Справа № 580/3379/22
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2022-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року справа № 580/3379/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом адвоката Голубчика І.В. від імені ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та відмови й зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

04.08.2022 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвоката Голубчика І.В. (18005, м.Черкаси, бул.Шевченка, 346) від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.26; ) (далі відповідач 2) про:

визнання протиправним рішення відповідача 2 від 27.05.2022 №27 про відмову їй у призначенні пенсії та відмову відповідача 1 від 29.06.2022 №2300-0304-8/29202;

зобов`язання відповідача 1 зарахувати до пільгового стажу роботи позивача період її роботи зі шкідливими умовами праці на ПАТ «АЗОТ» з 21.07.2001 до 01.12.2013, загалом 12 років 4 місяці 11 днів і призначити їй з 19.05.2022 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Додатково просив судові витрати, які складаються зі сплати судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою в сумі 992,40грн та витрати на правову допомогу адвоката в сумі 5000,00грн стягнути з відповідачів.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідачі відмовили у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу та недосягненням необхідного пенсійного віку. Вважає, що відповідачі порушуючи закон відмовили у призначені пенсії.

Ухвалою суду від 05.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Також встановлено відповідачам строк, тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзивів на позовну заяву та доказів. Вказану ухвалу відповідачі отримали 05.08.2022, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

22.08.2022 від відповідача 1 до суду надійшов відзив з проханням у задоволенні позову відмовити повністю. Вказує, що загальний страховий стаж позивачки становить 27 років 10 місяців 15 днів. У зв`язку з відсутністю пільгового стажу позивачці відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ст.114 Закону України №1058. Заява позивачки про призначення пенсії розглянута відповідачем 2 за принципом екстериторіальності. Стаж позивача обчислено на підставі документів, які додані нею до заяви про призначення пенсії. На їх підставі відповідач 2 прийняв рішення від 27.05.2022 №27 про відмову у призначенні пенсії за Списком №1 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи та з недосягненням пенсійного віку. Стверджує, що є неналежним відповідачем у справі. Прийняття рішення про перерахунок пенсії є виключними дискреційними повноваженнями відповідача, а втручання у таку діяльність виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Відповідач 2 правом подати відзив не скористався.

Всі подані сторонами докази долучені судом до матеріалів адміністративної справи.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з відомостями паспорта громадянина України № НОМЕР_2 позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з витягом з табелю обліку використання робочого часу при наявності простою або відпусток БЗЗП, за табельним №4843 позивачка у період 12.2008 працювала у цеху К-2 на посаді старшого майстра зміни та мала 15 робочих днів для нарахування стажу і 16 днів простою БЗЗП.

Довідкою Приватного акціонерного товариства «АЗОТ» від 05.05.2022 №95-ВК підтверджується, що позивачка працювала на вказаному підприємстві повний робочий день:

з 21.07.2021 (наказ від 18.07.2001 № 390-ВК - про переведення) до17.08.2005 (наказ від 11.08.2005 № 263-ВК - про переведення) за професією, посадою апаратника кристалізації;

з 18.08.2005 (наказ від 11.08.2005 № 263-ВК - про переведення) до 29.06.2006 (наказ від 29.06.2006 № 728-ВК - про переведення) за професією, посадою апаратника виробництва сульфату амонію;

з 30.06.2006 (наказ від 29.06.2006 № 728-ВК - про переведення) до 01.12.2013 (наказ від 01.12.2013 № 1142-ВК - про переведення) за професією, посадою старшого майстра зміни та виконувала роботи з контролю, ведення та обслуговування технологічного процесу в цеху К-2 сульфату амонію виробництва капролактаму, що передбачено Списком № 1 розділ VIII підрозділ А пункт 1 поз. 8А.1

Підставою зазначено особову картку форми П-2, особові рахунки, штатний розпис, технологічний регламент цеху, накази про результати атестації робочих місць: від 30.04.2003 №223/П-54, від 10.04.2008 №202/Пр-19, від 03.10.2008 №553/П-65 (про підтвердження пільг у зв`язку з реорганізацією цеху К-2), від 09.07.2013 №358/Пр-33, висновки Державної експертизи умов праці області: від 06.05.2003 №137, від 27.05,2008 №137, лист від 03.10.2008 №276/10; від 23.07.2013 №153.

Вказано, що підстава видачі довідки затверджена: Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 (зі змінами, внесеними постановою КМУ від 04.07.2017 № 479).

У ній також зазначено, що стаж роботи позивачки з 21.07.2001 до 01.12.2013 складає 12 років 04 місяці 11 днів.

У додаткових відомостях вказано, що у відпустці без збереження заробітної плати позивачка перебувала 01.09.2001. У відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - з 11.07,2010 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (син ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Під час простою цеху К-2 по виробничій необхідності оплата праці проводилась із розрахунку 2/3 тарифної ставки з 01.12.2008 до 16.12.2008 (час простою, якщо він був пов`язаний із виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, зараховується до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році).

Із рішення відповідача 2 суд установив, що позивачка 19.05.2022 заявою зверталася до територіальних органів Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком.

27.05.2022 відповідач 2 прийняв рішення №27 про відмову у призначенні пенсії позивачці. У рішенні зазначив, що вік заявника 45 років 13 днів. Страховий стаж особи 27 років 10 місяців 15 днів. За доданими документами до пільгового стажу не враховано періоди згідно з довідкою від 05.05.2022 №95-ВК, оскільки в ній вказаний характер виконуваних робіт, не відповідає характеру робіт зазначеному в Постанові КМУ від 16.01.2003 №36, яка зазначена у пільговій довідці та відсутня атестація робочих місць за умовами праці на підприємстві. Основним документом, що підтверджує право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць за умовами праці є наказ по підприємству, організації (п.9 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці", затвердженого постановою КМУ від 01.08,1992 № 442). В електронній пенсійній справі відсутні накази про атестацію робочих місць та додатки до наказів, які зазначені в пільговій довідці. Витяги з наказів про атестацію робочих місць необхідно надати окремо по кожному наказу, (в якому підрозділі і коли проводилась атестація). Додатково повідомив, що після надходження результатів акту перевірки, питання зарахування періоду до пільгового стажу буде переглянуто. Тому відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу та в зв`язку з недосягненням пенсійного віку.

Листом від 29.06.2022 №2300-0304-8/29202 відповідач 1 на заяву позивачки від 27.05.2022 надіслав копію вказаного вище рішення відповідача 2.

Тому позивачка звернулася в суд з позовом.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У ч.1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Для єдності умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих 5 листопада 1991 року Верховна Рада України ухвалила закон №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-XII).

Статтею 2 вказаного Закону передбачено види державних пенсій: трудові пенсії: за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років.

Порядок надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до п.1.8 Порядку №22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Абзаци перший-другий п.1.9 Порядку №22-1 встановлюють, що призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Абзацом п`ятим вказаного пункту визначено, якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон). Відповідно до п.1.10 Порядку №22-1 особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного фонду за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.9 цього розділу.

Тобто, призначення пенсії відбувається за заявочним принципом.

Відповідно до п.4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з п.4.3 Порядку №22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Відповідно до п.4.8 Порядку №22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Документи, що надійшли у паперовій формі, обробляються, реєструються та зберігаються в органі, що призначає пенсію, за правилами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року №55 «Деякі питання документування управлінської діяльності».

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону України №1058-VI документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Отже, за результатами розгляду заяви особи територіальний орган Пенсійного фонду не пізніше 10 днів зобов`язаний прийняти рішення.

Згідно зі ст.12 Закону №1788-XII право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Умови для призначення пенсії за віком на пільгових умовах передбачені в ст.13 зазначеного Закону.

Позивачка зверталася у спірних правовідносинах до відповідача 1 з метою призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1.

Відповідно до пункту «а» ч.1 ст.13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII.

Стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;…»

Отже, Рішенням №1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону №1788-ХІІ, у зв`язку з чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

Водночас принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій регулює закон України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-ІV). Питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників врегульоване в ст.114.

Зокрема, відповідно до частини першої право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Оскільки норми вказаних законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду під час розгляду як зразкової справи №360/3611/20 в рішенні від 03.11.2021 дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»). Отже, у вказаній справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону №1058-ІV.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

У заявлених спірних правовідносинах безпідставно не враховано територіальним органом Пенсійного фонду України зазначене вище рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 щодо порядку застосування норм Закону №1788-XII, а саме щодо права на пенсію пільгових умовах жінок після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, на дату звернення до відповідача 1 мала повних 45 років, тобто досягла віку який дає право на пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку.

Зважаючи, що у спірних правовідносинах не визнано достатнім і підтвердженим пільговий стаж позивачки за період її роботи з 21.07.2001 до 01.12.2013 згідно з пільговою довідкою від 05.05.2022 №95-ВК суд урахував.

Відповідно до ст.101 Закону №1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Стаття 102 вказаного Закону передбачає, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до абзацу першого ст.103 Закону №1788-ХІІ суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Отже, особа, яка має намір отримати статус пенсіонера, не несе відповідальності за правильність оформлення її роботодавцем довідок щодо роботи, за винятком дій, що підпадають під ознаки злочинів.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637).

Відповідно до п.1 вказаного Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, архівні довідки необхідні за умови доцільності підтвердити відомості про роботу особи, якщо відсутня трудова книжка або відповідні записи у ній.

Трудовою книжкою НОМЕР_3 позивачки підтверджується, що вона у спірному періоді працювала у Відкритому акціонерному товаристві «Азот». 21.07.2001 переведена апаратником кристалізації 4 розряду цеху К-2 (наказ №390-вк від 18.07.2001). 20.12.2002 переведена апаратником кристалізації 4 розряду цеху К-2 (наказ №857вк від 18.12.2002). 18.08.2005 переведена апаратником виробництва сульфату амонію 5 розряду технологічного персоналу цеху К-2 (наказ №263-вк від 11.08.2005). 30.06.2006 переведена старшим майстром зміни цеху К-2 (наказ №728-вк від 29.06.2006). 15.08.2008 переведена старшим майстром зміни підміни цеху з виробництва сульфату амонію (К-2) (наказ №1010-ук від 29.08.2008). У книжці проставлено штамп про те, що рішенням чергових (річних) загальних зборів акціонерів ВАТ «АЗОТ» від 21.06.2011, протокол №25 Відкрите акціонерне товариство «АЗОТ» м.Черкаси перейменоване на Публічне акціонерне товариство «АЗОТ». 18.10.2011 позивачка переведена старшим майстром зміни цеху К-2 (наказ №644-ук від 15.10.2011). Проставлено штамп про те, що згідно з результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Сп.№1, розділу VIII підрозділу А пункту 1, позиція 84.1, наказ №358/Пр-33 від 09.07.2013. 02.12.2013 переведена старшим диспетчером підміни виробничого відділу (наказ №1142-вк від 01.12.2013). Проставлено штамп про те, що рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «АЗОТ» від 12.03.2020, протокол №28 Публічне акціонерне товариство «АЗОТ» перейменовано на Приватне акціонерне товариство «АЗОТ». Дата звільнення позивачки у трудовій книжці відсутня. Щодо вказаних записів зазначені повні реквізити наказів, на підставі яких вони вчинені, скріплені печаткою відділу кадрів підприємства. Вказані періоди і посади повністю відповідають відомостям згаданої вище довідки.

Отже, доводи відповідачів про сумніви у достовірності відомостей пільгової довідки безпідставні. Основним документом трудовою книжкою позивачки підтверджується зазначений трудовий стаж.

Згідно з п.2 Порядку №637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

У спірних правовідносинах відповідачі не перевірили показами свідків свої сумніви у достовірності отриманих від позивачки документів.

Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості:

стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції;

стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування;

стосовно жінок, які працюють на вирощуванні, збиранні та післязбиральному обробленні тютюну, - про зайнятість на перелічених роботах протягом повного сезону.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Реквізити наказів щодо вказаних вище записів трудової книжки позивачки відповідають зазначеним у пільговій довідці наказам. Докази підробки таких документів відсутні. Чинне законодавство не передбачає права органу Пенсійного фонду України не приймати до відома відповідні довідки у разі підтвердження відповідних періодів і посад безпосередньо відомостями трудової книжки. Тому не врахування відповідного пільгового стажу позивача відповідачами безпідставне, доводи відповідачів не обґрунтовані.

Щодо відсутності атестації робочих місць позивачки за періоди її роботи.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442. Пунктом 4 передбачено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи роботодавця, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Держпраці.

Тобто, проведення атестації, збереження відповідних первинних документів щодо її проведення та відповідальність за дотримання вказаних вимог законодавством покладена виключно на роботодавця. Як наслідок, ризики неналежного дотримання зазначених обов`язків не можуть бути повністю перекладені на працівника.

Згідно з п.3 Порядку застосування Списків N1 і N2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 1811.2005 №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Довідкою від 05.05.2022 №95-ВК підтверджено, що стаж роботи позивачки з 21.07.2001 до 01.12.2013 складає 12 років 04 місяці 11 днів і дає право позивачці на призначення пенсії за Списком №1.

Проведення атестації робочих місць, де працювала позивачка, підтверджується вказаною вище довідкою та випискою Приватного акціонерного товариства «АЗОТ» з наказу-постанови від 30.04.2003 №223/П-54, від 10.04.2008 №202/ПР-19, від 03.10.2008 №553/П-65 - (про підтвердження пільг у зв`язку з реорганізацією цеху К-2 та внесення змін у наказ від 10.04.2008 №202/пр-19), від 09.07.2013 №358/Пр-33 про результати атестації робочих місць, якою затверджено перелік робочих місць, робота на яких дає право для призначення пенсії на пільгових умовах за Списками №1 і №2. Так, до нього входять:

цех К-2 сульфату амонію виробництва капролактаму, технологічний персонал за посадами апаратник кристалізації та апаратник виробництва сульфату амонію, Список №1, розділ VIII, підрозділ А, пункт 1, поз.8А.1;

цех К-2 сульфату амонію виробництва капролактаму за посадою старший майстер зміни, Список №1, розділ VIII, підрозділ А, пункт 1, поз.8А.1.

Додатково інформацію щодо проведення атестації робочих місць містить трудова книжка позивачки, в якій наявні відмітки щодо підтвердження проведення атестації робочих місць та реквізитів відповідних наказів.

Вказаними вище доказами підтверджується, що атестація робочих місць на підприємстві, в якому працювала позивачка, проведена. Тому посилання відповідача 2 щодо не зарахування періоду її роботи з 21.07.2001 до 01.12.2013 у зв`язку з відсутністю його у вказаній вище пільговій довідці, не обгрунтовані. Вказаний вище період роботи позивачки підлягав врахуванню відповідачами.

Встановлені обставини свідчать, що у заявлених правовідносинах відповідач 1 виконав виключно 2 функції: прийняв документи та листом повідомив про результати їх розгляду. Безпосередній розгляд матеріалів, доданих до заяви позивачки від 19.05.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 обчислення стажу та прийняття акту владно-розпорядчого характеру (результат) у формі рішення від 27.05.2022 №27 здійснив відповідач 2.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 07.07.2022 у справі №160/2743/21 після прийняття рішення за результатами розгляду звернення неправомірність окремих дій чи бездіяльності цього суб`єкта владних повноважень під час розгляду звернення не може бути предметом окремого позову.

Врахувавши зазначене суд дійшов висновку, що повідомляючи листом від 29.06.2022 №2300-0304-8/29202 позивачку про результати розгляду її заяви щодо відмови у призначення пенсії та сукупності обчисленого страхового стажу відповідач 1 не допустив порушення заявленого права позивачки на призначення пенсії та діяв відповідно до вказаної вище норми Порядку №22-1 щодо такого інформування. Лист відповідача 1 не є актом владно-розпорядчого характеру, безпосередньо не порушує заявлене право позивачки на пенсію, оскільки не містить владних приписів. Тому позовна вимога визнати протиправною відмову відповідача 1 від 29.06.2022 №2300-0304-8/29202 протиправною задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону України №1058-VI документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Зважаючи, що у заявлених спірних правовідносинах позивачка зверталася заявою виключно до відповідача 1, за результатами розгляду її заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 саме відповідач 2 прийняв рішення від 27.05.2022 №27 про відмову в призначенні пенсії з підстав, що не узгоджуються зі вказаними вище нормами, таке рішення безпосередньо порушує заявлене право на пенсійне забезпечення. Тому суд дійшов висновку, що належним способом повного відновлення порушених прав є визнання його протиправним і скасування.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень є визнання її протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Згідно з абз. 2 ч.4 ст.245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням варто розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завданням адміністративного судочинства є гарантування дотримання прав особи та вимог законодавства, а не забезпечення ефективності державного управління, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Оскільки, розглядаючи звернення пенсіонера про призначення пенсії, відповідач 1 зобов`язаний виконати таке повноваження за наявності законних підстав, воно не є дискреційним.

Для забезпечення виконання завдання адміністративного суду, вказаного у ст.2 КАС України щодо ефективного способу повного захисту порушеного права позивачки є зобов`язання відповідача 2, що безпосередньо порушив заявлене право, у порядку, межах, спосіб і строки, визначені законом, відповідно до заяви позивачки від 19.05.2022 зарахувати до пільгового стажу період її роботи зі шкідливими умовами праці на ПАТ «АЗОТ» з 21.07.2001 до 01.12.2013, загалом 12 років 4 місяці 11 днів і призначити їй з 19.05.2022 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ч.1 ст.13 Закону №1788-XII.

Отже, заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у вказаних вище частинах.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд урахував.

Згідно з вимогами ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Понесені позивачем судові витрати, підтверджені квитанцією від 01.08.2022 №0.0..1 в сумі 992,40 грн про сплату судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2, який безпосередньо порушив заявлене право позивачки, пропорційно задоволеній частині позову половина суми.

Щодо професійної правничої допомоги.

Між адвокатом Голубчиком І.В. та позивачкою як клієнтом, укладено договір від 29.07.2022 про надання правової допомоги. Предметом зазначено надання правової допомоги в суді першої інстанції у вигляді адвокатських послуг щодо представництва в адміністративній справі клієнта про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з урахуванням положень, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020. Ціна договору і порядок розрахунків згідно з підп.2.1 п. 2 Договору клієнт сплачує адвокату гонорар в сумі 10000грн, з яких 5000,00грн сплачує під час укладення договору, а решту за домовленістю клієнта з адвокатом протягом юридичного супроводу вказаної справи до винесення рішення у справі судом першої інстанції.

Згідно з детальним описом робіт (наданих послуг) у справі, що розглядалася (далі Опис робіт) вказаний адвокат на виконання вказаного вище договору надав позивачці правову допомогу відповідно до переліку:

28.07.2022 ознайомлення з юридичними документами, що дають право для призначення та їх вивчення;

28.07.2022 усна консультація;

29.07.2022 укладання договору про надання правової допомоги;

01.07.2022 отримання усної консультації в УПФ в Черкаській області щодо правомірності відмови у призначенні пенсії;

02.08.2022 вивчення та аналіз законодавства в процесі підготовки написання адміністративного позову;

03.07.2022 написання адміністративного позову;

04.07.2022 подання адміністративного позову до суду.

Детального опису часу та ціни послуг не зазначено.

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера від 29.09.2022 №18 позивачка на підставі договору про надання правової допомоги сплатила 5000,00грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.3 вказаної статті КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною п`ятою вказаної статті КАС України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, компенсації за рахунок іншої сторони підлягає не будь-яка правова допомога, а саме професійна правнича, виконавцем якої є адвокат.

Відповідно до ч.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд врахував, що відповідачі клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката не заявляли.

Велика Палата Верховного Суду в пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 висловлено правову позицію, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Суд врахував, що адміністративна справа розглядалася правилами спрощеного письмового провадження. Тобто, ознак складної не мала. Позовна заява підписана вказаним вище адвокатом. Також ним завірено копії всіх доданих до позовної заяви документів. Зміст позовної заяви свідчить, що її складено фахівцем в галузі права. Такого фаху у трудовій книжці позивачки не вказано.

Отже, безпосередня участь адвоката у цій справі та понесення у зв`язку з цим судових витрат позивачем доведена сукупністю належних і достовірних доказів. Тому зважаючи на результат вирішеного спору, суд дійшов висновку про обгрунтованість вказаної вище суми витрат на адвоката та наявність підстав для їх стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2, який безпосередньо порушив заявлене право позивачки, пропорційно задоволеній частині позову половина суми.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов адвоката Голубчика І.В. від імені ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.26; ) від 27.05.2022 №27 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.26; ) у порядку, межах, спосіб і строки, визначені законом, відповідно до заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від 19.05.2022 про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 зарахувати до пільгового стажу період її роботи зі шкідливими умовами праці на ПАТ «АЗОТ» з 21.07.2001 до 01.12.2013 (загально 12 років 4 місяці 11 днів) і призначити їй з 19.05.2022 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.26; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою в розмірі 496,20грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) та судові витрати пов`язані з наданням їй професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 5000,00грн (п`ять тисяч гривень нуль копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 23.08.2022.