Справа № 140/1244/22
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року ЛуцькСправа № 140/1244/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом приватного підприємства «ЕТНОКАР» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ЕТНОКАР» (далі позивач, ПП «ЕТНОКАР») звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправним та скасування наказу від 24.01.2022 №103-П про призначення позапланової виїзної перевірки.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу стали вимоги п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20; п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75; п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 та 200.11 ст.200 Податкового кодексу України (далі ПК України). Позивач не погоджується з оскаржуваним наказом від 24.01.2022 №103-П, вважає його необґрунтованим та протиправним, оскільки при врученні даного наказу працівники контролюючого органу не надали направлення на перевірку.

Також позивач вважає мотивацію підстав для проведення документальної перевірки такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства. При цьому вказує, що спірним наказом визначено провести документальну позапланову перевірку щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2021 року від`ємного значення з ПДВ, яке становить більше 100 тис.грн. Податковий кредит сформований виключно за рахунок митних платежів, а відповідно до пп.41.1.2 п.41.1 ст.41 ПК України адміністрування митних платежів при ввезенні товарів на митну території здійснюють митні органи. Відтак, намагаючись по суті перевірити митні декларації та правильність їх оформлення, відповідач вийшов за межі наданих податковій службі повноважень.

Вказує, що контролюючий орган порушив вимоги п.200.11 ст.200 ПК України щодо дотримання строків проведення перевірки. Крім того, зазначає, що відсутність платника податків за податковою адресою не є тотожною відмові останнього від допуску до проведення перевірки та не дає підстав для подальшого проведення контролюючим органам перевірки в приміщенні останнього.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.17).

Відповідач у відзиві на адміністративний позов (а.с.20-21) вимог підприємства не визнав та зазначив, що контролюючим органом правомірно видано наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, в якому чітко зазначено підставу її проведення, а саме підпункт 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України (платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах з травня 2021 року). Дата початку перевірки 25.01.2022 тривалістю перевірки 5 робочих днів. Зі змісту пп. 78.1.8 п. 78.1. ст. 78 ПК України простежується два окремі випадки проведення документальної позапланової перевірки: перша - подання декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету суми ПДВ; друга - подання декларації з від`ємним значенням з ПДВ, яке становить більше 100 тис. грн.

При цьому у першому випадку позапланова перевірка проводиться за наявності підстав для перевірки, визначених у Розділі V ПК України. Поряд із цим, посилання контролюючого органу в наказі на п.200.11 ст.200 ПК України стосується строків проведення перевірки, які передбачені абзацом другим пункту 200.11 статті 200 ПК України, а саме: «у визначені цим пунктом терміни проводяться також документальні перевірки, передбачені підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу».

Представник відповідача зазначає, що контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку. Отже, рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

Акцентує увагу, що обов`язок надіслання наказу рекомендованим листом до дня проведення перевірки стосується лише проведення планових перевірок, оскільки такий обов`язок прямо передбачений ПК України.

У випадку з документальною позаплановою перевіркою контролюючий орган має право як надіслати копію наказу заздалегідь, так і особисто вручити її платникові податків у день перевірки, а саме: перед початком перевірки контролюючий орган вручає копію наказу платнику податків разом із направленням на перевірку.

Крім того, обставини вручення чи не вручення наказу жодним чином не впливає на його законність, оскільки у часі відбуваються пізніше ніж видання спірного документа та є окремим предметом доказування у контексті визнання протиправних дій податкового органу щодо проведення перевірки. З наведених підстав відповідач просить в задоволенні позову відмовити повністю.

За змістом статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у відзиві на позовну заяву відповідач викладає виключно заперечення проти позову, відзив не може містити будь-яких заяв чи клопотань, позаяк заяви та клопотання учасники справи подають окремо у письмовій формі із зазначенням підстав та з дотриманням інших вимог статті 167 КАС України. Отже, заявлене у відзиві представником ГУ ДПС у Волинській області клопотання про розгляд справи за участі сторін не підлягало судом вирішенню по суті.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ПП «ЕТНОКАР» 20.12.2021 подало до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2021 року, в рядку 21 якої зазначено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 6955133 грн (а.с.23-24).

На підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20; п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75; п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 та 200.11 ст.200 ПК України, у зв`язку з поданням ПП «ЕТНОКАР» податкової декларації за листопад 2021 року з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень, ГУ ДПС у Волинській області було видано наказ від 24.01.2022 №103-П «Про проведення відповідно до пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України документальної позапланової виїзної перевірки ПП «ЕТНОКАР» (), відповідно до якого вирішено з 25.01.2022 тривалістю 5 робочих днів щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх періодах з травня 2021 року (а.с.25).

Надаючи правову оцінку оскаржуваному наказу, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Положеннями статті 62 ПК України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом, зокрема, перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначений статтею 78 ПК України.

Як уже зазначено вище, у спірному наказі правовою підставою призначення документальної позапланової перевірки позивача вказано підпункт 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Згідно з підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Аналіз змісту наведеної норми свідчить про два окремі випадки проведення документальної позапланової перевірки: перша - подання декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету суми податку на додану вартість; друга - подання декларації з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. При цьому у першому випадку позапланова перевірка проводиться за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V ПК України.

Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 19.02.2021 у справі №821/1235/17, від 03.05.2022 у справі №140/3008/21 та згідно з вимогами частини п`ятої статті 242 КАС України підлягають застосуванні до спірних правовідносин суду.

Оскільки спірним наказом від 24.01.2022 №103-П документальну позапланову виїзну перевірку призначено щодо законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за листопад 2021 року, яке становить більше 100 тис. грн, то суд погоджується з доводами відповідача про наявність правових підстав, передбачених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України для її призначення.

Посилання позивача на положення пункту 200.11 статті 200 ПК України у позовній заяві вказує на помилкове трактування цієї норми. За змістом цього пункту контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.

У визначені цим пунктом терміни проводяться також документальні перевірки, передбачені підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Підпунктом 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Пунктом 203.1 статті 203 ПК України обумовлено, що податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Враховуючи те, що предметом документальної позапланової виїзної перевірки підприємства згідно з наказом від 24.01.2022 №103-П є перевірка дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за листопад 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн, граничний строк подання податкової декларації за листопад 2021 року - 20 грудня 2021 року, то граничний термін проведення такої перевірки (60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації згідно із пунктом 200.11 статті 200 ПК України) - 19 лютого 2022 року.

Виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства та з огляду на обставини справи суд дійшов переконання, що оспорюваний наказ видано контролюючим органом правомірно - за наявності правових та фактичних підстав, у порядку, встановленому законом, та у межах повноважень контролюючого органу, а тому підстави для його скасування відсутні.

Інші доводи позивача не спростовують встановлених обставин справи.

Всі інші аргументи наведені позивачем не спростовують висновків суду, зроблених в даному судовому розгляді та не потребують дачі відповіді судом на кожне з них.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог ПП «ЕТНОКАР», з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій