Справа № 640/7190/22
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2022-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2022 року м. Київ № 640/7190/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до проАдміністрації Державної прикордонної служби України, Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі по тексту - відповідач-1) та Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) (далі по тексту - відповідач-2) з урахуванням уточнених позовних вимог про:

визнання протиправним та скасування наказу Державної прикордонної служби України від 03.04.2022 №313-ОС "Про особовий склад" в частині, що стосується звільнення з посади заступника начальника Головного центру - начальника центру оперативного документування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) та направлення в розпорядження начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України полковника ОСОБА_1 (НОМЕР_2);

визнання протиправним та скасування наказу Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) від 30.04.2022 №83-ОС "Про особовий склад" в частині, що стосується виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення полковника ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 );

поновлення полковника ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) на посаді заступника начальника Головного центру - начальника центру оперативного документування Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 );

зобов`язання Адміністрацію Державної прикордонної служби України виплатити полковнику ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) різницю грошового забезпечення за час виконання військового обов`язку на нижчеоплачуваній посаді, яке він недоотримав внаслідок незаконного переміщення, до дня фактичного поновлення на посаді включно.

Ухвалою суду від 11.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 08.06.2022 визначено вірну назву відповідача у справі №640/7190/22 - Адміністрацію Державної прикордонної служби України та ухвалено у подальшому відповідача у справі №640/7190/22 зазначати - Адміністрацію Державної прикордонної служби України.

Ухвалою суду від 08.06.2022 відмовлено Адміністрації Державної прикордонної служби України та Головному центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) в задоволенні заяв про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою суду від 08.06.2022 відмовлено Головному центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) у задоволенні заяви про залучення до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - полковника ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 08.06.2022 відмовлено Адміністрації Державної прикордонної служби України та Головному центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) в задоволенні клопотань про зупинення провадження у справі №640/7190/22.

Ухвалою суду від 08.06.2022 в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовлено.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийняття оскаржуваних наказів в частині звільнення з посади заступника начальника Головного центру - начальника центру оперативного документування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) та направлення в розпорядження начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України полковника ОСОБА_1 (НОМЕР_2), оскільки оскаржуваними наказами позивача переміщено на нижчу посаду, яка не відповідає його військовому званню - полковника.

30 травня 2022 року відповідачем - 2 подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує повністю з тих підстав, що наказ Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) від 30.04.2022 №83-ОС "Про особовий склад" в частині, що стосується виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення полковника ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) є правомірним, оскільки він виданий на підставі наказу Голови Державної прикордонної служби України від 03.04.2022 №313-ОС "Про особовий склад" та рапорту ОСОБА_1 від 30.04.2022.

03 червня 2022 року відповідача - 1 подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує повністю з тих підстав, що наказ Голови Державної прикордонної служби України від 03.04.2022 №313-ОС "Про особовий склад" в частині, що стосується звільнення з посади заступника начальника Головного центру - начальника центру оперативного документування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) та направлення в розпорядження начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України полковника ОСОБА_1 (НОМЕР_2) є правомірним, оскільки 31.03.2022 на адресу Адміністрації Держприкордонслужби начальнику управління кадрового менеджменту від начальника Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України полковника ОСОБА_4 надійшов лист за вх. №12/356 від 31.03.2022 «Про переміщення військовослужбовців». Відповідно до якого, у зв`язку із службовою необхідністю, начальник Головного центру, порушив питання щодо переміщення позивача для подальшого проходження служби у розпорядження начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Також, відповідачі зазначають, що статтею 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, дія якого поширюється на військовослужбовців Державної прикордонної служби України, та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями передбачено, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Єдиноначальність - принцип управління, за яким керівникові надаються широкі управлінські повноваження при персональній відповідальності за результати роботи.

У зв`язку з військовою агресією Російською Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

За приписами пункту 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/202 Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Таким чином, військовослужбовці Державної прикордонної служби України, починаючи з 24 лютого 2022 року здійснюють передбачені Законами України «Про правовий режим воєнного стану» та «Про Державну прикордонну службу України» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Також, відповідачі зазначають, що беручи до уваги оперативну обстановку на Сході України, бойовий досвід позивача, який є учасником бойових дій, його професійну та фахову підготовку, а також рівень освіти та набутий досвід оперативної роботи, наказом Голови Державної прикордонної служби України від 03.04.2022 №313-ОС, полковника ОСОБА_1 зараховано у розпорядження начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, звільнивши з посади заступника начальника Головного центру - начальника центру оперативного документування Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Листом начальника Головного центру Мацак В. від 31.03.2022 №12/356 «Про переміщення військовослужбовців» повідомив начальника управління кадрового менеджменту Адміністрації Державної прикордонної служби України Харченка О., що у зв`язку із службовою необхідністю просить розглянути питання, щодо переміщення військовослужбовців, для подальшого проходження служби у розпорядження начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, зокрема, полковника ОСОБА_1 (НОМЕР_2), заступника начальника Головного центру - начальника центру оперативного документування Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України (полковник, 45т.р.).

Наказом Голови Державної прикордонної служби України від 03.04.2022 №313-ОС «Про особовий склад» відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України зараховано у розпорядження начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України полковника ОСОБА_1 (НОМЕР_2), звільнивши з посади заступника начальника Головного центру - начальника центру оперативного документування Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів, згідно з підпунктом 2 пункту 127 Положення.

30 квітня 2022 року начальником Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) прийнято наказ №83-ОС «Про особовий склад» відповідно до Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022, від 14.03.2022 №133/2022, від 21.04.2022 №259/2022, Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 №558 (зі змінами), наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 20.10.2021 №544-аг «Деякі питання комплектування резервістами військового оперативного резерву першої черги», виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення полковника ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ), якого наказом Голови Державної прикордонної служби України від 03.04.2022 №313-ОС, звільнено з посади заступника начальника Головного центру - начальника центру оперативного документування Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України та направлено для подальшого проходження військової служби до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, з 01 травня 2022 року.

Підставою прийняття вказаного наказу є наказ Голови Державної прикордонної служби України від 03.04.2022 №313-ОС, рапорт ОСОБА_1 від 30.04.2022.

У той же час, як вбачається з матеріалів справи, наказом Начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 02.05.2022 №118-ОС «Про особовий склад» полковника ОСОБА_1 (НОМЕР_2) з 02.05.2022 призначено на посаду старшого офіцера оперативного відділу оперативно-військового управління (з місцем дислокації м. Краматорськ).

Не погоджуючи з оскаржуваними наказами, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ, Законом України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII, Законом України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 № 661-IV, Законом України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII, Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженим Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009, Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 548-XIV.

Відповідно до статті 65 Конституції України Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною четвертою вказаної статті Закону визначено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 проходив військову службу з грудня 2018 року на посаді заступника начальника Головного центру - начальника центру оперативного документування Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ).

Однак, як зазначає позивач оскаржуваними наказами його протиправно звільнено з посади заступника начальника Головного центру - начальника центру оперативного документування Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) з направленням в розпорядження начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, оскільки при цьому він став займати нижчу посаду - старшого офіцера оперативного відділу оперативно-військового управління, яка у свою чергу не відповідає його військовому званню - полковника.

Відповідно до п. 12 вказаного Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців з державою, зокрема включення їх до списків особового складу органів Держприкордонслужби або виключення з таких списків, присвоєння та позбавлення військових звань, пониження та поновлення у військових званнях, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо, оформлюється письмовими наказами на підставі документів, види та форма яких установлюються наказом Міністерства внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 13 Положення № 1115/2009 право видавати накази по особовому складу мають Голова Державної прикордонної служби України та згідно з визначеними ним повноваженнями посадові особи з числа його заступників, керівник розвідувального органу Адміністрації Держприкордонслужби, начальники (командири) регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, загонів Морської охорони, ректор вищого військового навчального закладу Держприкордонслужби, начальники навчальних центрів, науково-дослідних установ та органів забезпечення, які утримуються на окремих штатах і за посадами яких штатом передбачено військове звання підполковника (капітана 2 рангу) і вище (далі - начальники).

Порядок підготовки та видання наказів з питань проходження військової служби встановлюється наказом Міністерства внутрішніх справ України.

Статтею 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, дія якого поширюється на військовослужбовців Державної прикордонної служби України, та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями передбачено, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Єдиноначальність - принцип управління, за яким керівникові надаються широкі управлінські повноваження при персональній відповідальності за результати роботи.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Державній прикордонній службі України у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період, в тому числі і звільнення з військової служби передбачений Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України.

Як встановлено судом, 13.04.2018 між Головою Державної прикордонної служби України генерал-лейтенантом ОСОБА_3 та громадянином України (військовослужбовець) ОСОБА_1 укладено Контракт №39-ОС про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб офіцерського складу строком дії до 12.04.2023, відповідно до п. 1 якого ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання протягом дії укладеного між ним та Держприкордонслужбою проходити службу на посадах осіб офіцерського складу з дотриманням визначених законодавством вимог та порядку військову службу в будь-якому регіоні України на посадах, вимоги до заміщення яких відповідають професійній (фаховій) підготовці за відповідним напрямом і основною або спорідненою спеціальністю, освітньо-кваліфікаційним рівнем підготовки та досвіду служби за фахом.

У зв`язку з військовою агресією Російською Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

За приписами пункту 2 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до положень Закону України «Про Державну прикордонну службу України» Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, основними обов`язками якої, зокрема є: припинення будь-яких спроб незаконної зміни проходження лінії державного кордону України; припинення у взаємодії з відповідними правоохоронними органами збройних конфліктів та інших провокацій на державному кордоні України; участь у взаємодії із Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями у відбитті вторгнення або нападу на територію України збройних сил іншої держави або групи держав; участь у виконанні заходів територіальної оборони, а також заходів, спрямованих на додержання правового режиму воєнного і надзвичайного стану.

Таким чином, військовослужбовці Державної прикордонної служби України починаючи з 24 лютого 2022 року здійснюють передбачені Законами України «Про правовий режим воєнного стану» та «Про Державну прикордонну службу України» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості.

У той же час, пунктом 89 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, призначення військовослужбовців на посади, звільнення з посад та зарахування їх у розпорядження здійснюється:

1) осіб рядового складу, сержантського і старшинського складу:

на посади в органах Держприкордонслужби - наказом начальника цього органу;

на посади у структурних підрозділах регіонального управління та в разі переміщення військовослужбовця з одного органу Держприкордонслужби до іншого, якщо ці органи підпорядковані регіональному управлінню, - наказом начальника регіонального управління;

в інших випадках - наказом Адміністрації Держприкордонслужби;

2) осіб офіцерського складу:

на посади в органах Держприкордонслужби, за якими передбачено граничне військове звання до майора (капітана 3 рангу) включно, - наказом начальника відповідного органу Держприкордонслужби;

на посади у структурних підрозділах регіонального управління та підпорядкованих йому органах Держприкордонслужби, вищому військовому навчальному закладі Держприкордонслужби, за якими передбачено граничне військове звання до підполковника (капітана 2 рангу) включно, - наказом відповідно начальника регіонального управління, ректора вищого військового навчального закладу Держприкордонслужби;

на посади у розвідувальному органі Адміністрації Держприкордонслужби, за якими передбачено граничне військове звання до полковника (капітана 1 рангу) включно, крім посад заступників керівника цього розвідувального органу, призначення на які здійснюється Президентом України або Головою Державної прикордонної служби України, - наказом керівника цього розвідувального органу;

в інших випадках - наказом Голови Державної прикордонної служби України.

Відповідно до пункту 93 вказаного Положення призначення військовослужбовців на посади здійснюється:

1) у разі призову на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом чи на військову службу (навчання) за контрактом курсантів вищого військового навчального закладу;

2) у зв`язку із зарахуванням військовослужбовця до вищого військового навчального закладу Держприкордонслужби за денною формою навчання;

3) у разі закінчення вищого військового навчального закладу Держприкордонслужби, вищих військових навчальних закладів інших військових формувань або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти за денною формою навчання;

4) на вищі посади - у порядку просування по службі;

5) на рівні посади:

у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів (далі - організаційно-штатні заходи) - за рішенням відповідного начальника;

у разі проведення заміни у місцевостях з особливими природними географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з установленим строком військової служби), а також закінчення граничного строку перебування на окремих посадах або в органах (підрозділах), які виконують завдання в районах проведення антитерористичної операції чи залучені до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, або забезпечують їх здійснення;

для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах (їх структурних підрозділах) Держприкордонслужби різного рівня - за рішенням відповідного начальника;

для більш доцільного використання за напрямом підготовки або спеціальністю - за рішенням відповідних начальників або на особисте прохання військовослужбовця;

за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії - за рішенням відповідних начальників або на особисте прохання військовослужбовця;

за сімейними обставинами - на особисте прохання військовослужбовця;

за результатами атестації - за рішенням відповідного начальника;

у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, не пов`язану з державною таємницею, - за рішенням відповідного начальника;

вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з більш легкими умовами військової служби, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням, у разі неможливості виконання ними обов`язків за попередньою посадою;

у разі коли військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній з керівництвом підлеглими особами, виконанням завдань з охорони державного кордону, - за рішенням відповідного начальника;

у разі виникнення обставин, передбачених абзацом першим пункту 111 цього Положення, - за рішенням відповідного начальника;

6) на нижчі посади:

у зв`язку з проведенням організаційно-штатних заходів у разі неможливості призначення на рівну посаду - за згодою військовослужбовця;

за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військоволікарської комісії - за згодою чи на особисте прохання військовослужбовця;

за результатами атестації - за рішенням відповідного начальника;

на особисте прохання військовослужбовця;

у порядку реалізації накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України дисциплінарного стягнення - за рішенням відповідного начальника;

у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, не пов`язану з державною таємницею, - за згодою військовослужбовця, у разі неможливості призначення на рівну посаду;

вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з більш легкими умовами військової служби, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням, у разі неможливості виконання ними обов`язків за попередньою посадою та за відсутності рівних посад;

у разі коли військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній з керівництвом підлеглими особами, виконанням завдань з охорони державного кордону, в разі неможливості призначення на рівну посаду - за рішенням відповідного начальника;

у разі виникнення обставин, передбачених абзацом першим пункту 111 цього Положення, за відсутності рівних посад - за рішенням відповідного начальника.

Пунктом 104 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України визначено, що призначення військовослужбовців на нижчі посади здійснюється на підставах, передбачених:

абзацами другим - п`ятим та сьомим - десятим підпункту 6 пункту 93 цього Положення - прямими начальниками, у межах наданих їм прав щодо призначення на посади;

абзацом шостим підпункту 6 пункту 93 цього Положення, якщо до військовослужбовців було застосовано такі дисциплінарні стягнення, як пониження в посаді або попередження про неповну службову відповідність, протягом шести місяців після накладення якого військовослужбовець не виправив своєї поведінки і вчинив правопорушення, - начальниками, яким надано таке право відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 123 вказаного Положення військовослужбовці призначаються на вищі, рівні або нижчі посади в органі Держприкордонслужби, в якому вони проходять службу, або в іншому органі Держприкордонслужби у випадках, передбачених пунктом 93 цього Положення.

Переміщення на рівні посади та переміщення на нижчі посади у випадках, передбачених абзацами четвертим, шостим та десятим підпункту 6 пункту 93 цього Положення (у тому числі в іншу місцевість), здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:

неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, в яку його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;

потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця у тому ж населеному пункті, за наявності документів, які це підтверджують.

Переміщення військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом, на іншу посаду у зв`язку зі службовою необхідністю чи за станом здоров`я здійснюється за рішенням командування без згоди військовослужбовця в разі відповідно службової необхідності або наявності медичного висновку про доцільність використання військовослужбовця на інших посадах або в іншій місцевості.

У той же час, пунктом 305 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України передбачено, що в особливий період військовослужбовці проходять військову службу в порядку, передбаченому цим Положенням та іншими нормативно-правовими актами, що визначають порядок проходження військової служби в особливий період.

Пунктом 310 вказаного Положення передбачено, що в особливий період просування військовослужбовців по службі може здійснюватися без дотримання вимог пунктів 97 та 98 цього Положення.

