Справа № 420/9689/22
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2022-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9689/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради (65011, Одеська обл., м. Одеса, вул. Успенська, 83/85), Одеського міського голови Труханова Генадія Леонідовича (65004, Одеська обл., м.Одеса, пл..Думська, буд.1), Одеської міської ради (65026, Одеська обл., м.Одеса, пл..Думська, буд. 1) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради, Одеського міського голови Труханова Генадія Леонідовича, Одеської міської ради за результатом якого просить:

визнати протиправною бездіяльність Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради. В тому числі у зв`язку з невиконанням ним повноважень передбачених п.2.2 Положення про департамент та ст.24 Регламенту Одеської міської ради VIII скликання, так як не забезпечено термінів підготовки, узагальнення зауважень i пропозицій, коригування та надання на розгляд уповноважених постійних комісій, міського голови та до апарату Одеської міської ради проекту рішення (на моє звернення до міського голови від 10.08.2021 вх.№ 31-К-6685, з проханням передати у власність гр. ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,06га з кадастровим номером :45:007:0005 для індивідуального дачного будівництва за адресою АДРЕСА_2 так що призвело до порушення термінів встановлених ч.9 ст.118 ЗК України, ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» та відповідно порушено конституційні права гр. ОСОБА_1 на землю визначені ст.14 Конституції України та ст.ст.81,118 ЗК України;

зобов`язати Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради (відповідно п.2.2 Положення про Департамент та п.11 ст. 24 Регламенту), в семиденний термін (згідно абз.2 п.10 ст.24 Регламенту) забезпечити візування, редагування, узагальнення зауважень і пропозицій до проекту рішення Одеської міської ради на звернення ОСОБА_1 до міського голови від 10.08.2021 №31-K-6685 та вiд 01.07.2022;

зобов`язати в семиденний термін (згідно абз.2 п.10 ст24 Регламенту) Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради надати проект рішення Одеської міської ради, підготовлений на звернення ОСОБА_1 до міського голови від 10.08.2021 №31-K-6685 та вiд 01.07.2022 на розгляд чергового засідання відповідної постійної комісії Одеської мiської ради, яка уповноважена розглядати питання земельних ділянок власність громадян;

зобов`язати в семиденний термін (згідно абз.2 п.10 ст24 Регламенту) Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради надати клопотання на адресу Одеського мiського голови Труханова Г.Л. щодо включення до порядку денного чергової сесії Одеської міської ради належним чином завiзованого з узагальненими зауваженнями та пропозиціями та відредагованого проекту рішення, підготовленого на звернення ОСОБА_1 до міського голови від 10.08.2021 №31-K-6685 та вiд 01.07.2022;

визнати протиправною бездіяльність Одеського міського голови Труханова Г.Л. у зв`язку з невиконанням ним повноважень передбачених пунктами 1, 9 частини 4 ст.42 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні», що призвело до порушення термінів встановлених ч.9 ст.118 ЗК України, ст.20 Закону України «Про звернення громадян» та відповідно порушено конституційні права гр. ОСОБА_1 на землю (на звернення ОСОБА_1 до міського голови від 10.08.2021 Bx.№31-K-6685, з проханням передати у власність гр. ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,06га з кадастровим номером :45:007:0005 для iндивiдуального дачного будівництва за адресою АДРЕСА_2 , рiшення мiської рaди так значені ст.14 Конституції України та ст.ст.81, 118 Земельного кодексу України. так як ним:

- не забезпечено здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої владній території, додержання Конституції та законів України (згідно п.1 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»);

- не забезпечено підготовку на розгляд ради рішення ради на мою заяву від 10.08.2021 до міського голови, так як воно належить до її відання (п.9 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»);

- не забезпечено дотримання порядку і строку розгляду Департаментом земельних ресурсів та Одеською міськрадою заяви ОСОБА_1 вiд 10.08.2021 до міського голови, так як Департамент згідно п. 1.4 Положення про Департамент підпорядкований мiському голові;

зобов`язати Одеського міського голову Труханова Г.Л., вiдповiдно до пунктів 1, 7, 9 частини 4 ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та п.2 ст.13 Регламенту Одеської міської ради VIII скликання, забезпечити в місячний термін здійснення підготовки, візування, узагальнення зауважень та пропозицій, остаточного редагування проекту рішення, підготовленого на звернення ОСОБА_1 до міського голови від 10.08.2021 №31-K-6685 та вiд 01.07.2022;

зобов`язати Одеського міського голову Труханова Г.Л., відповідно до пункту 8 частини 4 ст.42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та п.2 ст.13 Регламенту Одеської мiської ради VIII скликання, внести пропозиції до порядку денного чергового засідання Одеської міської ради проекту рішення, підготовленого на звернення ОСОБА_1 до міського голови від 10.08.2021 №31-К-6685 та від 01.07.2022;

зобов`язати Одеську міську раду на черговому засіданні розглянути проект рішення, підготовлений на звернення ОСОБА_1 від 10.08.2021 №31-K-6685 та вiд 01.07.2022, а за результатами розгляду прийняти вiдповiдне рішення;

стягнути з Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради, Одеського міського голови Труханова Г.Л., Одеської міської ради на користь гр. ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 2977,20 грн. (дві тисячі дев`ятсот сімдесят сім гривень, 20 копiйок) за рахунок коштів місцевого бюджету.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що протягом тривалого часу відповідачами не виконано покладених на них обов`язків щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки наданого позивачем.

Ухвалою суду від 20.07.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (ст.262 КАС України).

Від відповідачів - Одеського міського голови Труханова Генадія Леонідовича та Одеської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до регламентованої законодавством та локальними нормативно-правовими актами процедури вирішення питань у сфері земельних правовідносин у останніх відсутні повноваження з порушених у позовній заяві питань.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази, судом встановлено наступні факти та обставини.

04 серпня 2021 року ОСОБА_1 направлено до Одеської міської ради заяву про передачу йому у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, до якої подав погоджений проект землеустрою.

10.08.2021 зареєстрована заява департаментом з питань звернень громадян за №31-К-6685, яка мною направлена на адресу мiського голови м.Одеса проханням передати у власність гр. ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,06га з кадастровим номером :45:007:0005 для індивідуального дачного будівництва за адресою АДРЕСА_2 . До заяви додано оригінал погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :45:007:0005 та оригінал витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, який підтверджує факт державної реєстрації цієї ділянки в Державному земельному кадастрі..

Відповідно до листа Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради від 11.11.2021 №01-17/275-ЗПІ, позивача повідомлено, що: «…Департаментом, в межах компетенції, підготовлено відповідний проект рішення Одеської міської ради, який направлено до Юридичного департаменту Одеської міської ради.

Згідно з регламентом роботи Одеської міської ради суб`єктом внесення земельних питань на сесію Одеської міської ради є Постійна комісія з питань землеустрою та земельних правовідносин Одеської міської ради.

Остаточне рішення приймається Одеською, міською радою в межах її повноважень».

23 листопада 2021 року позивач звертався з позовом до Одеського міського голови Труханова Геннадія Леонідовича, в якій просив суд визнати протиправною бездіяльність Одеського міського голови Труханова Г.Л. щодо невинесення за період трьох місяців з 10.08.2021 (дата реєстрації заяви позивача) по 11.11.2021р. на пленарне засідання сесії Одеської міської рада питання за моєю заявою, зареєстрованої 10.08.2021.

Рiшенням від 28.01.2022 по справі № 420/23227/21 у задоволені позову відмовлено, з посиланням на те, що департаментом земельних ресурсів не надано (чи не підготовлено) проекту рішення міської ради міському голові, тому «міський голова не мав можливості».

01.07.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського міського голови листом від 01.07.2022 року № 31-К-2265ел, у якому позивач просить розглянути проект рішення Одеської міської ради, підготовлений Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради за результатом розгляду його заяви від 10.08.2022 року.

