Справа № 420/2374/22
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

22 серпня 2022 року

м. Київ

справа №420/2374/22

адміністративне провадження № К/990/21118/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження розміру пенсії шляхом обмеження доплати до пенсії за статус інваліда війни у фіксованому розмірі станом з 01 квітня 2019 року у незмінній величині 449,10 грн на місяць при перерахунку пенсії, проведеного 20 грудня 2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок пенсії з урахуванням щорічних (двічі на рік) змін щомісячної доплати до пенсії за статус інваліда війни III групи відповідно до вимог статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII, статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», статті 7 «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року скасовано.

Ухвалено нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії без урахування доплати (підвищення) до грошового забезпечення, передбаченої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII та визначеної, виходячи з установленого прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на липень та грудень 2019 року, 2020, 2021 роки.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з липня 2019 року по грудень 2021 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням доплати (підвищення) до грошового забезпечення, передбаченої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII та визначеної, виходячи з установленого прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на липень та грудень 2019 року, 2020, 2021 роки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Касаційна скарга направлена до Верховного Суду 05 серпня 2022 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, Суд виходить із такого.

Позивач має статус інваліда війни ІІІ групи, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та одержує пенсію вислугу років, призначену відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З квітня 2019 року на виконання судового рішення, яке набрало законної сили в іншій справі, Управлінням проведений перерахунок раніше призначеної позивачу пенсії. Оскільки під час перерахунку пенсії відповідачем проігноровано положення статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та законів про Державний бюджет України, у зв`язку із чим доплата до пенсії визначена у незмінній величині, позивач звернувся до суду із позовом.

Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Доведення обставин, передбачених підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України та, відповідно, право на касаційне оскарження судових рішень у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Підставами касаційного оскарження скаржник зазначає пункти 1, 4 частини четвертої та підпункти «б» «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказані підстави мотиву тим, що в оскаржуваному судовому рішенні суд не дослідив зібрані у справі докази в їх сукупності, чим порушив статті 90, 78 КАС України, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи (частина друга пункту 1 статті 353 КАС України), зокрема, не враховано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року у справі № 420/9684/21, яке має преюдиційне значення та обставини, що ним встановлені не підлягають повторному доведенню у справі № 420/2374/22 в силу приписів частини четвертої статті 78 КАС України.

Судом апеляційної інстанції не враховано правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у зразковій справі № 826/3858/18, де Суд вказав, що до повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, а приводом для перерахунку пенсії є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, а саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватися Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів критично оцінює посилання скаржника на вищенаведений висновок Верховного Суду, оскільки він не стосується перерахунку пенсії військовослужбовця у зв`язку із зміною розміру складових грошового забезпечення.

Скаржник зазначає, що відмова суду апеляційної інстанції у задоволенні позовних вимог в частині протиправності дій відповідача щодо неврахування та невиплати пенсії в належному розмірі з конкретного періоду у часі - з 01 січня 2022 року позбавляє позивача спростувати обставини, встановлені оскаржуваним судовим рішенням при розгляді іншої справи.

Втім вказана підстава касаційного оскарження є також необґрунтованою, оскільки скаржником не зазначено, в якій саме справі він позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваним судовим рішенням, а посилання на таку можливість у майбутньому є загальною, що не є належним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження.

Скаржник вважає, що судом апеляційної інстанції порушена стаття 90 КАС України відносно оцінки доказів та неправомірно застосована стаття 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Справа має для позивача виняткове значення, оскільки порушує його права, свободи та інтереси та порушує правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду від 09 грудня 2019 року у зразковій справі № 300/1695/19 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 300/1695/19.

Колегія суддів критично оцінює посилання скаржника на вищенаведений висновок Великої Палати Верховного Суду, оскільки у межах спірних правовідносин не вирішувалося питання щодо окремих складових грошового забезпечення під час перерахунку пенсії військовослужбовця у разі виплати позивачу пенсії в максимальних межах її загального розміру.

З огляду на необґрунтованість зазначених скаржником підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, є неприйнятними посилання скаржника як на підставу касаційного оскарження, визначену у пункті 4 частини четвертої цієї статті.

Отже, вказане обґрунтування не дає підстав вважати, що ця справа має фундаментальне значення на формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Оцінивши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржник в касаційній скарзі фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судом у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладені вимоги КАС України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 347, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

2. Надіслати ОСОБА_1 копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя В.М. Шарапа