Справа № 240/7478/22
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року м. Житомир справа № 240/7478/22

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 у якій просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення відповідача, викладене у листі №0600-0202-8/100242 від 01.12.2021 стосовно розрахунку пенсії в розмірі не на дату поновлення виплати, а на дату припинення виплати, та без здійснення індексації/автоматичних масовий перерахунків на момент виплати, але не отримано ОСОБА_1 ;

- визнати дії відповідача стосовно здійснення ними розрахунку суми поточної пенсії Позивачці у розмірі визначеному не на дату нарахування до виплати поновленої пенсії 21.10.2021, а на дату припинення її виплати 07.10.2009 та здійснення розрахунку суми боргу за період з 07.10.2009 по 21.12.2021 без обов`язкового врахування автоматичного перерахунку на момент її виплати та без нарахування компенсації втрати частини доходів на щомісячну її пенсію, за період з 07.10.2009 по 21.10.2021 протиправними;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно не здійснення ними розрахунку суми поточної пенсії на 21.10.2021 з урахуванням її автоматичного перерахунку на момент виплати та не здійснення ними розрахунку суми боргу за період з 07.10.2009 по 21.10.2021 з урахуванням автоматичного перерахунку на дату нарахування до виплати - 21.10.2021 та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів на щомісячну її пенсію, за період з 07.10.2009 по 21.10.2021, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, здійснити розрахунок та виплатити її пенсії за період з 07. 10.2009 по 21.10.2021 з урахуванням автоматичного перерахунку на момент нарахування її до виплати, а саме: на 21.10.2021 та з нарахуванням компенсації їй втрати частини доходів на щомісячну пенсію за період з 07.10.2009 по 21.10.2021, за винятком сплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 26.10.2006 року позивач виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де була прийнята на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль.

З 26.04.2007 виплата пенсії позивачу була припинена у зв`язку з її виїздом на постійне місце проживання в Ізраїль.

Позивачка була змушена звернутися до суду з позовом у адміністративній справі №240/9412/19, і відповідно до рішення суду від 23.10.2019 зобов`язано відповідача провести поновлення ОСОБА_1 виплати пенсії за віком з 07.10.2009 року, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV із компенсацією втрати частини доходів на визначений нею банківський рахунок. З повідомлення від 21.10.2021 позивачці стало відомо, що відповідач, замість нарахування пенсії на дату поновлення її виплати, протиправно нарахував до виплати пенсію у розмірі, визначеному на дату припинення виплати та не врахував автоматичні масові перерахунки. З мотивів наведених у позові, представник позивача просив суд позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 13 травня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов.

24 червня 2022 року відповідач надіслав на адресу суду відзив на адміністративний позов, відповідно до змісту якого проти задоволення позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні повністю. В обґрунтування заперечень відповідач зазначає, що на виконання рішення суду від 23 жовтня 2019 року у справі №240/9412/19 за позовом ОСОБА_1 відновлено виплату пенсії за віком з 07.10.2009. Відповідач зазначає, що середньомісячний заробіток для обчислення розміру пенсії становить 1011,42 грн. (928,81 грн. - середня заробітна плата в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2007 рік х 1,08894). Розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 становить 617, 56 грн, де: - 490,42 грн. - основний розмір пенсії (1011,42 грн. х 0,48488); - 53,58 грн. - доплата до мінімального розміру пенсії 544,00 грн.; -73,56 грн. - доплата за 15 років страхового стажу понад необхідних 20 років для жінок в розмірі 15% від основоного розміру пенсії (490,42 грн. х 15%). Таким чином, на думку відповідача, заборгованість за рішенням суду відсутня, а виплата пенсії здійснюється у повному обсязі та згідно з нормами чинного законодавства.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи, то у відповідності до вимог ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

ОСОБА_1 (далі - Позивач), ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , є громадянкою України.

По досягненню пенсійного віку та наявності необхідного страхового стажу їй призначено пенсію за віком, яка виплачувалась до виїзду за кордон.

26.10.2006 позивачка виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де була прийнята на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль.

