Справа № 160/17421/21
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 160/17421/21

адміністративне провадження № К/990/19977/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.

суддів: Стеценка С.Г., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 30.06.2022 у справі №160/17421/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

УСТАНОВИВ:

01.08.2022 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 30.06.2022 у справі №160/17421/21.

З поданих матеріалів касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень видно, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Не погодившись з таким судовим рішенням відповідач подав на нього апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.06.2022 апеляційну скаргу відповідача залишено без руху та надано йому строк для усунення її недоліків шляхом надання документа про сплату судового збору та документів на підтвердження повноважень підписанта апеляційної скарги.

У строк встановлений ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.06.2022 скаржник надав до суду апеляційної інстанції документи на підтвердження повноважень представника, але документа про сплату судового збору не надав.

30.06.2022 судом апеляційної інстанції винесено оскаржувану ухвалу про повернення апеляційної скарги, яка вмотивована тим, що скаржник у встановлений судом строк виявленого недоліку апеляційної скарги не усунув - не надав суду документа про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Вирішенню питання щодо повернення апеляційної скарги передувало вирішення судом заявленого апелянтом клопотання про продовження строку для усунення недоліку апеляційної скарги, у задоволенні якого було відмовлено.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач посилався на відсутність коштів для сплати судового збору та зазначив про неможливість сплатити судовий збір у визначений судом строк у зв`язку з введенням на території України воєнного стану. Також скаржник зазначив, що затвердження кошторису видатків на фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду, є складним і тривалим за часом процесом.

Згідно з частиною другою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Продовженням строку є надання додаткового часу для вчинення певної процесуальної дії, у випадку, якщо його було пропущено з причин, які суд визнав поважними.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в клопотанні про продовження строку для усунення недоліку апеляційної скарги, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно можна встановити існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції із клопотанням про продовження строку для усунення недоліку апеляційної скарги, яке було обґрунтоване посиланням на відсутність можливості своєчасно сплатити судовий збір у зв`язку з введенням на території України воєнного стану, а також відсутністю коштів для його сплати, скаржник не навів обґрунтованих доводів та не надав відповідних доказів, які б свідчили про вчинення ним активних дій з метою сплати судового збору в межах наданого судом строку та, що протягом нового строку судовий збір ним буде сплачено.

З урахуванням зазначеного суд апеляційної інстанції прийняв правильне рішення про повернення апеляційної скарги скаржнику.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи наведене вище, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статті 8 Закону № 3674-VI, статтями 133, 169, 296, 298, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 30.06.2022 у справі №160/17421/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

........................

........................

........................

А.І. Рибачук

С.Г. Стеценко

Л.В. Тацій,

Судді Верховного Суду