Призначення військовослужбовців на вищі, рівні та нижчі (не більше ніж на один ступінь) посади у воєнний час здійснюється без згоди цих військовослужбовців.

Отже, з аналізу вказаних норм чинного законодавства та Контракту від 13.04.2018 №39-ОС про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб офіцерського складу, укладеного між Головою Державної прикордонної служби України генерал-лейтенантом ОСОБА_3 та громадянином України (військовослужбовець) ОСОБА_1 , вбачається, що в період воєнного стану призначення військовослужбовців на вищі, рівні та нижчі посади здійснюється без згоди цих військовослужбовців, які у свою чергу у вказаний період зобов`язанні проходити службу на посадах осіб офіцерського складу з дотриманням визначених законодавством вимог та порядку військову службу в будь-якому регіоні України на посадах, вимоги до заміщення яких відповідають професійній (фаховій) підготовці за відповідним напрямом і основною або спорідненою спеціальністю, освітньо-кваліфікаційним рівнем підготовки та досвіду служби за фахом.

Крім того, відповідач - 1 у відзиві на позов зазначив, що беручи до уваги оперативну обстановку на Сході України, бойовий досвід позивача, який є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 від 18.05.2021, його професійну та фахову підготовку, а також рівень освіти та набутий досвід оперативної роботи, було прийнято наказ Голови Державної прикордонної служби України від 03.04.2022 №313-ОС "Про особовий склад".

Також, Держприкордонслужба у відзиві на позов зазначає, що оскарження наказів військовослужбовцями, які у відповідності до Контракту мають зобов`язання проходження військової служби в будь-якому регіоні України, під час воєнного стану може мати негативні наслідки та призвести до зриву загального плану оборони та забезпечення захисту державності на окремих напрямках території України.

Разом з тим, в матеріалах справи наявна копія Інформації щодо посад, на які ОСОБА_1 може бути призначений у Східному регіональному управлінні станом на 02.05.2022, відповідно до якої наявні 5 вакантних посад, граничне військове звання за посадою яких - підполковник.

З наказу Східного регіонального управління Держприкордонслужба від 02.05.2022 №118-ОС «Про особовий склад» вбачається, що полковника ОСОБА_1 призначено на посаду старшого офіцера оперативного відділу оперативно-військового управління (з місцем дислокації м. Краматорськ).

З вказаного наказу не вбачається, що ОСОБА_1 позбавили військового звання - полковник.

Таких доказів не було надано і самим позивачем до суду.

Отже, враховуючи все вищевикладене суд приходить до висновку, що наказ Голови Державної прикордонної служби України від 03.04.2022 №313-ОС "Про особовий склад" в частині, що стосується звільнення з посади заступника начальника Головного центру - начальника центру оперативного документування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) та направлення в розпорядження начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України полковника ОСОБА_1 (НОМЕР_2), прийнятий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу Державної прикордонної служби України від 03.04.2022 №313-ОС "Про особовий склад" в частині, що стосується звільнення з посади заступника начальника Головного центру - начальника центру оперативного документування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) та направлення в розпорядження начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України полковника ОСОБА_1 (НОМЕР_2), має бути відмовлено повністю.

Отже, у зв`язку із тим, що судом визнано правомірним наказ Голови Державної прикордонної служби України від 03.04.2022 №313-ОС "Про особовий склад" в частині, що стосується позивача, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) від 30.04.2022 №83-ОС "Про особовий склад" в частині, що стосується виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення полковника ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ), як похідні вимоги задоволеними бути не можуть.

З підстав вищевикладеного в задоволенні решти позовних вимог щодо поновлення полковника ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) на посаді заступника начальника Головного центру - начальника центру оперативного документування Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) та зобов`язання Адміністрацію Державної прикордонної служби України виплатити полковнику ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) різницю грошового забезпечення за час виконання військового обов`язку на нижчеоплачуваній посаді, яке він недоотримав внаслідок незаконного переміщення, до дня фактичного поновлення на посаді включно, слід також відмовити.

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, а матеріали справи не містять доказів понесення відповідачем судових витрат, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для компенсації судових витрат.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Амельохін