Справа № 640/14783/21
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2022 року м. Київ № 640/14783/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в місті Києві
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просить суд визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо вилучення з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 18.10.2001 року до 30.06.2003 року, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії, додатково вилучивши з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 18.10.2001 року до 30.06.2003 року, відповідно до абзацу третього частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням виплачених сум, починаючи з 10.04.2020 року (дати призначенням пенсії).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем 26.10.2020 року до ГУ ПФУ в м. Києві було подано заяву про перерахунок пенсії шляхом додаткового вилучення з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 18.10.2001 року до 30.06.2003 року, відповідно до абзацу третього частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням виплачених сум, починаючи з 10.04.2020 року (дати призначенням пенсії). Своїм листом від 27.11.2020 року № 27033-28085/А-02/8-2600/20 відповідач відмовив у перерахунку пенсії, зазначивши, що пенсію обчислено з урахуванням страхового стажу 32 роки 1 місяць 12 днів, порахованого по 31.05.2020, що становить 385 місяців та заробітної плати, визначеної за період роботи з 01.07.2000 року по 31.05.2020. Загальна кількість місяців заробітної плати становить 238 місяців, оптимальний період оптимізації 38 місяців (10% від страхового стажу) з 01.06.2001 року по 31.07.2004 року (з урахуванням періоду догляду за дитиною до трирічного віку) визначено вірно, відповідно до абз. З ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». ГУ ПФУ в м. Києві у листі зроблено висновок, що пенсію обчислено на підставі документів, які містяться в матеріалах пенсійної справи та відповідно до норм чинного законодавства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2021 року прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 640/14783/21 та визначено, що справа буде розглядатись без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. Запропоновано відповідачеві протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати відзив на позовну заяву, копію відзиву одночасно надіслати позивачу.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, щодо позовних вимог позивача у частині виключення з розрахунку пенсії період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 18.10.2001 по 30.06.2003, то згідно наданих позивачем додатків до позовної заяви, а саме: копії протоколу/розпорядження щодо призначення/перерахунку пенсії станом на 22.07.2020 чітко вбачається, що до оптимізації не включені періоди з 01.06.2001 по 01.07.2004. Відтак, дані позовні вимоги, не підлягають задоволенню, оскільки вказані періоди роботи, при призначенні пенсії 10.04.2020, були автоматизовано вилучені, як найменш вигідні для розрахунку пенсії позивача.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Пунктом 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві. З 10.04.2020 року позивачу, як матері особи з інвалідністю з дитинства, було призначено пенсію за віком відповідно до пп. 3 п. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

16 серпня 2001 року у позивачки народився син, ОСОБА_2 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 31.08.2001 зроблено відповідний запис за № 828. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Позивач направила до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві заяву від 26.10.2020 зробити перерахунок пенсії, шляхом додаткового вилучення з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 18.10.2001 року до 30.06.2003 року, відповідно до абзацу третього частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та виплатити різницю в розмірі пенсії починаючи з 10.04.2020 року тобто з дати призначенням пенсії.

Листом від 27.11.2020 № 27033-280285/А-02/8-2600-20 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивачу, що розглянувши звернення, одне з яких надійшло через ВЕБ-портал від 12.11.2020 № ВЕБ-26002-Ф-С-20-066801, які зареєстровані в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві 30.10.2020 № 28085/А-2600-20, 12.11.2020 № 29335/А-2600-20. Відповідно абзацу 3 частини 1 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються до страхового стажу згідно з частиною третьою статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 % тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 01.07.2000 до 01.01.2005, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців". Пенсію обчислено з урахуванням страхового стажу 32 роки 1 місяців 12 днів порахованого по 31.05.2020, що становить 385 місяців та заробітної плати, визначеної за період роботи з 01.07.2000 по 31.05.2020. Загальна кількість місяців заробітної плати становить 238 місяців, оптимальний період оптимізації 38 місяці (10% від страхового стажу) з 01.06.2001 по 31.07.2004 (з урахуванням періоду догляду за дитиною до трирічного віку) визначено вірно, відповідно до абз. 3 частини 1 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Пенсію позивача обчислено на підставі документів, які містяться в матеріалах пенсійної справи та відповідно до норм чинного законодавства.

Вважаючи дії відповідача протиправними та такими, що порушують його законні права та інтереси, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно з ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Базовим законом у сфері пенсійного забезпечення з 01.01.2004р. є, насамперед, Закон України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі за текстом Закон України №1058-IV), який був прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення".

За змістом статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі, якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Таким чином, за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії до 60 календарних місяців страхового стажу можуть входити будь-які періоди незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу та будь-які періоди страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Відповідно до інформації, наданої відповідачем, пенсію позивачу обчислено з урахуванням страхового стажу 32 роки 1 місяців 12 днів, порахованого по 31.05.2020, що становить 385 місяців та заробітної плати, визначеної за період роботи з 01.07.2000 по 31.05.2020. Загальна кількість місяців заробітної плати становить 238 місяців, оптимальний період оптимізації 38 місяці (10% від страхового стажу) з 01.06.2001 по 31.07.2004 (з урахуванням періоду догляду за дитиною до трирічного віку).

Ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" дозволено додатково за бажанням особи виключати періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, даною нормою передбачено додаткове виключення окремих періодів, в тому числі періоду з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, та не встановлюється обов`язковості виключення з основним періодом.

Отже, виключення з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії за період з 18.10.2001 року до 30.06.2003 року, про що просить позивач, відповідає вимогам абзацу 3 частини 1 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, відповідач у відзиві на позовну заяву стверджує, що до оптимізації не включені періоди з 01.06.2001 по 01.07.2004 відповідно до копії протоколу/розпорядження щодо призначення/перерахунку пенсії станом на 22.07.2020. Відтак, дані позовні вимоги, щодо вилучення з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, періоду догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 18.10.2001 по 30.06.2003 не підлягають задоволенню, оскільки дані періоди роботи, при призначенні пенсії 10.04.2020, були автоматизовано вилучені, як найменш вигідні для розрахунку пенсії позивача.

З цього приводу суд зазначає, що згідно з п.4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1) (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію.

На підставі п.4.3. Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії, орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії. Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Отже, належним суб`єктом перерахунку пенсії у встановленому порядку є відповідний орган Пенсійного Фонду України, який має з такого питання прийняти відповідне рішення.

Відповідно до вимог Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.04.2005 № 34/5, наказ, розпорядження, постанова, рішення - акт організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб`єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.

Отже, рішення про перерахунок позивачу пенсії за наслідками розгляду поданих документів мають оформлятись розпорядчим індивідуальним правовим актом - рішенням Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві.

Однак прийняття такого рішення за заявою позивача від 26.10.2020 про перерахунок пенсії, шляхом додаткового вилучення з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, періоду догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 18.10.2001 року до 30.06.2003 року, відповідно до абзацу третього частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та виплати різниці в розмірі пенсії, починаючи з 10.04.2020 року (дати призначенням пенсії), відповідачем суду не доведено.

Проаналізувавши вищевказані норми законодавства, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо неприйняття рішення за заявою позивача від 26.10.2020 про перерахунок пенсії, шляхом додаткового вилучення з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 18.10.2001 року до 30.06.2003 року, відповідно до абзацу третього частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та виплатити різницю в розмірі пенсії починаючи з 10.04.2020 року тобто з дати призначенням пенсії.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним рішення у визначений законом строк, суд приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача прийняти рішення за наслідками розгляду заяви позивача від 26.10.2020.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень є визнання її протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

На підставі абз.2 ч.4 ст.245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виконуючи завдання адміністративного суду, передбачене у ст. 2 КАС України, суд дійшов висновку що для належного судового захисту порушених прав позивача та за встановлених обставин, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву позивача від 26.10.2020 про перерахунок пенсії, шляхом додаткового вилучення з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 18.10.2001 року до 30.06.2003 року, відповідно до абзацу третього частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та виплатити різницю в розмірі пенсії починаючи з 10.04.2020 року (дати призначенням пенсії) та прийняти рішення за наслідками її розгляду з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовної заяви з мотивів, викладених у судовому рішенні.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Що стосується повернення судового збору, то слід зазначити, що позивачем сплачено 908, 00 грн за квитанцією, яка знаходиться в матеріалах справи.

Беручи до уваги часткове задоволення позову та приписи ст. 139 КАС України, на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати у сумі 454,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДРПОУ: 053, м. Київ,вул. Бульварно-Кудрявська, 16) щодо вилучення з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 18.10.2001 року до 30.06.2003 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДРПОУ: 053, м. Київ,вул. Бульварно-Кудрявська, 16) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) від 26.10.2020 про перерахунок пенсії шляхом додаткового вилучення з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 18.10.2001 року до 30.06.2003 року, відповідно до абзацу третього частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та виплатити різницю в розмірі пенсії починаючи з 10.04.2020 року (дати призначенням пенсії) та прийняти рішення за наслідками її розгляду з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДРПОУ: 053, м. Київ,вул. Бульварно-Кудрявська, 16) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 454, 00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.