У відповідь на наведене звернення ОСОБА_1 уповноваженим органом у сфері земельних правовідносин - Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради за дорученням першого заступника міського голови Кучука М.І. листом від 22.07.2022 року повідомлено позивача про те, що «Згідно з регламентом роботи Одеської міської ради суб`єктом внесення земельних питань на сесію Одеської міської ради є Постійна комісія з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних правовідносин Одеської міської ради.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідачів щодо нерозгляду його клопотання та за захистом своїх прав звернувся до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч.9 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч. 1 ст. 13 Регламенту Одеської міської ради VIII скликання, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 02.12.2020 року № 1VIII, (далі - Регламент) сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Частиною 3 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

Повноваження сільського, селищного, міського голови визначені положеннями ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Встановлені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 13 Регламенту, відповідно до яких міський голова:

- представляє територіальну громаду міста Одеси, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства;

- організовує в межах, визначених законом, Регламентом та іншими рішеннями міської ради, роботу ради та її виконавчого комітету;

- здійснює керівництво апаратом ради та виконавчого комітету;

- скликає сесії ради, головує на пленарних засіданнях ради, підписує рішення ради, забезпечує їх виконання;

- здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені законами та рішеннями ради, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів.

Статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виконавчі органи ради - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до ч.1 ст.54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Організаційні засади реалізації повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо здійснення державної регуляторної політики визначаються Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Згідно із пп.1 п. «а» ч.1 ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належать власні (самоврядні повноваження з підготовки і внесення на розгляд ради пропозицій щодо надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад.

Крім цього, відповідно до пункту «б» вказаної статті передбачено, що до відання виконавчих органів міських рад належать делеговані повноваження з:

- підготовки висновків щодо надання або вилучення в установленому законом

порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування (пп. 8).

- організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою (пп. 9).

Зазначимо, що уповноваженим виконавчим органом міської ради з питань земельних правовідносин є Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради, до компетенції якого належить попередній розгляд та перевірка клопотань про передачу у приватну власність чи користування земельних ділянок комунальної власності та підготовка відповідних проектів рішень Одеської міської ради з питань земельних відносин.

Рішенням Одеської міської ради від 09.06.2021 року № 296-VIII затверджено Положення про Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради (далі - Положення), відповідно до п. 1.1 якого Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради. Департамент є правонаступником повноважень Департаменту комунальної власності Одеської міської ради у сфері регулювання земельних відносин.

Згідно із п. 2.1 Положення Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради реалізує повноваження Одеської міської ради у галузі земельних відносин відповідно до чинного законодавства, у межах, визначених Одеською міською радою.

Пунктом 2.2 Положення передбачено функції Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради:

- попередній розгляд клопотань юридичних та фізичних осіб з питань надання земельних ділянок комунальної власності територіальної громади м. Одеси у власність чи користування, а також інших питань у сфері земельних відносин (пп. 2.2.1);

- підготовка проектів рішень Одеської міської ради з питань земельних відносин (пп. 2.2.2);

- розгляд у межах повноважень звернень, заяв, пропозицій, скарг юридичних та фізичних осіб (пп. 2.2.24);

- здійснення претензійно-позовної роботи з питань, пов`язаних з реалізацією повноважень у сфері земельних правовідносин (пп. 2.2.25).

Порядок оформлення проектів рішень і формування порядку денного сесії Одеської міської ради передбачений ст. 24 Регламенту.

Згідно з ч.4 ст.24 Регламенту підготовка проекту рішення забезпечується безпосередньо суб`єктом його внесення до порядку денного сесії ради. Проект рішення, який вноситься виконавчим комітетом, включається до порядку денного сесії при наявності рішення виконавчого комітету з даного питання. Проект рішення сесії, який вноситься постійною комісією ради, включається до порядку денного сесії при наявності відповідних висновків та рекомендацій постійної комісії.

Відповідно до ч.5 ст.24 Регламенту у проекті рішення зазначається назва, яка коротко відображає його суть і зміст, а також інформація про суб`єкта внесення такого проекту.

