Справа № 640/17258/21
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2022-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2022 року м. Київ № 640/17258/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аблова Є.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Міністерства оборони України

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі по тексту - відповідач), в якому просить суд:

Визнати протиправними дії Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України (04112, м. Київ, вул. Парково-Сирецька, буд. 19, ) щодо відмови в забезпеченні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКШІ № НОМЕР_1 ) санаторно-курортним лікуванням у санаторіях Міністерства оборони України з оплатою 25 відсотків вартості путівки.

Зобов`язати Київський міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України (04112, м. Київ, вул. Парково-Сирецька, буд. 19, ) забезпечити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 ) санаторно-курортним лікуванням у санаторіях Міністерства оборони України з оплатою 25 відсотків вартості путівки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є особою з інвалідністю другої групи внаслідок поранення, отриманого під час проходження військової служби, та має статус ветерана військової служби.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/17258/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Вказаною ухвалою суду відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали для надання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, або заяву про визнання позову.

10 серпня 2021 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній проти адміністративного позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що позивач на обліку у Київському територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки не перебуває, пенсійне забезпечення по лінії Міноборони не отримує.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 є ветераном військової служби, що підтверджується посвідченням, виданим Шевченківським районним в місті Києві військовим комісаріатом, серія НОМЕР_2 від 11 квітня 2018 року, та інвалідом 2 групи, що підтверджується посвідченням, виданим Управлінням праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, серія ААБ №039916 від 29 листопада 2017 року.

Відповідно до довідки МСЕК серії АВ № 0659839 позивачу встановлена довічно друга група інвалідності у зв`язку з пораненням, отриманим під час перебування у країнах, де велись бойові дії.

28 січня 2021 року позивач звернувся до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Міністерства оборони України та просив забезпечити його путівкою до санітарно-курортного закладу з оплатою 25 відсотків її вартості.

Листом Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 12 лютого 2021 року №ВСЗ/1030 повідомлено позивача, що відповідно до наказу Міністра оборони України від 04.11.2016 № 591 та постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2011 № 446, санаторно-курортним лікуванням забезпечуються ветерани війни та ветерани військової служби, які перебувають на обліку в уповноважених органах Міністерства оборони України та отримують пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Особи, які не підпадають під дію цього наказу Міністерства оборони України та постанови, забезпечуються санаторно-курортним лікуванням органами соціального захисту населення, де позивач отримуєте пенсію.

Не погодившись з вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 24 березня 1998 року № 203/98 (далі по тексту - Закон № 203/98) спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров`я та активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я.

Відповідно до пункту 5 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» ветеранам військової служби надається пільга у вигляді переважного права на забезпечення санаторно-курортним лікуванням у санаторіях Міністерства оборони України.

Позивач є ветераном військової служби та на нього поширюється дія Закону № 203/98, що підтверджується посвідченням, виданим Шевченківським районним в місті Києві військовим комісаріатом, серія НОМЕР_2 від 11 квітня 2018 року.

Особи з інвалідністю внаслідок війни забезпечуються путівками відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах охорони здоров`я, соціального захисту населення, захисту державного кордону, та іншими органами за місцем перебування особи з інвалідністю на обліку або за місцем її роботи.

Порядок забезпечення санаторно-курортними путівками до санаторно-курортних закладів військовослужбовців, ветеранів війни, ветеранів військової служби, органів внутрішніх справ та деяких інших категорій осіб і членів їх сімей, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2011 р. N 446 (далі по тексту - Порядок) визначає, що санаторно-курортним лікуванням забезпечуються ветерани війни та ветерани військової служби, які перебувають на обліку в уповноважених органах Міністерства оборони України та отримують пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Порядок забезпечення санаторно-курортним лікуванням, медичною та медико-психологічною реабілітацією осіб з числа військовослужбовців Збройних Сил України, ветеранів військової служби, ветеранів війни, членів їх сімей та інших пільгових категорій визначено Інструкцією про організацію санаторно-курортного лікування, медичної та медико-психологічної реабілітації у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 04 листопада 2016 року N 591 (далі - Інструкція N 591), визначає.

