Справа № 160/2955/22
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 серпня 2022 року м. Дніпросправа № 160/2955/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2022 р. (суддя Олійник В.М.) в справі № 160/2955/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі ДПП) про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та не виплати доплати за службу в нічний час за період з 16.01.2016 р. по 31.12.2017 р. та індексації грошового забезпечення з червня 2016 року по жовтень 2017 року включно, зобов`язання нарахувати та виплатити доплату за службу в нічний час за період з 16.01.2016 р. по 31.12.2017 р. та індексацію грошового забезпечення за період з червня 2016 року по жовтень 2017 року включно.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2022 р. позов задоволено, визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час за період з 16.01.2016 року по 31.12.2017 року та індексації грошового забезпечення з червня 2016 року по жовтень 2017 року включно; зобов`язано Департамент патрульної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час за період з 16.01.2016 року по 31.12.2017 рік; зобов`язано Департамент патрульної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з червня 2016 року по жовтень 2017 року включно.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вказує, що позивачу виплата грошового забезпечення здійснювалась відповідно до вимог законодавства в межах номенклатури посад та встановлених розмірів окладів, надбавок, доплат та премій в максимально можливому розмірі, враховуючи наявні межі граничних розмірів грошового забезпечення, тому відсутні підстави для нарахування і виплати позивачу грошового забезпечення в більшому розмірі.

Крім того, враховуючи положення п. 11 розділу ІІ Порядку № 260, позивач має право вимагати здійснити доплату за службу в нічний час, починаючи з 08.02.2019 р.

Стосовно індексації грошового забезпечення апелянт вказує, що в силу вимог статті 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», якою передбачено, що порядок проведення індексації визначається Кабінетом Міністрів України, та власне положень Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078, до якої постановою від 18.10.2017 р. № 782 внесені зміни, якими пункт 2 доповнено словом «поліцейських», індексація грошового забезпечення поліцейських проводиться з листопада 2017 р., тобто права на виплату коштів по індексації до листопада 2017 року у позивача не було.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 16 січня 2016 року проходив службу в патрульній поліції на посаді інспектора взводу №2 роти №4 батальйону№3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.

31 грудня 2017 року позивач звільнений з органів поліції.

Відповідно до інформації щодо загальної кількості робочих змін (в тому числі кількості нічних змін), виданої за підписом тимчасово виконуючого обов`язки начальника управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, позивач в період з 16.01.2016 по 31.12.2016 відпрацював 78 денних та 79 нічних змін, з 01.01.2017 по 31.12.2017 - 79 денних та 74 нічних змін.

Згідно з відомостями про грошове забезпечення ОСОБА_1 останньому нараховано та виплачено у період з січня 2016 по грудень 2016 - 102 228,05 грн., з січня 2017 по грудень 2017 106 561,93 грн.

При звільненні відповідачем не виплачено позивачеві заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з червня 2016 року по жовтень 2017 року включно та грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 16.01.2016 року по 31.12.2017 рік.

Відповідно до детального розрахунку невиплаченої доплати за службу позивача у нічний час, проведеного відповідно до Додатку 1 постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року №260 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», загальна сума боргу в період з січня 2016 року по грудень 2017 року становить 6 099,71 грн.

Встановивши, що в період з січня 2016 по грудень 2017 позивач залучався в Управлінні патрульної поліції в Дніпропетровській області до служби у нічний час (153 нічні зміни), а отже, має право на доплату за службу в нічний час за вказаний період, доказів виплати грошового забезпечення за проходження позивачем служби у нічний час за вказаний період відповідачем до суду не надано, компенсація (грошове забезпечення) позивачу за службу (роботу) в нічний час за період з 16.01.2016 року по 31.12.2017 рік не нарахована та не виплачена, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Також суд першої інстанції вважав обґрунтованими позовні вимоги про стягнення на користь позивача індексації грошового забезпечення за період перебування на посаді поліцейського з червня 2016 року по жовтень 2017 року, тому зобов`язав ДПП нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з червня 2016 року по жовтень 2017 рік включно.

Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 16.01.2016 р. по 31.12.2017 р. проходив службу в управлінні патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на посаді інспектора взводу № 2 батальйону № 3 (далі УПП).

Відповідно до інформації щодо загальної кількості робочих змін (в тому числі кількості нічних змін), виданої УПП в Дніпропетровській області, позивач в період з 16.01.2016 р. по 31.12.2016 р. залучався до служби в нічний час у 79 нічних змін, з 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р. - у 74 нічних змін.

Згідно з відомостями про грошове забезпечення ОСОБА_1 останньому не нараховувалась та не виплачувалась доплата за службу в нічний час та індексація грошового забезпечення за весь період проходження служби в УПП.

Спірним є питання наявності правових підстав для нарахування та виплати позивачу доплати за службу в нічний час в період з 16.01.2016 р. по 31.12.2017 р. та питання нарахування та виплати поліцейському індексації грошового забезпечення в період до листопада 2017 року.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Правові засади організації, та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. № 580-VІІІ (далі Закон № 580-VІІІ).