Проект рішення повинен складатися з двох частин:

- мотивувальної, в якій містяться посилання на норми законодавства, що регулюють відносини, про які зазначено у відповідному рішенні, інші акти або документи, обставини, якими викликана необхідність прийняття даного рішення;

- вирішальної, в якій чітко формулюється зміст рішення, виконавці і терміни виконання відповідних заходів, доручень тощо, особливості набрання чинності відповідним рішенням (у разі наявності), а також вказується посадова особа або орган, на який покладається контроль за повним виконанням рішення.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що суб`єктом підготовки та подання проектів рішень для винесення на сесію Одеської міської ради, зокрема з питань затвердження проектів землеустрою, є Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради.

Так, судом встановлено, що відповідно до листа Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради від 11.11.2021 №01-17/275-ЗПІ, позивача повідомлено, що: «…Департаментом, в межах компетенції, підготовлено відповідний проект рішення Одеської міської ради, який направлено до Юридичного департаменту Одеської міської ради.

Згідно з регламентом роботи Одеської міської ради суб`єктом внесення земельних питань на сесію Одеської міської ради є Постійна комісія з питань землеустрою та земельних правовідносин Одеської міської ради.

Остаточне рішення приймається Одеською, міською радою в межах її повноважень».

Таким чином, Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради виконав покладені на нього обов`язки щодо клопотання позивача.

З огляду на викладене позовні вимоги до Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради задоволенню не підлягають.

Згідно із ч.15 ст.47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» перелік, функціональна спрямованість і порядок організації роботи постійних комісій визначаються регламентом відповідної ради та Положенням про постійні комісії, що затверджується радою з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» щодо реалізації повноважень ради у здійсненні державної регуляторної політики постійними комісіями відповідної ради.

Відповідно до п. 1 розділу І Положення про постійні комісії Одеської міської ради VIII скликання, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 02.12.2020 року № 2-VIII (у редакції, чинній на момент розгляду клопотання позивача), постійні комісії ради є органами, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її ведення. здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Пунктом 5 Положення про постійні комісії Одеської міської ради VIII скликання кожна постійна комісія здійснює свої повноваження відповідно до функціональної спрямованості її діяльності, визначеної цим Положенням.

Згідно із пп. 5.6.3 п. 5.6 розділу V Положення про постійні комісії Одеської міської ради VIII скликання розгляд та внесення на розгляд ради проектів рішень із земельних правовідносин про надання земельних ділянок у власність здійснюється постійною комісією з питань землеустрою та земельних правовідносин.

Суд зазначає, що рішенням Одеської міської ради від 08.12.2021 року № 79З-VIII ліквідовано постійну комісію Одеської міської ради VIII скликання з питань землеустрою та земельних правовідносин та утворено постійну комісію Одеської міської ради VIII скликання з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних правовідносин, а також внесено відповідні зміни до Положення про постійні комісії Одеської міської ради VIII скликання.

Так, відповідно до пп. 5.6.4 п. 5.6 розділу V Положення про постійні комісії Одеської міської ради VIII скликання розгляд, прийняття відповідних висновків та рекомендацій щодо проектів рішень із земельних правовідносин здійснюється постійною комісією Одеської міської ради з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних відносин.

Одеська міська рада як колегіальний представницький орган, який діє сесійно, має можливість вирішувати питання регулювання земельних відносин, віднесені до виключної компетенції місцевих рад, виключно в такому порядку:

- попередній розгляд клопотань фізичних та юридичних осіб з приводу надання їм у власність або користування земельних ділянок комунальної власності територіальної громади м. Одеси та підготовку відповідних проектів рішень уповноваженим виконавчим органом міської ради з земельних правовідносин;

- розгляд відповідних проектів рішень постійною комісією Одеської міської ради з питань землеустрою та земельних правовідносин (на момент розгляду заяви позивача від 10.08.2021 року, та, відповідно, постійною комісією Одеської міської ради з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних відносин з 08.12.2021 року);

- внесення постійною комісією Одеської міської ради з питань землеустрою та земельних правовідносин проекту рішення на розгляд пленарного засідання сесії Одеської міської ради (на момент розгляду заяви позивача від 10.08.2021 року, та, відповідно, постійною комісією Одеської міської ради з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних відносин з 08.12.2021 року).

Таким чином, за результатами попереднього розгляду клопотань осіб про передачу їм земель комунальної власності Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради готує відповідний проект рішення міської ради, який вноситься на пленарне засідання сесії ради постійною комісією Одеської міської ради з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних відносин.

З огляду на викладене у Одеського міського голови ОСОБА_2 відсутній обов`язок щодо забезпечення підготовки на розгляд ради рішення ради на заяву позивача від 10.08.2021 та забезпечення дотримання порядку і строку розгляду Департаментом земельних ресурсів та Одеською міськрадою заяви ОСОБА_1 вiд 10.08.2021 до міського голови.

Пунктом «в» частини 3 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

У силу пункту «а» частини 3 статті 22 Земельного кодексу України (чинної на момент виникнення спірних правовідносин та виключену на підставі Закону №1423-IX від 28.04.2021 року) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Виходячи з аналізу зазначених норм, будь-який громадянин України, незалежно від місця реєстрації або проживання, має право звернутись до уповноваженого органу із заявою та визначеними законодавством документами щодо надання йому дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, проте суд звертає увагу, що якщо земельна ділянка перебуває у користуванні інших осіб додається погодження землекористувача.

Згідно статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР від 21 травня 1997 року (далі - Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні») виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно з вимогами частини 2 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць (ч.5 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

Сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради (ч.12 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

Відповідно до Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №34/5 від 12.04.2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.04.2005 року за №381/10661, наказ, розпорядження, постанова, рішення - акт організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб`єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що за результатами розгляду будь-яких основних питань, у тому числі про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах повноважень органу місцевого самоврядування, цей орган має приймати відповідне рішення на пленарному засіданні відповідної ради.

Судом в встановлено, що відповідно до пп. 5.6.4 п. 5.6 розділу V Положення про постійні комісії Одеської міської ради VIII скликання розгляд, прийняття відповідних висновків та рекомендацій щодо проектів рішень із земельних правовідносин здійснюється постійною комісією Одеської міської ради з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних відносин.

Проте постійною комісією Одеської міської ради з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних відносин не внесено на розгляд Одеської міської ради проект рішення міської ради щодо заяви позивача підготовлений Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради.

В свою чергу комісія Одеської міської ради з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних відносин не є окремою юридичною особою, а ж структурним підрозділом Одеської міської ради.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За загальним правилом суд не може виходити за межі позовних вимог, тобто не може застосовувати інший спосіб захисту, ніж зазначив позивач у позовній заяві.

Як роз`яснив Верховний Суд України у п. 3 постанови Пленуму № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення», вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

З урахуванням наведеного, суд визнає, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень слід вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо не розглянути проект рішення, підготовлений на звернення ОСОБА_1 від 10.08.2021 №31-K-6685 та вiд 01.07.2022р.

Суд акцентує увагу, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.4 ст.245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Фактично, необхідною передумовою застосування ч.2 ст.9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Як встановлено ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 р. у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 р. у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Згідно Рішення ЄСПЛ по справі "Рисовський проти України" (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

За приписами ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Таким чином, позовна вимога про зобов`язання Одеської міської ради на черговому засіданні розглянути проект рішення, підготовлений на звернення ОСОБА_1 від 10.08.2021 №31-K-6685 та вiд 01.07.2022, а за результатами розгляду прийняти вiдповiдне рішення; підлягає задоволенню.

Відповідно до п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" (Заява N 4909/04, 10 лютого 2010 року) Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Поряд з цим суд зазначає, що відповідно до статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду (ч.1 ст.378 КАС України).

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст.378 КАС України).

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч.4 ст.378 КАС України).

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови (ч.5 ст.378 КАС України).

У постанові від 06.12.2019 року у справі №2а/0570/6531/2011 Верховний Суд дійшов висновку, що відстрочення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

Суд зазначає, що відповідно до ст.ст.10,12-2,26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року в Україні введений воєнний стан строком на 30 діб.

15 березня 2022 року Верховна Рада затвердила Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено дії воєнного стану ще на 30 днів - з 05 години 30 хв. 26 березня до 24 квітня включно.

21 квітня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 19.04.2022 № 7300, за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, до 25 травня 2022 року.

22 травня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341, за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 25 травня 2022 року строком на 90 діб, до 23 серпня 2022 року.

Газета «Голос України» опублікувала 17 серпня 2022 року Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 № 2500-ІХ (далі Закон № 2500). Закон № 2500 затверджує Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 573/2022, за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, до 21 листопада 2022 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» № 2145-IX вiд 24.03.2022 року було вирішено внести зміни до розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2002 р., № 3-4, ст. 27) доповнити пунктом 27, де у підпункті 5) було зазначено, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

З урахуванням ст.58 Конституції України, Одеським окружним адміністративним судом у справі даній справі розглянуто спірні правовідносини, що виникли до воєнного стану, а з огляду на внесені зміни законом №2145 IX вiд 24.03.2022 року, виконання даного судового рішення буде можливим тільки після скасування воєнного стану.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відстрочити виконання рішення суду у зобов`язальній частині до 21 листопада 2022 року.

Крім того до суду від відповідачів - Одеського міського голови Труханова Генадія Леонідовича та Одеської міської ради надійшов надійшло клопотання про проведення судового засідання в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

Розглянувши клопотання представника відповідача , суд робить висновок про відмову у його задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Аналіз наведених норм права вказує, що будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, за винятком справ, зазначених у частині четвертій статті 257 КАС України.

Частиною четвертою статті 257 КАС України визначено перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Так, за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

- щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

- щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

- щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, частиною четвертою статті 12 КАС України встановлено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

- щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

- щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

- щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»;

- щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Вищенаведений перелік справ, які належить розглядати виключно у порядку загального позовного провадження, визначений частиною четвертою статті 12 та частиною четвертою статті 257 КАС України, є вичерпним, а отже будь-які інші справи, у спорах, не встановлених цим переліком можуть розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

- значення справи для сторін;

- обраний позивачем спосіб захисту;

- категорію та складність справи;

- обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;

- кількість сторін та інших учасників справи;

- чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

- думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ознайомившись із матеріалами справи, суд зазначає, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають переходу до розгляду за правилами загального позовного провадження для повного та всебічного встановлення обставин справи. Більше того, не виклик сторін в засідання не позбавляє їх права надавати докази та висловлювати свою позицію письмово.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про відсутність підстав для переходу до розгляду за правилами загального позовного провадження та проведення розгляду справи у відкритому судовому засіданні за участі сторін, а отже, подане клопотання не підлягає задоволенню.

До суду 12 серпня 2022 року від представника відповідачів - - Одеського міського голови Труханова Генадія Леонідовича та Одеської міської ради надійшло клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

На обґрунтування цього клопотання відповідач зазначив, що предметом розгляду у даній справі є правомірність дiй органiв мiсцевого самоврядування, зокрема, щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 10.08.2021 року № 31-К-6685, у якій він просить Одеського міського голову передати йому у власність земельну ділянку площею 0,06 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , для iндивiдуального дачного будівництва. При цьому, до такої заяви позивачем додано погоджений проект землеустрою щодо вiдведення бажаної земельної ділянки.

Крім цього, у своїй позовній заяві позивач зазначає про те, що порушене ним питання на засіданні постійної комісії Одеської міської ради з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних правовідносин та на пленарному засіданні сесії Одеської міської ради не розглядалося, що, зокрема, підтверджується доводами ОСОБА_1 щодо його листування з виконавчими органами Одеської міської ради та наданим листом Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради від 11.11.2021 року.

Наведене, у свою чергу, свідчить про обізнаність позивача нібито порушення його прав, які, на думку позивача, пов`язані з порядком розгляду органами місцевого самоврядування його заяви від 10.08.2021 року.

