Справа № 160/10844/22
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 серпня 2022 року Справа №160/10844/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін в режимі відеоконференції у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2022 року (20 липня 2022 року направлено засобами поштового зв`язку) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, відповідача 2:Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №27 від 06.07.2022р., яким відмовлено в призначенні пільгової пенсії за Списком №2 ОСОБА_1 з 29 червня 2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію відповідно до п. б) ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" з 29 червня 2022 року.

Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що 29 червня 2022 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зі заявою про призначення пільгової пенсії за Списком №2 відповідно до п. б) ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" на момент звернення за призначенням пенсії виповнився 50 років, страховий стаж становив 31 рік, 9 місяців, пільговий стаж роботи за Списком № 2 становив 23 роки 5 місяців 22 дні.У відповідності до принципу екстериторіальності заяву про призначення пенсії було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Згідно з рішенням №27 від 06.07.2022р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в призначенні пільгової пенсії відмовлено тому,що не досягла необхідного пенсійного віку. Позивач вважає, що відповідач-1, розглядаючи заяву про призначення пільгової пенсії, помилково не врахував рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23 січня 2020 року, яке вже набрало законної сили і було обов`язковим до виконання на всій території України, і керувався вже не чинними нормами ЗУ від 2 березня 2015 року № 213-VIII, згідно з яким позивач мала право на пільгову пенсію за Списком №2 не в 50, а в 55 років.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2022 року зазначена вище справа розподілена та 22.07.2022 року передана судді Пруднику С.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати до суду у строк до 25 серпня 2022 року: засвідчену належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України копію пенсійної справи відносно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

12.08.2022 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому містилось клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін в режимі відеоконференції. Відзив вмотивований тим, що виключно Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року визначено пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку № 2. Відповідно до положень пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 06.07.2022 № 27 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні пенсії за віком за Списком № 2 згідно заяви від 29.06.2022 року у зв`язку з недосягненням особою віку передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно наявних документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж позивачки становить 31 рік 9 місяців, пільговий стаж роботи за Списком № 1 - 24 дні, за Списком № 2 - становить 23 роки 5 місяців 22 днів. Відповідач-1 стверджує, що станом на дату звернення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку № 2 позивач досягла віку 50 років, враховуючи п. 2 ч. 2 ст.114 Закону 1058-ІV необхідний вік для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку № 2 становить 55 років. На думку відповідача-1 право на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно чинної статті 114 Закону № 1058-VІІ, позивачка набуде при досягненні віку 54 роки 6 місяців. Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року справа № 1-7/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Також відповідач-1 зазначає, що Конституційний суд України у Рішенні від 09.02.1999 № 1- рп/99 дійшов висновку, що дію нормативно-правового акту в часі слід розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою чинності. До події застосовується той закон чи нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали, або мали місце. Відповідно до абз. 5 п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03.10.1997 № 4-ЗП передбачено, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативно-правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта якщо інше не визнано самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Відповіач-1 також стверджує, що пунктом 10.2 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі» вказується, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень. Скасування акта суб`єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта. Визнання ж акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Скасування акта суб`єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта. Визнання ж акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти. При цьому суди повинні виходити з того, що вимоги про визнання акта владного органу недійсним або неправомірним тощо є різними словесними формами вираження одного й того самого способу захисту порушеного права позивача, а саме визнання акту протиправним. Відтак, на думку відповідача-1, підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №27 від 06.07.2022р., яким відмовлено в призначенні пільгової пенсії за Списком № 2 ОСОБА_1 та зобов`язання відповідача-2 призначити позивачу пільгову пенсію відповідно до п. б) ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 29 червня 2022 року, не має.

В обґрунтування клопотання щодо розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін в режимі відеоконференції відповідач-1 посилається на складність справи, а також на необхідність з`ясування судом всіх обставин справи та ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення.

У період з 08.08.2022 року по 21.08.2022 року включно суддя Прудник С.В. перебував у щорічній відпустці.

Вирішуючи зазначене клопотання, суд враховує наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За приписами ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Тож, відповідно до ч. 6 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), яка свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Аксен проти Німеччини", заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі "Варела Ассаліно проти Португалії", заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

ЄСПЛ вказав на те, що відмову в проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

В даному випадку кожен з учасників справи може користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками, визначеними ст. 44 КАС України із урахуванням норм, передбачених главою 10 "Розгляд справ за правилами спрощеного позовного провадження" КАС України.

Відповідач-1 не навів обґрунтованих підстав того, що справа не може бути розглянута без попереднього усного заслуховування пояснень сторін щодо суті спору.

Бажання сторін у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, висловлені ними в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення справи до розгляду з викликом її учасників.

Проаналізувавши матеріали позовної заяви, беручи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, суд не вбачає необхідності надання пояснень представниками сторін у зазначеній справі, а тому дійшов висновку, що підстави для її розгляду за участю сторін відсутні. У зв`язку з чим відсутні і підстави для задоволення клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Також суд відмовляє у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про проведення розгляду справи в режимі відеоконференції, оскільки справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судових засідань (у письмовому провадженні).

Керуючись статтями 12, 195, 248, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін в режимі відеоконференції - відмовити.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя С. В. Прудник