Статтею 91 Закону № 580-VІІІ встановлено, що особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: 1) службу у святкові та вихідні дні; 2) службу позмінно; 3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час.

Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.

Для поліцейських установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які готують поліцейських, - шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем.

Вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всіх поліцейських, крім залучених до виконання службових обов`язків.

Поліцейським, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку в порядку компенсації надається протягом двох наступних місяців.

Пунктом 20 розділу І «Загальні положення» Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених наказом МВС України від 06.04.2016 р. № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 р. за № 669/28799, (далі Порядок № 260) встановлено, що за виконання службових обов`язків понад установлений службовий час, у вихідні, святкові та неробочі дні грошове забезпечення поліцейським додатково не виплачується. Поліцейським, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку (у порядку компенсації) надається протягом двох наступних місяців.

Згідно з пунктом 11 розділу ІІ Порядку № 260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Відповідно до інформації щодо загальної кількості робочих змін, в тому числі кількості нічних змін, ОСОБА_1 за період з 16.01.2016 р. по 31.12.2017 р. включно позивачем відпрацьовано за вказаний період загалом 153 нічні зміни.

Зважаючи на підтвердження приведеною інформацією, наданою саме УПП, несення позивачем служби в нічний час в спірному періоді, суд доходить до висновку, що позивач має право на доплату за службу в нічний час за період з 16.01.2016 р. по 31.12.2017 р.

Посилання відповідача на відсутність підстав для виплати доплати за службу в нічний час через те, що позивачу виплата грошового забезпечення здійснювалась відповідно до вимог законодавства в межах номенклатури посад та встановлених розмірів окладів, надбавок, доплат та премій в максимально можливому розмірі, враховуючи наявні межі граничних розмірів грошового забезпечення, суд визнає необґрунтованими, адже доплата за службу в нічний час є складовою грошового забезпечення, яка прямо передбачена Порядком № 260, тому у разі залучення позивача до служби в нічний час, така доплата має бути нарахована та виплачена позивачу.

За аналогічних в цій справі обставин Верховним Судом в постанові від 16.07.2020 р. в справі № 2140/1763/18, в постанові від 27.05.2020 р. в справі № 806/2056/18 висловлена правова позиція, яка полягає у тому, що наявність підтверджень про залучення особи до служби в нічний час, наданих структурним підрозділом ГУНП, є достатньою підставою для нарахування та виплати такій особі доплати за службу в нічний час.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином з урахуванням підтвердження факту несення поліцейським служби в нічний час доплата за службу в нічний час суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Доводи апелянта стосовно неврахування судом першої інстанції положень п. 11 розділу ІІ Порядку № 260 та наявності у позивача права вимагати здійснити доплату за службу в нічний час, починаючи з 08.02.2019 р., також є безпідставними, адже оскільки така доплата є складовою грошового забезпечення позивач має право на звернення до суду з питання невиплати такої доплати без обмеження строком.

Стосовно питання виплати індексації грошового забезпечення суд зазначає наступне.

Частинами першою та п`ятою статті 94 Закону № 580-VIII, яка регулює питання грошового забезпечення поліцейських, встановлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05 жовтня 2000 року № 2017-III (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) індексацію доходів населення, яка встановлюється задля підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року №1282-XII (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 1282-XII) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно зі статтею 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

За змістом статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 р. (далі - Порядок № 1078).

Згідно з пунктом 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме:

1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів;

2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету;

3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів;

4) індексація допомоги по безробіттю, що надається відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, проводиться за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття;

5) індексація стипендій особам, які навчаються, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються;

6) індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів;

7) індексація сум відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також сум, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці; проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Тобто індексація грошового забезпечення у випадках, передбачених законом, має бути обов`язково нарахована та виплачена.

Фактично єдиною підставою для не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення в період з червня 2016 року по жовтень 2017 року є відсутність у цьому періоді в переліку грошових доходів, що підлягають індексації та який міститься у пункті 2 Порядку № 1078, грошового забезпечення саме поліцейських.

Дійсно, постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 р. № 782 внесено зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, доповнивнено абзац п`ятий після слова військовослужбовців словом , поліцейських.

Разом з тим, оскільки індексація грошового забезпечення поліцейських прямо передбачена Законом № 580-VIII, а також Законом № 1282-XII, в якому чітко зазначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці у вигляді грошового забезпечення, то відсутність в Порядку № 1078, який є підзаконним нормативно-правовим актом, конкретизації кола осіб, яким виплачується грошове забезпечення, яке підлягає індексації, не може бути підставою для відмови у нарахуванні та виплаті поліцейському індексації доходу (грошового забезпечення).

Крім того, суд зауважує, що в силу статті 4 Закону № 1282-XII Кабінетом Міністрів України визначається тільки порядок проведення індексації грошових доходів, а не види доходів, які підлягають індексації.

Підсумовуючи викладене, суд погоджує висновок суду першої інстанції про задоволення позову.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг та скасування рішення.

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини 6 статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2022 р. в справі № 160/2955/22 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2022 р. в справі № 160/2955/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 22.08.2022 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 22.08.2022 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко