Справа № 160/6296/22
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2022 року Справа № 160/6296/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, період навчання у Ровеньківському гірничому технікумі з 01.09.1990 до 16.06.1994, період роботи у ДП «Шахта № 71 «Індустрія» з 23.04.1996 до 24.01.1999 електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею, у ДВАТ «Шахта «Ворошиловська» (ВП «Шахта «Ворошиловська» ДП «Ровенькиантрацит») з 01.02.1999 до 16.09.1999 електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею, з 17.09.1999 до 30.04.2001 гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею, з 01.05.2001 до 26.01.2004 механіком підземним з повним робочим днем під землею, у ВП «Шахта ім. О.Є. Дзержинського» ДП «Ровенькиантрацит» з 01.01.2010 до 02.10.2011 головним енергетиком, з 03.10.2011 до 29.12.2011 в.о. головного механіка, у ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» ВП «Шахта ім. Ф.Є. Дзержинського» з 30.12.2011 до 31.05.2012 в.о. головного механіка, з 01.06.2012 до 27.07.2012 головним механіком, з 28.07.2012 до 31.03.2013 в.о. головного енергетика, з 01.04.2013 до 06.12.2013 головним енергетиком, з 07.12.2013 до 20.03.2017 головним механіком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви про призначення пенсії від 10.02.2022. Також у позовній заяві ОСОБА_1 просив допустити негайне виконання рішення суду.
З розрахунку стажу вбачається, що до пільгового стажу роботи за Списком № 1, що дає право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних та відкритих гірничих роботах, не зараховано такі періоди його навчання та роботи:
з 01.09.1990 до 16.06.1994 - період навчання у Ровеньківському гірничому технікумі за спеціальністю «Електромеханічне обладнання та автоматичні пристрої вугільних шахт»;
з 23.04.1996 до 24.01.1999 - період роботи у ДП Шахта № 71 «Індустрія» електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею;
періоди роботи у ВП «Шахта ім. О.Є. Дзержинського» ДП «Ровенькиантрацит»: з 01.01.2010 до 02.10.2011 головним енергетиком, з 03.10.2011 до 29.12.2011 в.о. головного механіка;
періоди роботи у ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» ВП «Шахта ім. Ф.Є. Дзержинського»: з 30.12.2011 до 27.07.2012 - головним механіком, з 28.07.2012 до 06.12.2013 головним енергетиком, з 07.12.2013 до 20.03.2017 головним механіком.
Крім того, період роботи у ДВАТ «Шахта «Ворошиловська» (ВП «Шахта «Ворошиловська» ДП «Ровенькиантрацит») з 01.02.1999 до 16.09.1999 - електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею, з 17.09.1999 до 30.04.2001 - гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею, з 01.05.2001 до 26.01.2004 - механіком підземним з повним робочим днем під землею зараховано відповідачем за Списком № 1, однак не враховано до стажу роботи із зайнятістю протягом повного робочого дня під землею.
Позивач вважає оскаржуване рішення протиправним і таким, що порушує його право на призначення пенсії на пільгових умовах. Відповідно до записів у трудовій книжці, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, його пільговий стаж на момент звернення із заявою про призначення пенсії становив 25 років 2 місяці 7 днів, що є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Трудова книжка містить необхідні записи, які підтверджують період виконуваної роботи, її характер та зайнятість за професіями, передбаченими Списком № 1, зокрема записи про проведення атестації робочого місця та записи про те, що роботи виконувалися з повним робочим днем під землею. Період навчання у Ровеньківському гірничому технікумі підтверджується дипломом. У період навчання з 17.01.1994 до 08.05.1994 він проходив виробничу практику в Шахті «Індустрія» як електрослюсар підземний, про що до трудової книжки внесено відповідний запис. З 28.06.1994 до 05.03.1996 проходив службу в армії, після якої протягом трьох місяців, а саме 24.03.1996 був працевлаштований за професією електрослюсаря підземного з повним робочим днем. Неврахування відповідачем періодів навчання та роботи позивача порушують його право на пенсійне забезпечення.
24.05.2022 до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому відповідач-2 просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначив, що заяву ОСОБА_1 від 10.02.2022 про призначення пенсії було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за принципом екстериторіальності та 18.02.2022 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії. За результатами розгляду доданих до заяви ОСОБА_1 документів зараховано до його страхового стажу всі періоди роботи. До пільгового стажу зараховано періоди роботи, підтверджені відомостями по спеціальному стажу, зазначеними в індивідуальній відомості про застраховану особу з 1999 до 2021 року. Страховий стаж позивача становить 29 років 21 день, пільговий стаж - 11 років 3 місяці 27 днів, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003. Також у відзиві зазначено, що у зв`язку з тим, що після закриття в лютому 2022 року доступу до веб-сайту Пенсійного фонду України доступ відновлено частково, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не має можливості надати витребувані судом копії документів з електронної пенсійної справи позивача.
24.05.2022 до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому відповідач-1 просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог, відповідач-1 зазначив, що заяву ОСОБА_1 від 10.02.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, яким прийнято оскаржуване рішення від 18.02.2022 про відмову у призначенні пенсії позивачу. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 21.02.2022 повідомило ОСОБА_1 про відмову у призначенні пенсії. Трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 не містить відомостей про розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається період роботи та інші відомості, що визначають пільговий характер роботи. Оскільки довідками, що уточнюють пільговий характер робіт, не підтверджено період роботи позивача на ДП «Шахта № 71 «Індустрія» з 23.04.1996 до 24.01.1999 електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею, відсутні законні підстави для зарахування вищезазначеного періоду до пільгового стажу. З 1999 року зарахування періодів роботи позивача до пільгового стажу відбувалося на підставі даних, наявних у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, оскільки підприємства, на яких працював позивач, розташовані на тимчасово окупованих територіях у Луганській області. Відповідно до розрахунку стажу (форма РС-право) загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 29 років 21 день, у тому числі пільговий стаж за списком № 1 11 років 3 місяці 27 днів, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV. Щодо зарахування періоду навчання до пільгового стажу, відповідач-1 вказав, що навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до стажу здобувача освіти, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. Статус навчального закладу визначається відповідно до законодавства, що діяло на час навчання особи. У період навчання позивача з 01.09.1990 до 16.06.1994 був чинним Закон України «Про освіту» № 1060-ХІІ від 23.05.1991, відповідно до статті 34 якого технікуми було віднесено до вищих навчальних закладів. Тобто у період навчання ОСОБА_1 . Ровеньківський гірничий технікум належав до вищих навчальних закладів. Оскільки можливість зарахування періоду навчання до трудового стажу, що дає право на пільги, передбачена лише щодо професійно-технічних навчальних закладів, відсутні законні підстави для зарахування до пільгового стажу позивача періоду його навчання у Ровеньківському гірничому технікумі. Прийняття рішення за результатами розгляду поданих заявником документів є дискреційними повноваженнями пенсійного органу, тому відповідач-1 вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту шляхом зобов`язання органу Пенсійного фонду призначити йому пенсію.
31.05.2022 до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 (з виправленням неправильно зазначених імені та по батькові позивача) з доказами направлення її копії відповідачам.
Ухвалою суду від 01.06.2022 виправлено описки в ухвалі від 05.05.2022 в частині зазначення імені та по батькові позивача.
Станом на час розгляду даної справи від позивача відповідей на візиви відповідачів не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України та має статус внутрішньо-переміщеної особи.
10.02.2022 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії (№ 967 від 10.02.2022) було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, визначеним засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 14 від 18.02.2022 відмовлено у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 . У рішенні зазначено, що вік заявника 46 років. Разом із заявою розглянуто копію трудової книжки, копію паспорта, копію ідентифікаційного номера, архівні довідки, індивідуальні відомості про застраховану особу з 1999 до 2021 року. Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. За результатами розгляду доданих до заяви документів до страхового стажу зараховано всі періоди роботи. До пільгового стажу зараховано періоди роботи, підтверджені відомостями по спеціальному стажу, зазначеними в індивідуальній відомості про застраховану особу з 1999 до 2021 року. Страховий стаж становить 29 років 00 місяців 21 день, у тому числі пільговий стаж - 11 років 3 місяці 27 днів.

Копію оскаржуваного рішення було направлено позивачу відділом обслуговування громадян № 23 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із повідомленням вих. № 0400-010226-8/28971 від 21.02.2022.

У рішенні про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 не зазначено періоди його навчання та роботи, які не зараховано до пільгового стажу та підстави їх не зарахування.

У відзиві Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яким прийнято оскаржуване рішення, також не обґрунтовано підстави не зарахування періодів навчання і роботи позивача до його пільгового стажу.

Згідно з розрахунком стажу (форма РС-право) та записами у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 до його пільгового стажу органом Пенсійного фонду було зараховано такі періоди (усього 11 років 3 місяці 27 днів):

- робота за списком № 1:

01.02.1999-17.09.1999 (електрослюсар підземний 3 розряду з повним робочим днем під землею у ДВАТ «Шахта «Ворошиловська»);

18.09.1999-01.05.2001 (гірничий майстер підземний з повним робочим днем під землею у ДВАТ «Шахта «Ворошиловська»);

02.05.2001-31.12.2003, 01.01.2004-26.01.2004 (механік підземний з повним робочим днем під землею у ДВАТ «Шахта «Ворошиловська», яку наказом Міністерства палива та енергетики № 158 від 31.03.2003 реорганізовано у відособлений підрозділ «Шахта «Ворошиловська» державного підприємства «Ровенькиантрацит»);

- роботи підземні, професії за постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994:

02.02.2004-02.06.2004 (електрослюсар підземний 4 розряду з повним робочим днем під землею на налагоджувальній дільниці у ВП «Гірничо-монтажне налагоджувальне управління № 2 ДП «Ровенькиантрацит»);

09.06.2004-31.12.2009 (з 09.06.2004 електрослюсар 4 розряду з повним робочим днем під землею, з 01.07.2004 підземний помічник механіка дільниці, з 22.09.2006 механік дільниці, з 17.04.2007 головний енергетик у ВП «Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» ДП «Ровенькиантрацит»);

- робота за списком № 1: 26.07.2021-31.12.2021 (електрослюсар підземний по 4-му розряду з повним робочим днем у шахті у ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»).

Відповідно до копії диплома молодшого спеціаліста серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 01.09.1990 до 16.06.1994 навчався у Ровеньківському гірничому технікумі за спеціальністю «Електромеханічне обладнання та автоматичні пристрої вугільних шахт», йому було присвоєно кваліфікацію гірничого техніка електромеханіка.

У трудовій книжці містяться записи про проходження позивачем у період навчання виробничої практики у шахті № 71 «Індустрія»: з 31.05.1993 до 02.07.1993 учнем електрослюсаря поверхні, з 17.01.1994 до 08.05.1994 учнем електрослюсаря підземного 3 розряду.

З 28.06.1994 до 05.03.1996 період строкової військової служби позивача (згідно з військовим квитком серії НОМЕР_3 ).

Зазначені періоди навчання та строкової військової служби зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 відповідно до розрахунку стажу (форма РС-право).

Як зазначили позивач у позовній заяві, відповідач-1 у відзиві, та встановлено з розрахунку стажу позивача (форма РС-право), період навчання у Ровеньківському гірничому технікумі не було зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» № 103/98-ВР від 10.02.1998 час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

ОСОБА_1 навчався у Ровеньківському гірничому технікумі з 01.09.1990 до 16.06.1994.

Статус вказаного навчального закладу слід визначати з огляду на законодавство, що діяло на час навчання позивача.

На момент навчання ОСОБА_1 правовідносини у сфері освіти регулювалися Законом Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про народну освіту» від 28.06.1974 № 2778-VIII (на момент вступу), з 05.06.1991 - Законом Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про освіту» від 23.05.1991 № 1060-XII (на момент завершення навчання).

Згідно із ст. 42 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про народну освіту» професійно-технічні навчальні заклади є основною школою професійно-технічної освіти молоді і формування гідного поповнення робітничого класу. До професійно-технічних навчальних закладів (училищ, професійних шкіл) приймаються громадяни СРСР, які закінчили восьмирічну або середню загальноосвітню школу.

Особам, які закінчили професійно-технічні навчальні заклади, присвоюється відповідна кваліфікація (розряд, клас, категорія) з професії і видається атестат встановленого зразка, а тим, хто добився особливих успіхів у навчанні при зразковій поведінці, - атестат з відзнакою. Особам, які закінчили середні професійно-технічні училища, видається диплом про присвоєння кваліфікації з професії і здобуття середньої освіти, а тим, хто особливо відзначився, - диплом з відзнакою (стаття 48 Закону № 2778-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 49 цього Закону середня спеціальна освіта здійснюється в технікумах, училищах та інших навчальних закладах, віднесених у встановленому порядку до середніх спеціальних навчальних закладів.

Згідно із статтею 32 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про освіту» професійно-навчальними виховними закладами є: професійно-технічне училище, професійні училища різних рівнів.

Натомість, статтею 34 вказаного Закону визначено, що вищими навчальними закладами є технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші.

З наведених норм законодавства суд дійшов висновку, що технікум не був закладом професійної (професійно-технічної) освіти, та на момент завершення позивачем навчання належав до вищих навчальних закладів.

Отже, період навчання з 01.09.1990 до 16.06.1994 у Ровеньківському гірничому технікумі є періодом навчання у вищому навчальному закладі.

Оскільки позивач у зазначений період навчався у вищому навчальному закладі, а можливість зарахування часу навчання до трудового стажу, що дає право на пільги, передбачена лише щодо професійно-технічних навчальних закладів (ст. 38 Закону № 103/98-ВР), відповідач-2 правомірно не зарахував до пільгового стажу позивача час його навчання.

Такий висновок щодо застосування відповідних норм права викладено у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 643/11758/16-а. В постанові від 10.10.2019 у справі № 676/5212/17 Верховний Суд не знайшов підстав для відступу від таких висновків.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім записів про навчання, виробничу практику та строкову військову службу, в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 містяться такі записи:

23.04.1996 позивача прийнято електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею у ДП «Шахта № 71 «Індустрія»;

17.10.1997 ОСОБА_1 переведено електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем під землею у ДП «Шахта № 71 «Індустрія»;

24.01.1999 позивач був звільнений за ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням);

01.02.1999 ОСОБА_1 прийнято електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею у ДВАТ «Шахта «Ворошиловська» (за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію за списком № 1 (наказ № 656 від 31.10.1997));

17.09.1999 позивача переведено гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею у ДВАТ «Шахта «Ворошиловська»;

01.05.2001 ОСОБА_1 переведено механіком підземним з повним робочим днем під землею у ДВАТ «Шахта «Ворошиловська», яку наказом Міністерства палива та енергетики № 158 від 31.03.2003 реорганізовано у відособлений підрозділ «Шахта «Ворошиловська» державного підприємства «Ровенькиантрацит»;

26.01.2004 ОСОБА_1 був звільнений за ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням);

02.02.2004 позивача прийнято електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем під землею на налагоджувальній дільниці у ВП «Гірничо-монтажне налагоджувальне управління № 2 ДП «Ровенькиантрацит»;

02.06.2004 був звільнений за ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням);

09.06.2004 ОСОБА_1 прийнято електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем під землею у ВП «Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» ДП «Ровенькиантрацит» (за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію за списком № 1);

01.07.2004 переведено підземним помічником механіка дільниці у ВП «Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» ДП «Ровенькиантрацит»;

22.09.2006 ОСОБА_1 призначено механіком дільниці у ВП «Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» ДП «Ровенькиантрацит»;

17.04.2007 призначено головним енергетиком у ВП «Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» ДП «Ровенькиантрацит» (за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списком № 1 (наказ № 789 від 23.07.2009));

03.10.2011 ОСОБА_1 призначено в.о. головного механіка у ВП «Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» ДП «Ровенькиантрацит»;

29.12.2011 позивача звільнено у зв`язку з переведенням у відокремлений підрозділ «Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» державного підприємства «Ровенькиантрацит» на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України;

30.12.2011 позивача прийнято в порядку переведення в.о. головного механіка у відокремлений підрозділ «Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит»;

01.06.2012 призначено головним механіком у ВП «Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит»;

28.07.2012 призначено в.о. головного енергетика у ВП «Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит»;

(на підставі наказу ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» № 677 від 20.12.2012 ВП «Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» об`єднано у ВП «Шахтоуправління Ровеньківське»;

01.04.2013 ОСОБА_1 переведено головним енергетиком ВП «Шахтоуправління Ровеньківське»;

07.12.2013 позивача призначено головним механіком ВП «Шахтоуправління Ровеньківське» (за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списком № 1 (наказ № 13 від 03.04.2013));

20.03.2017 ОСОБА_1 був звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України;

21.09.2018 позивача прийнято спеціалістом з сервісного обслуговування ГШО першої категорії на дільницю сервісного обслуговування № 1 служби сервісу підземної розробки ТОВ «КОРУМ РЕПЕЇР»;

02.07.2021 ОСОБА_1 був звільнений за власним бажанням у зв`язку зі зміною місця проживання (ст. 38 КЗпП України);

з 08.07.2021 до 25.07.2021 виплата допомоги по безробіттю;

26.07.2021 позивача прийнято електрослюсарем підземним 4-го розряду з повним робочим днем під землею у ВСП «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» (робоче місце атестоване з пільгових умов праці, підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до списку № 1 (наказ № 3897 від 02.12.2019).

Як встановлено зі змісту розрахунку стажу ОСОБА_1 (форма РС-право) до його пільгового стажу не зараховано такі періоди його роботи: 23.04.1996-17.10.1997, 18.10.1997-24.01.1999, 01.01.2010-29.12.2011, 30.12.2011-31.03.2013, 01.04.2013-30.09.2014, 01.05.2015-20.03.2017.

Крім того, періоди роботи з 01.02.1999 до 16.09.1999 - електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею, з 17.09.1999 до 30.04.2001 - гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею, з 01.05.2001 до 26.01.2004 - механіком підземним з повним робочим днем під землею зараховано відповідачем до пільгового стажу за Списком № 1, однак не зараховано до стажу роботи з зайнятістю протягом повного робочого дня під землею.

Розділом І Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994, передбачено підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Трудова книжка позивача містить записи про те, що у періоди роботи з 01.02.1999 до 16.09.1999, з 17.09.1999 до 30.04.2001, з 01.05.2001 до 26.01.2004 ОСОБА_1 був зайнятий на підземних роботах протягом повного робочого дня.

Проте відповідачем-2 не було обґрунтовано не зарахування вказаних періодів роботи позивача до стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних роботах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з відмовою відповідача-2 зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періоду навчання у Ровеньківському гірничому технікумі з 01.09.1990 до 16.06.1994, періоду роботи у ДП «Шахта № 71 «Індустрія» з 23.04.1996 до 24.01.1999 електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею, у ДВАТ «Шахта «Ворошиловська» (ВП «Шахта «Ворошиловська» ДП «Ровенькиантрацит») з 01.02.1999 до 16.09.1999 електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею, з 17.09.1999 до 30.04.2001 гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею, з 01.05.2001 до 26.01.2004 механіком підземним з повним робочим днем під землею, у ВП «Шахта ім. О.Є. Дзержинського» ДП «Ровенькиантрацит» з 01.01.2010 до 02.10.2011 головним енергетиком, з 03.10.2011 до 29.12.2011 в.о. головного механіка, у ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» ВП «Шахта ім. Ф.Є. Дзержинського» з 30.12.2011 до 31.05.2012 в.о. головного механіка, з 01.06.2012 до 27.07.2012 головним механіком, з 28.07.2012 до 31.03.2013 в.о. головного енергетика, з 01.04.2013 до 06.12.2013 головним енергетиком, з 07.12.2013 до 20.03.2017 головним механіком, та як наслідок відмовою відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

Не погодившись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у призначенні пенсії № 14 від 18.02.2022, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною першою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі також Закон № 1058-IV) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявності трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі також Порядок № 637), передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 23 Порядку № 637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Як вже було зазначено, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ні в оскаржуваному рішенні про відмову у призначенні пенсії, ні у відзиві не зазначило обґрунтування не зарахування спірних періодів роботи позивача до його пільгового стажу.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у відзиві посилалося на те, що період роботи позивача на ДП «Шахта № 71 «Індустрія» з 23.04.1996 до 24.01.1999 електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею не підтверджено довідками, що уточнюють пільговий характер робіт, тому відсутні законні підстави для зарахування вищезазначеного періоду до пільгового стажу.

До позовної заяви не було додано копій архівних довідок (довідок, що уточнюють пільговий характер робіт), які було подано ОСОБА_1 до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії. Відповідачами повідомлено суд про неможливість надання суду копій документів з електронної пенсійної справи позивача. Беручи до уваги вищенаведене, відсутня можливість надати оцінку доводам відповідача-1 про не підтвердження довідками, що уточнюють пільговий характер робіт, періоду роботи позивача з 23.04.1996 до 24.01.1999 електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у трудовій книжці позивача містяться записи, відповідно до яких з 23.04.1996 до 24.01.1999 він працював електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею.

Відповідно до пункту 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі також Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Суд звертає увагу, що період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи із зазначенням відповідного Списку, до якого віднесено професію працівника, визначає саме підприємство шляхом надання уточнюючої довідки.

При цьому, уточнююча довідка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Зазначена довідка необхідна для подальшого її надання відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.

Трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 не містить відомостей щодо віднесення періоду роботи з 23.04.1996 до 24.01.1999 до пільгового стажу за відповідним списком, а також проведення атестації на відповідному робочому місці.

У постановах від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі № 577/2688/17, від 31.03.2020 у справі № 446/656/17, від 21.05.2020 року у справі № 550/927/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: 1) за відсутності трудової книжки як такої або 2) необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Статтею 44 Закону № 1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого призначення пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV документи про призначення пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

За змістом пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Відповідно до п. 1.9 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 4.2 розділу IV Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

За змістом пункту 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Частиною третьою статті 44 Закону № передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Пунктом 4.7 Порядку 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

На переконання суду, відповідач-2 як орган Пенсійного фонду, у разі незгоди з відомостями, зазначеними в документах позивача, має право на реалізацію повноважень, наданих йому частиною третьою статті 44 Закону № 1058-IV, а саме: вимагати відповідні документи від підприємства, перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню тощою. Однак, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідач-2 як суб`єкт владних повноважень скористався таким правом.

У даному випадку позивач не може бути позбавлений права на пенсійне забезпечення через те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не отримало (не витребовувало) та не перевірило деякі підтверджуючі документи про пільгові умови роботи ОСОБА_1 . Відповідачем-2 не доведено вжиття всіх передбачених законодавством заходів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви позивача.

Наведені обставини свідчать про неналежну перевірку наданих позивачем документів, не забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви позивача, відсутність належного обґрунтування рішення суб`єкта владних повноважень та передчасні висновки про недостатність у позивача пільгового стажу для призначення йому пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», без належного дослідження документів та без врахування норм права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідач-2 не надав суду доказів на підтвердження правомірності та обґрунтованості прийнятого рішення № 14 від 18.02.2022 про відмову у призначенні пенсії позивачу.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення. Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 14 від 18.02.2022 є доведеними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періоду навчання у Ровеньківському гірничому технікумі з 01.09.1990 до 16.06.1994, періоду роботи у ДП «Шахта № 71 «Індустрія» з 23.04.1996 до 24.01.1999 електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею, у ДВАТ «Шахта «Ворошиловська» (ВП «Шахта «Ворошиловська» ДП «Ровенькиантрацит») з 01.02.1999 до 16.09.1999 електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею, з 17.09.1999 до 30.04.2001 гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею, з 01.05.2001 до 26.01.2004 механіком підземним з повним робочим днем під землею, у ВП «Шахта ім. О.Є. Дзержинського» ДП «Ровенькиантрацит» з 01.01.2010 до 02.10.2011 головним енергетиком, з 03.10.2011 до 29.12.2011 в.о. головного механіка, у ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» ВП «Шахта ім. Ф.Є. Дзержинського» з 30.12.2011 до 31.05.2012 в.о. головного механіка, з 01.06.2012 до 27.07.2012 головним механіком, з 28.07.2012 до 31.03.2013 в.о. головного енергетика, з 01.04.2013 до 06.12.2013 головним енергетиком, з 07.12.2013 до 20.03.2017 головним механіком, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до його заяви від 10.02.2022, суд дійшов такого висновку.

Як вже зазначено судом, підстави для зарахування відповідачем-2 до пільгового стажу позивача періоду його навчання у Ровеньківському гірничому технікумі з 01.09.1990 до 16.06.1994 відсутні. Отже, вимога про зобов`язання зарахувати такий період навчання до пільгового стажу ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

З оскаржуваного рішення у сукупності з розрахунком стажу позивача (форма РС-право) та його трудової книжки встановлено, що відповідачем-2 не зараховано до пільгового стажу позивача за Списком № 1 такі періоди його роботи: 23.04.1996-17.10.1997, 18.10.1997-24.01.1999, 01.01.2010-29.12.2011, 30.12.2011-31.03.2013, 01.04.2013-30.09.2014, 01.05.2015-20.03.2017.

Трудова книжка позивача не містить відомостей щодо віднесення періоду роботи з 23.04.1996 до 24.01.1999 до пільгового стажу за відповідним списком. Водночас, у трудовій книжці зазначено про зайнятість позивача під час роботи електрослюсарем підземним у вказаний період протягом повного робочого дня під землею.

У трудовій книжці після запису про призначення ОСОБА_1 з 17.04.2007 головним енергетиком у ВП «Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» ДП «Ровенькиантрацит» міститься запис про підтвердження права позивача на пенсію на пільгових умовах за списком № 1 за результатами атестації робочих місць (наказ № 789 від 23.07.2009). На зазначеній посаді ОСОБА_1 працював до 02.10.2011, однак до пільгового стажу позивача за Списком № 1 зараховано період його роботи до 31.12.2009.

Крім того, після запису про призначення ОСОБА_1 з 07.12.2013 головним механіком у ВП «Шахтоуправління Ровеньківське» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» у трудовій крижці міститься запис про підтвердження права позивача на пенсію на пільгових умовах за списком № 1 за результатами атестації робочих місць (наказ № 13 від 03.04.2013). На зазначеній посаді ОСОБА_1 працював до 20.03.2017, однак до пільгового стажу позивача за Списком № 1 не зараховано зазначений період його роботи.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача-1 повторно розглянути заяву позивача від 10.02.2022 про призначення пенсії та прийняти рішення у встановленому порядку відповідно до норм чинного законодавства України, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

Суд звертає увагу, що відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Щодо підстав розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та визначення належного органу Пенсійного фонду, яким має здійснюватися розгляд заяви позивача про призначення пенсії на пільгових умовах та призначення пенсії, суд зазначає таке.

Порядок приймання, оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок).

Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

В даному випадку органом призначення визначено за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та прийняття рішення за заявою позивача від 10.02.2022 здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку. Проте, з огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, суд вважає наявними підстави покласти обов`язок щодо повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 10.02.2022 про призначення пенсії та прийняття рішення у встановленому порядку відповідно до норм чинного законодавства України, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки, саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, як визначеного суб`єкта призначення.

Беручи до уваги вищенаведене, а також, що відповідача-1 не було визначено органом призначення пенсії позивачу, підстави для задоволення позовних вимог, пред`явлених ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо клопотання позивача про допущення до негайного виконання рішення суду, суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Слід зауважити, що спір у вказаній справі стосується визнання протиправним та скасування рішення органу Пенсійного фонду та зобов`язання останнього вчинити певні дії, тоді як вимоги про стягнення коштів позивачем не заявлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для звернення рішення суду до негайного виконання в порядку ст. 371 КАС України.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду адміністративного позову сплачено 992,40 грн судового збору, що підтверджується квитанцією № 37601713 від 27.04.2022.

З урахуванням положень ст. 139 КАС України зазначені судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 14 від 18.02.2022 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.02.2022 про призначення пенсії за віком та прийняти рішення у встановленому порядку відповідно до норм чинного законодавства України, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, .

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, місцезнаходження: 84121, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, .

Повний текст рішення складено 22.08.2022.

Суддя В.В. Рянська