Проте, даний позов поданий ОСОБА_1 лише 14.07.2022 року, тобто більш ніж через 10 місяців коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, на думку відповідачів, шестимісячний строк звернення до суду щодо оскарження на бездіяльності відповідачів щодо розгляду заяви позивача від 10.08.2021 року сплинув 25.02.2022, однак з даним позовом позивач звернувся лише 14.07.2022 року, тобто із суттєвим порушенням строку на звернення до суду із даними вимогами.

Розглянувши клопотання представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання не належить задоволенню, з огляду на таке.

Частиною 1 ст.122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України, Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що Листами Департаменту земельних ресурсів від 11.11.2021, 22.07.2022 та 03.08.2022 з інформацією про те, що на звернення позивача від 10.08.2021 №31-K-6685, Департаментом, в межах компетенції, підготовлено вiдповiдний проект рішення Одеської міської ради, який направлено до юридичного департаменту Одеської міської ради, а остаточне рішення приймається Одеською мiською радою в межах її повноважень.

Оскільки, порушення прав позивача є триваючим та за зверненням позивача від 10.08.2021 не прийнято відповідного рішення, а позивачем періодично здійснювалися активні дії щодо захисту своїх прав, суд вважає, що позивачем не пропущено.

Таким чином клопотання представника відповідачів - - Одеського міського голови Труханова Генадія Леонідовича та Одеської міської ради про залишення позову без розгляду залишити без задоволення.

22.08.2022р. через канцелярію суду позивач звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Проаналізувавши зміст первинно заявлених та уточнених вимог, судом встановлено, що позивач, фактично, просить зменшити позовні вимоги, шляхом виключення другого пункту прохальної частини позовної заяви та змінити формулювання першої та третьої вимоги.

Відповідно до ч.3 ст.262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З урахуванням того, що провадження у справі відкрито 20.07.2022, тридцятиденний строк на здійснення деяких процесуальних дій сплинув 19.08.2021.

Оскільки позивачем попущено строк на подання заяви про збільшення позовних вимог та не надано клопотання про продовження такого строку суд вважає за необхідне залишити заяву позивача про збільшення позовних вимог без розгляду.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 від 22.08.2022р. про збільшення позовних вимог залишити без розгляду.

В задоволенні клопотання відповідачів - Одеського міського голови Труханова Генадія Леонідовича та Одеської міської ради про проведення судового засідання в порядку загального позовного провадження з викликом сторін - відмовити.

У задоволенні клопотання представника відповідачів - - Одеського міського голови Труханова Генадія Леонідовича та Одеської міської ради про залишення позову без розгляду - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради (65011, Одеська обл., м. Одеса, вул. Успенська, 83/85), Одеського міського голови Труханова Генадія Леонідовича (65004, Одеська обл., м.Одеса, пл..Думська, буд. 1), Одеської міської ради (65026, Одеська обл., м.Одеса, пл..Думська, буд. 1) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо не розглянути проект рішення, підготовлений на звернення ОСОБА_1 від 10.08.2021 №31-K-6685 та вiд 01.07.2022р.

Зобов`язати Одеську міську раду (65026, Одеська обл., м.Одеса, пл..Думська, буд. 1, ) на черговому засіданні розглянути проект рішення, підготовлений на звернення ОСОБА_1 від 10.08.2021 №31-K-6685 та вiд 01.07.2022, а за результатами розгляду прийняти вiдповiдне рішення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Одеської міської ради (65026, Одеська обл., м.Одеса, пл..Думська, буд. 1, ) сплачений судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп.

В решті позову - відмовити.

Відстрочити в строк виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду частині зобов`язання Одеської міської ради на черговому засіданні розглянути проект рішення, підготовлений на звернення ОСОБА_1 від 10.08.2021 №31-K-6685 та вiд 01.07.2022, а за результатами розгляду прийняти вiдповiдне рішення до 21 листопада 2022 року.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко