Справа № 640/27649/21
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2022-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

14 червня 2022 року м. Київ №640/27649/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомВійськового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут
доГоловного управління Державної податкової служби у місті Києві
провизнання протиправною та скасування рішення

встановив:

Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, в якому просить суд:

- скасувати рішення ГУ ДПС у м. Києві від 30.07.2021 №6 "Про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску" на загальну суму 1750884,27 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що оскаржуване рішення винесено відповідачем за результатами податкової перевірки Військової частини НОМЕР_1 , правонаступником якої Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут, та яким до ВЧ НОМЕР_3 застосовано штрафні (фінансові санкції) за порушення вимог пункту 1 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". Однак, за твердженням позивача, під час проведення даної перевірки посадовими особами відповідача не було досліджено нарахування єдиного соціального внеску на підставі даних регістрів бухгалтерського обліку ВЧ НОМЕР_3, що суперечить вимогам частини другої статті 9 вищевказаного Закону. Крім цього, у відповідному акті перевірки, в частині опису доказової бази щодо виявлених порушень відсутня згадка про Військову частину НОМЕР_1 , а натомість вказано Військову частину НОМЕР_2 .

Оскільки, за доводами позивача, дані бухгалтерського обліку ВЧ НОМЕР_1 містять показники нарахування ЄСВ, які спростовують висновки податкового органу про порушення ВЧ НОМЕР_1 вимог Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на переконання позивача спірне рішення "Про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску" не відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак є протиправним та підлягає скасуванню у судовому порядку.

Ухвалою суду від 18.10.2021 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Запропоновано відповідачеві у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання даної ухвали подати відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 15.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

13.05.2022 судом отримано клопотання позивача про розгляд справи без його участі.

У зв`язку із неявкою представників сторін у призначене судове засідання, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, а також враховуючи заявлене позивачем клопотанням про розгляд справи без його участі, подальший розгляд справи суд вирішив здійснити у порядку письмового провадження, про що секретарем судового засідання складена довідка від 24.05.2022.

Відзив на позовну заяву від відповідача, у тому числі на електронну адресу суду - не надходив.

Разом з тим, розглянувши наявні матеріали адміністративної справи, судом встановлено, що заявлені позивачем вимоги, як зокрема було вказано вище, ґрунтуються на помилковості висновків посадових осіб відповідача про виявлені податковою перевіркою порушення позивачем вимог Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", оскільки в ході її проведення не було досліджено дані регістрів бухгалтерського обліку ВЧ НОМЕР_3, правонаступником якої є позивач.

При цьому, у якості доказів на підтвердження зазначених обставин позивачем надано копію акта перевірки від 12.07.2021 №53798/Ж5/26-15-07-03-02, за висновками якого відповідачем винесено оскаржуване у даній адміністративній справі рішення, та в тому числі копії меморіальних ордерів за грудень 2018 - червень, вересень 2019 року.

Однак, суд зазначає, що позивачем надано суду копії лише першої, десятої та дев`ятнадцятої сторінок акта від 12.07.2021 №53798/Ж5/26-15-07-03-02.

Відповідно, із наявних копій сторінок зазначеного акта неможливо встановити, які саме матеріали були використані посадовими особами відповідача під час проведення податкової перевірки позивача, а також не вбачається за можливе дослідити зміст повного опису виявлених порушень і висновків, що були зроблені за результатами такої перевірки.

Таким чином, з метою підтвердження викладених позивачем обставин справи, необхідним є подання до суду належним чином завірених копій всіх сторінок акта від 12.07.2021 №53798/Ж5/26-15-07-03-02.

Також, суд зазначає, що предметом спору даної адміністративної справи є рішення відповідача, яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення пункту 1 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", що зобов`язувала останнього своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.

Згідно частини другої статті 9 вказаного Закону обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до частини п`ятої цієї ж статті Закону сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування або на єдиний рахунок, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно частини сьомої статті 9 Закону єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку або на єдиний рахунок.

Платники, зазначені в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, які не мають банківського рахунку або не використовують єдиний рахунок, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв`язку.

За частиною десятою статті 9 Закону днем сплати єдиного внеску вважається:

1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки податкового органу або на єдиний рахунок - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на вказані рахунки;

2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі;

3) у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (частина одинадцята статті 9 Закону).

В свою чергу, згідно визначення, наведеного у пункті 1.19-1 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Тотожне за змістом визначення меморіального ордеру міститься у пункті 1.4 глави 1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за № 377/8976).

Зокрема, наказом Міністерства фінансів України від 08.09.2017 №755 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.11.2017 за № 1416/31284) затверджено типові форми меморіальних ордерів, інших облікових регістрів суб`єктів державного сектору та порядок їх складання.

Отже, аналіз вищенаведених положень законодавства свідчить про те, що у разі складання меморіального ордеру з ініціативи банку, такий ордер є розрахунковим документом і оформлює операції щодо списання коштів з рахунку платника, а також внутрішньобанківські операції.

Водночас, як вбачається із долучених позивачем до матеріалів справи копій меморіальних ордерів, останні були складені бухгалтером позивача та не містять будь-яких реквізитів та відміток банківської установи про здійснення відповідних операцій щодо фактичної сплати (перерахунку) позивачем заявлених сум з єдиного внеску.

Суд зазначає, що згідно пункту 4 Порядку прийняття банками на виконання розрахункових документів на виплату заробітної плати, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №453 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.09.2013 за № 1602/24134) документальним підтвердженням раніше сплаченого єдиного внеску є розрахункові документи (документи на переказ готівки) про перерахування єдиного внеску (у тому числі з поточного рахунку, відкритого в іншому банку), в яких у реквізиті "Призначення платежу" платник зазначив період, за який заробітна плата нарахована, а банк платника заповнив реквізит "Дата виконання".

Варто зазначити, що приписи Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" також вказують на те, що документами, які підтверджують саме сплату єдиного внеску, а не його нарахування (обчислення), є відповідні платіжні документи.

Як зазначено у пункті 1 частини першої статті 6 цього Закону, платник єдиного внеску наділений правом безоплатно отримувати від податкових органів та Пенсійного фонду в межах їх компетенції інформацію, необхідну для виконання обов`язків, покладених на платника згідно з цим Законом, а також для підтвердження надходження до Пенсійного фонду сплачених платником сум єдиного внеску.

Відтак, на думку суду, з метою підтвердження обґрунтованості заявлених позивачем заперечень, висловлених на користь спростування висновків відповідача щодо порушення позивачем вимог пункту 1 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", останньому слід надати суду докази (платіжні документи) на підтвердження сплати відповідних сум з єдиного внеску у спірний період (чеки, квитанції, довідки банку тощо).

Частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з частиною третьою статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Як підсумок, для встановлення усіх фактичних обставин справи, які мають значення для вирішення спору по суті, суд робить висновок про необхідність витребування додаткових доказів.

Положеннями частини шостої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Керуючись статтями 9, 72, 77, 79, 80, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Витребувати у Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут належним чином завірені копії:

- всіх сторінок акта від 12.07.2021 №53798/Ж5/26-15-07-03-02, складеного ГУ ДПС у м. Києві за результатами податкової перевірки ВЧ НОМЕР_3 ;

- платіжних документів щодо підтвердження сплати ВЧ НОМЕР_3 сум єдиного внеску за період: грудень 2018 - червень, вересень 2019 року.

Витребувати у Головного управління Державної податкової служби у місті Києві належним чином завірені копії:

- всіх сторінок акта від 12.07.2021 №53798/Ж5/26-15-07-03-02, складеного ГУ ДПС у м. Києві за результатами податкової перевірки ВЧ НОМЕР_3 ;

- матеріалів, що були використані під час проведення податкової перевірки ВЧ НОМЕР_3 у відповідності до акта від 12.07.2021 №53798/Ж5/26-15-07-03-02.

Витребовувані судом документи надати суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали.

У разі неможливості подати витребовувані судом докази, зокрема протягом встановленого судом строку - повідомити суд про причини неможливості подання цих доказів протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та на підлягає оскарженню.

Суддя Т.І. Шейко