Відповідно до пункту 5 Інструкція N 591 особи, які направляються для проходження санаторно-курортного лікування до центрів (санаторіїв), для отримання санаторно-курортної путівки повинні перебувати на обліку у відповідних організаціях Збройних Сил України, що здійснюють забезпечення санаторно-курортними путівками, зокрема:

ветерани війни та особи, на яких поширюється дія Закону та які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", забезпечуються санаторно-курортними путівками уповноваженими органами Міністерства оборони України (Київським міським та обласними військовими комісаріатами (далі - військові комісаріати)), з яких вони були звільнені на пенсію, а в разі їх ліквідації - правонаступниками.

Так, суд встановив, що відповідач, відмовляючи позивачу у надані путівки на санаторно-курортне лікування зазначив, що пунктом 3 Порядку N 446 визначено, що ветерани військової служби, які отримають пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" забезпечуються путівками державними органами, з яких вони були звільнені на пенсію, а у разі ліквідації правонаступниками. Пунктом 15 вказаного Порядку та пунктом 14 Інструкції N 591 визначено, що забезпечення путівками інвалідів з числа військовослужбовців строкової служби, які отримають пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" здійснюється Міністерством соціальної політики України. Тому, відповідач зазначив, що у зв`язку з тим, що позивач на обліку у Київському територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки не перебуває, пенсійне забезпечення по лінії Міноборони не отримує, йому необхідно звернутись за місцезнаходженням облікових документів.

Однак, суд не погоджується з такими доводами відповідача, з огляду на таке.

Пунктом 5 ст. 6 ЗУ «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» ветеранам військової служби, ветеранам органів внутрішніх справ, ветеранам Національної поліції, ветеранам податкової міліції, ветеранам державної пожежної охорони, ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранам служби цивільного захисту, ветеранам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України надається пільга у вигляді переважного права на забезпечення санаторно-курортним лікуванням у санаторіях Міністерства оборони України.

Відповідно до Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран військової служби», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1601 від 30.08.1999, посвідчення ''Ветеран військової служби" є документом, що підтверджує статус ветерана військової служби і його право на отримання відповідних пільг згідно із Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", іншими актами законодавства.

Відтак, Закон України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» не передбачає, що для забезпечення санаторно-курортним лікувальнням у санаторіях Міністерства оборони України необхідно перебувати на обліку в державних органах для отримання путівки до санаторно-курортного закладу, а також не зобов`язує позивача ставати на вказаний облік та право на отримання пільг виникає з моменту отримання статусу ветерана військової служби.

Щодо того, яким актом слід керуватись у разі суперечності норм підзаконного нормативно-правового акта нормам Закону України, суд зазначає наступне.

Юридична сила закону як основного джерела права, його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України. Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади. Пунктом 3 частини першої статті 85 Конституції України закріплено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 7 жовтня 2002 року № 17-рп (щодо повноважності Верховної Ради України) визначення Верховної Ради України єдиним органом законодавчої влади означає, що жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони.

Ще однією ознакою, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є критерій регулювання найбільш важливих суспільних відносин.

Статтею 92 Конституції України визначено коло питань (суспільних відносин), які можуть бути врегульовані виключно законами України.

Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Так, відповідно до частини третьої статті 106 Конституції України Президент на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов`язковими до виконання на території України.

Згідно з частиною третьою статті 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Таким чином, враховуючи те, що позивач має законодавчо визначено право на санаторно-курортне лікування шляхом отримання путівки, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно відмовлено у реалізації вказаного права.

Відповідно до частини першої cтатті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем не доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення інших судових витрат учасниками справи не надано, підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241- 247, 255, 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України (, 04112, м. Київ, вул. Парково-Сирецька, 19) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України (04112, м. Київ, вул. Парково-Сирецька, буд. 19, ) щодо відмови в забезпеченні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКШІ № НОМЕР_1 ) санаторно-курортним лікуванням у санаторіях Міністерства оборони України з оплатою 25 відсотків вартості путівки.

3. Зобов`язати Київський міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України (04112, м. Київ, вул. Парково-Сирецька, буд. 19, ) забезпечити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 ) санаторно-курортним лікуванням у санаторіях Міністерства оборони України з оплатою 25 відсотків вартості путівки.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.В. Аблов