржника про поновлення строку звернення з касаційною скаргою Судом не вирішується.

Керуючись статтями 248, 328, 332, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Олександрійська Зернова Компанія» на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2022 року у справі №340/5982/20 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя: О.Р. Радишевська