З моменту виїзду за кордон виплату пенсії позивачці було припинено на підставі статей 49,51 Закону № 1058-IV.

18.09.2019 року представником позивача було надіслано до Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області нотаріально посвідчену та апостильовану особисту заяву позивачки про поновлення виплати раніше призначеної пенсії.

Листом №3898/03-2 від 21.03.2019 ГУ ПФУ в Житомирській області позивачці було відмовлено у поновлені пенсії.

Вважаючи такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в поновленні виплати пенсії протиправним, позивачка звернулася до суду з позовом.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23.0.2019 у справі №240/9412/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не поновлення пенсії ОСОБА_1 виплати пенсії за віком з 07.10.2009.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком починаючи з 07.10.2009.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

05.08.2020 представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із вимогою про добровільне виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду по справі 240/9412/19 від 23.10.2019 та надання розрахунків пенсії.

Відповіддю від 01.12.2021 року відповідач повідомив, що будь-які зобов`язання щодо проведення перерахунків пенсійної виплати позивачу на органи Пенсійного фонду судом не покладено. Враховуючи вищезазначене, на виконання судового рішення ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії з 07.10.2009 року у відповідності до Закону №1058-ІV із компенсацією втрати частини доходів.

Позивач не погоджуючись з такою бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Стаття 25 Конституції України гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ст. 33 Конституції України).

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на пенсію в Україні є конституційним правом громадянина України.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення ст. 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV від 09.07.2003) згідно з пунктом 2 частини 1 статті 49 якого виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 51 Закону, під час перебування пенсіонера за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Зауважуємо, що договір між Україною та Ізраїлем в галузі пенсійного забезпечення не укладено.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону №1058-IV від 09.07.2003, загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами, зокрема, рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 Закон №1058-IV від 09.07.2003 передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим законом та досягли встановленого цим законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у ст. 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Як зазначено у ст.1 цього Закону, мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Згідно із абз. 8 ч.2 ст.5 Закону №1058-IV від 09.07.2003, виключно цим Законом визначаються мінімальний розмір пенсії за віком.

За приписами ч.1 ст.28 Закону №1058-IV від 09.07.2003, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Отже, з дня поновлення виплати пенсії (на підставі рішенння Житомирського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 у справі №2409412/19 - 07.10.2009) позивачка користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії згідно вимог Закону України № 1058-IV, будь-яких обмежень її прав, як пенсіонера, якій призначено виплату пенсії за рішенням суду наведеним Законом не встановлено.

Позаяк, Законами України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік передбачається зростання мінімальної заробітної плати, у зв`язку з чим, пенсійний орган в автоматичному режимі перераховує мінімальний розмір пенсійних виплат для непрацюючих пенсіонерів, які досягли віку 65 років та мають страховий стаж не менше 30 років для жінок та 35 років для чоловіків, а тому, посилання відповідача на відсутність у рішенні суду про зобов`язання щодо проведення перерахунку пенсії у разі збільшення розмірів мінімальної пенсії позивачу є безпідставними.

Таким чином, з системного аналізу норм права можна дійти висновку, що перерахунок пенсій здійснюватиметься автоматизованим способом за матеріалами пенсійних справ, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, виконання вимог закону, в тому числі, щодо проведення підвищення та перерахунку пенсій є обов`язком відповідача.

На підставі наведеного у сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем допущені протиправні діяння щодо невиплати позивачці пенсії за віком, у законодавчо встановлених розмірах, з урахуванням збільшення розмірів мінімальної пенсії за віком.

Твердження відповідача, наведене у відзиві про те, що будь-які зобов`язання щодо проведення перерахунків пенсійної виплати на органами Пенсійного фонду судом згідно рішенння Житомирського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 у справі №240/9412/19 не покладалося, є необґрунтованими і такими, що суперечать Конституції України та Закону №1058-IV від 09.07.2003, так як відповідач зобов`язаний проводити автоматичні перерахунки пенсії.

Отже, суд наголошує на неприпустимість тверджень суб`єкта владних повноважень про не зазначення у рішенні суду про поновлення пенсії зобов`язання пенсійного органу провести перерахунок пенсії у разі збільшення розміру мінімальної пенсії, оскільки незалежно від того, на яких умовах призначена пенсія особі, остання має гарантоване державою законне право і сподівання на збільшення розміру мінімальної пенсії за віком, у разі збільшення розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV встановлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у справі Сук проти України від 10.03.2011, поняття майно в першій частині статті 1 Протоколу першого має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Певні інші права та інтереси, що складають активи, наприклад, борги, можуть також вважатися майновими правами і, відповідно, майном у розумінні цього положення. Держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним.

Відтак, право на пенсію включається в поняття майно в розумінні статті 1 Протоколу першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод . А тому, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат, в даному випадку збільшення розміру мінімальної пенсії за віком, у разі збільшення розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, в рамках національної системи соціального забезпечення, та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.

На підставі зазначеного, суд погоджується з твердженнями представника позивача про те, що позивачка отримала право на поновлення пенсії за віком, і відповідач зобов`язаний це право реалізовувати шляхом проведення послідуючих перерахунків, незалежно від того, призначена пенсія добровільно чи за рішенням суду.

Разом з тим, пенсія повинна бути нарахована та виплачена в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Відтак, заявлена позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення №0600-0202-8/100242 від 01.12.2021 року про перерахунок пенсії, є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Водночас доводи сторони позивача, що здійснення перерахунку пенсії позивачки за минулий час з 07.10.2009 по 21.10.2021 повинно бути здійснене у розмірі станом на дату нарахування її до виплати - 21.10.2021, є безпідставними в силу вимог ст.28 Закону №1058-IV від 09.07.2003, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Враховуючи вищевказане позовні вимоги щодо визнання дій відповідача стосовно здійснення розрахунку суми поновленої пенсії позивачці у розмірі визначеному не на дату нарахування до виплати поновленої пенсії 21.10.2021 - не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе визнати протиправними дії відповідача стосовно здійснення ним розрахунку суми поточної пенсії позивачці у розмірі визначеному на дату припинення її виплати (07.10.2009) та здійснення розрахунку суми боргу за період з 07.10.2009 - 21.10.2021 без обов`язкового врахування автоматичного перерахунку; визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно не здійснення ним розрахунку суми поточної пенсії з 07.10.2009 - 21.10.2021, з урахуванням її автоматичного перерахунку, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на відповідний рік та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачки за період з 07.10.2009 - 21.10.2021, з урахуванням автоматичного перерахунку в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на відповідний рік, з урахуванням виплачених сум.

Крім того, вимога позивачки щодо перерахунку виплати компенсації втрати частини доходів також підлягає задоволенню, оскільки відповідачем протиправно здійснено розрахунок компенсації пенсії позивачки за період з 01.10.2009 по 21.10.2021 у розмірі на дату припинення її виплати, без врахування автоматичних перерахунків пенсії, що стверджується долученою копією розрахунку компенсації.

Згідно із частини 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, як суб`єкт владних повноважень частково обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач частково довів ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє часткове підтвердження у ході розгляду справи, то поданий позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Питання про розподіл судом вирішується відповідно до ст.139 КАС України, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області сплачений судовий збір в розмірі 496,20 грн пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир,10003. РНОКПП/) про протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №0600-0202-8/100242 від 04.12.2021 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо здійснення розрахунку суми пенсії ОСОБА_1 у розмірі визначеному на дату припинення її виплати та здійснення розрахунку суми боргу за період з 07.10.2009 - 21.10.2021, без обов`язкового врахування автоматичних перерахунків.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області стосовно не здійснення розрахунку суми пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 - 21.10.2021, з урахуванням автоматичних перерахунків, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на відповідний рік.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 - 21.10.2021, з урахуванням автоматичних перерахунків, в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на відповідний рік, з компенсацією втрати частини доходів, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області сплачений судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст складено: 22 серпня 2022 р.