Справа № 160/11639/22
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2022-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 серпня 2022 року Справа №160/11639/22
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Калугіна Н.Є., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

-визнати неправомірними діями в/ч НОМЕР_1 вилучення 25.04.2022 у ст. сержанта в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 належного йому ноутбука «SAMSUNG» із зарядним пристроєм;

-визнати неправомірними діями в/ч НОМЕР_1 вилучення 27.04.2022 у ст. сержанта в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 належних йому мобільних телефонів «SAMSUNG», «Аррle iPhone 11» та трьох електронних накопичувачів;

-визнати неправомірною бездіяльністю в/ч НОМЕР_1 - залишення без реагування рапортів №1, №4 від 11.05.2022 ст. сержанта в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 про повернення майна;

-зобов`язати в/ч НОМЕР_1 повернути ст. сержанту в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 належні йому на праві власності ноутбук «SAMSUNG» із зарядним пристроєм до нього, мобільні телефони «SAMSUNG», «Аррle iPhone 11» та три електронних накопичувачі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.08.2022 позовну заяву - залишено без руху.

Надано позивачеві термін - п`ять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання:

- позовної заяви зі складом учасників справи та змістом позовних вимог до суб`єкта владних повноважень з урахування ч. 1 ст. 5 КАС України, з примірником для відповідача (визначитись та звернути позовні вимоги або до відповідної Військової частини або до командування Військової частини із визначенням посадової особи, дії чи бездіяльність якої просить визнати неправомірними позивач);

- обґрунтування підстав звільнення позивача від сплати судового збору;

- належно засвідчених копій доказів, що підтверджують особу позивача, довідки про присвоєння ІК, та належно засвідчені копії доказів, що підтверджують місце реєстрації (проживання, перебування) позивача за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням вимог ст. 25, п. 2 ч. 5 ст. 160, п. 4 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску.

Позивачем 15.08.2022 через канцелярію суду надано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Суд дослідивши подані позивачем документи на виконання ухвали суду від 08.08.2022, дійшов наступного висновку.

Стосовно наданої позивачем, на виконання ухвали суду, заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічною службою є, зокрема, діяльність військовослужбовців.

Таким чином, за характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною 5 статті 122 КАС України.

Водночас нормами Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), яка регулює строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів, встановлено інші строки звернення до суду за захистом порушеного права.

Усталеною є позиція Верховного Суду щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір.

Отже, з огляду на те, що строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо проходження публічної служби охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 КАС України, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах норми КЗпП України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 11.02.2021 року у справі №240/532/20.

Також, в постанові від 22 липня 2020 року у провадженні №К/9901/13509/20 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду звернув увагу, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Інститут строків у адміністративному процесі стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Предметом спору у даній справі є визнання неправомірними дій в/ч А 7407 вилучення 25.04.2022 та 27.04.2022 у ст. сержанта в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 належного йому ноутбука «SAMSUNG» із зарядним пристроєм та мобільних телефонів «SAMSUNG», «Аррle iPhone 11» та трьох електронних накопичувачів; визнання неправомірною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 про залишення без реагування рапортів №№ 1,4 від 11.05.2022 ст. сержанта в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 про повернення майна.

Позовна заява підписана 26.07.2022 та до суду надійшла 03.08.2022.

Таким чином, позивачем порушено місячний строк звернення до суду,

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску до позовної заяви не надано у зв`язку з чим, утому числі, позовну заяву залишено без руху.

Позивачем 15.08.2022 надано заяву про поновлення строку звернення до суду, згідно змісту якого останній вказав, що лише 04.07.2022 випадково отримав відомості про дату винесення наказу про призначення м-ра ОСОБА_2 - командиром в/ч НОМЕР_1 , проте не зміг отримати його копію. Оскільки лише 04.07.2022 позивач отримав відомості про обставини, які призвели до порушення його прав і виникнення у нього права на позов, позивач вважає що звернувся 26.07.2022 із позовом з дотриманням вимог ст.122 КАС України. Однак не виключаючи можливість надходження до суду заперечень відповідача із твердженням про пропуск ним встановленого законом строку на звернення за судовим захистом позивач звертається із проханням про його поновлення, зазначаючи що 22.05.2022 ним отримано бойове розпорядження № 147 про переміщення особового складу до місця розташування РОПу 4-ї роти. У зв`язку з цим прибути до м. Дніпро для підготовки позовної заяви позивач з об`єктивних обставин зміг лише 20.07.2022.

Частиною 1 статті 121 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними.

У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Викладене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24 лютого 2021 року у справі №9901/313/20, Верховного Суду у постановах від 17 березня 2021 року у справі №160/3121/20, від 18 березня 2021 року у справі №320/2915/20 та ін.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд дослідивши підстави, що вказані позивачем для поновлення строку звернення до суду зазначає, що предметом позову є дії та бездіяльність, що вчинені 27.04.2022 та 27.05.2022.

Зазначені позивачем обставини щодо існування наказу про призначення м-ра ОСОБА_2 - командиром в/ч НОМЕР_1 , та відповідно і дати, з якої позивач дізнався про призначення м-ра ОСОБА_2 командиром ВЧ, не можуть бути віднесені до поважних у зв`язку з тим, що предметом спору у даній справі є інші обставини.

Приписами ч. 1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на вказане позивачу слід надати заяву про поновлення строку звернення до суду з зазначенням інших поважних причин пропуску строку звернення до суду, оскільки визначені у клопотанні від 15.08.2022 обставини судом визнані неповажними.

Стосовно наданих позивачем, на виконання ухвали суду, доказів, що підтверджують особу позивача, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Приписами частин 4, 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Приписами статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено поняття "письмових доказів", якими, зокрема, є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

З аналізу норм процесуального законодавства встановлено, що належним чином засвідчені копії документів ті, що засвідчені в порядку, встановленому чинним законодавством.

Частиною 20 пункту 1 статті 1 Закону України «Про стандартизацію» визначено, що стандарт - нормативний документ, а не нормативно-правовий акт.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23 Закону України «Про стандартизацію» національні стандарти застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах. Національні стандарти застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов`язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами.

Порядок оформлення копій документів унормований Наказом Міністерства юстиції України №1000/5 від 18.06.2015 «Про затвердження Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях». У пункті 1 Розділу 1. Глави І Правил організації діловодства зазначено, що ці Правила є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання всіма установами встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності.

Пунктом 8 Розділу 10 Глави 2 Правил організації діловодства встановлено, що копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Слід звернути увагу на те, що у п. 11 Розділу 1 Глави ІІ Правил організації діловодства міститься посилання на необхідність застосування положень Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів. ДСТУ 4163-2003», затвердженому наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07 квітня 2003 року № 55 (далі - ДСТУ 4163-2003).

Згідно з пунктом 5.26 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», затвердженого наказом ДП «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 №144, який набрав чинності з 1 вересня 2021 року, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 18.12.2018 у справі №761/5894/17, від 08.05.2019 року у справі №160/7887/18, від 01.06.2021 у справі №640/6758/20, від 01.07.2021 у справі №750/5843/19, від 01.06.2021 у справі №640/6758/20.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Однак, надані позивачем, на виконання ухвали суду докази, що підтверджують особу позивача - паспорт, не засвідчені належним чином. Згідно наданих ксерокопій паспорту вбачається, що 2 розвороту аркушів паспорту розміщені на 1-єї сторінці паперу. Однак, відмітки «Згідно з оригіналом», назва посади, особистий підпис особи, яка засвідчує копію, її ініціали (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії відсутні на кожній копії документа (на кожному розвороті паспорту).

З огляду на вказане, позивачу слід надати належним чином засвідчені копії документу, що підтверджують особу позивача для суду та для відповідача.

Таким чином, недоліки позовної заяви, що визначені ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.08.2022, не можуть вважатись усуненими.

Відповідно до положень ст. 55 Конституції України, держава кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За змістом ч. 1 ст. 118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до приписів ст. 119 КАС України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене та беручи до уваги положення ст.ст. 119, 121, 169 КАС України, з метою уникнення створення позивачу перешкод у доступі до правосуддя, суд вважає за можливе продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви на строк 5 календарних днів з дня отримання вказаної ухвали.

Повний текст ухвали складено з урахуванням розпорядження керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду №15 від 22.08.2022.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 120, 121, 160, ст. 161, 169, 171, 172, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви у справі №160/11639/22, встановлених ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.08.2022, на 7 календарних днів з моменту отримання копії ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що для усунення недоліків позовної заяви слід надати:

- заяву про поновлення строку звернення до суду з зазначенням інших поважних причин пропуску строку звернення до суду, оскільки визначені у клопотанні від 15.08.2022 обставини судом визнані неповажними;

-докази, що підтверджують особу позивача для суду та для відповідача, що засвідчені належним чином.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Є. Калугіна