Справа № 640/10421/20
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2022-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2022 року м. Київ № 640/10421/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АРКТІМА» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «АРКТІМА» (далі - позивач, ТОВ «АРКТІМА») до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форма «Р» від 14 лютого 2020 року № 2 згідно якого позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 267 751,00 гри. та штрафних санкцій в сумі 66 938,00 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форма «Р» від 14 лютого 2020 року № 2 згідно якого позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 184 374,00 грн. та штрафних санкцій в сумі 46 094,00 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форма «В4» від 14 лютого 2020 року № 2 згідно якого позивачеві зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, і встановлено суму грошового зобов`язання у розмірі 30 939,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту перевірки, на підставі яких прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства, всі первинні документи позивача складені належним чином та дають змогу ідентифікувати відповідні господарські операції, тому позивач вважає спірні рішення такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2020 відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що операції по взаємовідносинах між позивачем та його контрагентами не мали реального характеру, контролюючим органом під час проведення перевірки встановлені обставини, які свідчать про фактичну неможливість виконання сторонами договірних зобов`язань. Представник відповідача, посилаючись на те, що висновки акту перевірки є законними та обґрунтованими, вважає, що податкові повідомлення-рішення прийняті відповідно до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим просив у задоволенні позову відмовити.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій заперечив проти вкладених у відзиві аргументів відповідача та просив позов задовольнити.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.09.2020 клопотання відповідача про виклик свідків та про призначення розгляду адміністративної справи у судовому засіданні повернуто без розгляду.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ГУ ДПС у м. Києві на підставі направлень від 10.01.2020 №8/26-15-05-02-02 та від 14.01.2020 №19/26-15-05-02-02, відповідно до пп. 78.1.4 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), на підставі наказу ГУ ДПС у м. Києві від 10.01.2020 №34 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «АРКТІМА» () з питань дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «ГДВ ТРЕЙД» (код 42247432), що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за жовтень, листопад 2018 року, березень, квітень 2019 року, з ТОВ «КОМПАНІЯ-ТЕКТ» (код 42031680) за вересень, листопад, грудень 2018 року, січень, лютий, березень, квітень 2019 року та за 2018 рік - показників фінансової звітності з їх відображенням у деклараціях з податку на прибуток підприємства, за результатами якої складено акт від 22.01.2020 № 30/26-15-05-02-02/36941603.

Перевіркою встановлено порушення:

п. 5 та п. 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.12.1999 за №860/4153, пп. 14.1.13 п. 14.1 ст. 14, пп. 134.1.1 п. 134.1 cт. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 в сумі 184374 грн., в тому числі за 2018 рік в сумі 184374 грн.;

п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, у сумі 267751 грн., в тому числі за вересень 2018 року у сумі 8164 грн., за жовтень 2018 року у сумі 58735 грн., за листопад 2018 року у сумі 62413 грн., за грудень 2018 року у сумі 25904 грн., за лютий 2019 року у сумі 33073 грн., за березень 2019 року у сумі 40792 грн., за квітень 2019 року у сумі 38670 грн. та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 30939 грн., в тому числі за лютий 2019 року у розмірі 24823 грн., за квітень 2019 року у розмірі 6116 грн.

На підставі висновків акту перевірки, 14.04.2020 Головним управлінням ДПС у м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення:

№ 2, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 184 374,00 грн. та штрафних санкцій в сумі 46 094,00 грн.;

№ 2, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 267 751,00 гри. та штрафних санкцій в сумі 66 938,00 грн.;

№ 2, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 30 939,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою від 25.02.2020, в якій просив контролюючий орган скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 14.04.2020 №2, № 2 та №2.

За результатами розгляду скарги ТОВ «АРКТІМА» Державною податковою службою України прийнято рішення від 21.04.2020 №14347/6/99-00-08-05-01-06, яким податкові повідомлення-рішення від 14.04.2020 №2, № 2 та №2 залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Позивач, не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями звернувся з адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України встановлено, що об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно з пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за № 860/4153, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Пунктом 7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» встановлено, що визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи.

Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо).

Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів.

До складу інших операційних доходів включаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття тощо.

До складу фінансових доходів включаються дивіденди, відсотки та інші доходи, отримані від фінансових інвестицій (крім доходів, які обліковуються за методом участі в капіталі).

До складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.

Згідно з пунктом 6 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248, витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати: платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо; попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг; погашення одержаних позик; інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту); витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; балансова вартість валюти.

Поряд з цим, як передбачено, підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до підпункту «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податків з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

У силу положень підпункту «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту є податкова накладна, що видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Положеннями пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, наявність господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), призначених для використання у власній господарській діяльності платника податків, підтверджених сукупністю документів первинного бухгалтерського обліку, є визначальною умовою для виникнення у платника податку права на формування податкового кредиту та витрат.

Такі висновки кореспондують приписам пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, у силу якого для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Таким чином, обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість задекларованих у податковій звітності показників податкового кредиту та витрат первинними документами покладається на платника податків.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У свою чергу, під господарською операцією згідно статті 1 вказаного закону розуміється дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» (852-15), або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З огляду на викладене аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг, робіт) сум податку на додану вартість до податкового кредиту або ж формування валових витрат є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення перевірки контролюючим органом встановлена відсутність реального характеру господарських операцій позивача з ТОВ «Компанія-Тект» (код 42031680, попередня назва ТОВ «Добро-Буд Енерго») та ТОВ «ГДВ Трейд» (код 42247432, попередня назва ТОВ «Лофт Сервіс»).

ТОВ «АРКТІМА» здійснювало взаємовідносини з ТОВ «Добро-Буд Енерго» на підставі рахунку-фактури без укладання письмового договору.

Позивачем в підтвердження реальності здійснення господарської діяльності по взаємовідносинах із ТОВ «Добро-Буд Енерго» долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних № 21 від 20.09.2018, № 2710 від 29.11.2018, № 110 від 06.12.2018, № 110 від 06.12.2018, №122 від 19.12.2018, № 123 від 19.12.2018, № 124 від 19.12.2018, № 155 від 23.01.2019, № 155 від 23.01.2019, № 171 від 18.02.2019, № 178 від 27.02.2019, № 179 від 27.02.2019, № 180 від 27.02.2019, № 183 від 25.03.2019, № 194 від 25.03.2019, № 196 від 26.03.2019, № 196-1 від 26.03.2019, № 200 від 29.03.2019, № 220 від 17.04.2019, № 221 від 24.04.2019.

Відповідно до банківських виписок та бухгалтерських регістрів по рах. 63 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками», станом на 30.04.2019 з контрагентом ТОВ «Добро-Буд Енерго» обліковується дебіторська заборгованість в загальній сумі 183000 грн.

ТОВ «Компанія-Тект» (код 42031680) виписано на адресу ТОВ «АРКТІМА» наступні податкові накладні: №2 від 20.09.2018, №37 від 29.11.2018, №51 від 06.12.2018, №50 від 06.12.2018, №69 від 19.12.2018, №67 від 19.12.2018, №68 від 19.12.2018, №5 від 23.01.2019, №7 від 23.01.2019, №12 від 18.02.2019, №15 від 27.02.2019, №16 від 27.02.2019, №17 від 27.02.2019, №8 від 25.03.2019, №7 від 25.03.2019, №11 від 26.03.2019, №10 від 26.03.2019, №12 від 29.03.2019, №12 від 17.04.2019, №20 від 24.04.2019.

Вищезазначені документи підписані від імені директора ТОВ «Добро-Буд Енерго» Дехтярем Артемом Анатолійовичем (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Окрім того, з матеріалів справи вбачаєтеся, що у перевіряємому періоді ТОВ «АРКТІМА» здійснювало взаємовідносини з ТОВ «ГДВ Трейд» (попередня назва ТОВ «Лофт Сервіс») на підставі рахунку-фактури без укладання письмового договору.

Позивачем в підтвердження реальності здійснення господарської діяльності по взаємовідносинах із ТОВ «Лофт Сервіс» долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних № 10 від 30.10.2018, № 11 від 30.10.2018, № 19 від 06.11.2018, №127 від 15.11.2018, № 128 від 15.11.2018, № 129 від 15.11.2018, № 25 від 30.11.2018, № 60 від 01.03.2019, № 61 від 01.03.2019, № 74 від 13.03.2019, № 75 від 19.03.2019, № 75-1 від 19.03.2019, № 90 від 04.04.2019, № 94 від 11.04.2019, № 107 від 24.04.2019.

Відповідно до банківських виписок та бухгалтерських регістрів по рах. 63 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками», станом на 30.04.2019 з контрагентом ТОВ «Лофт Сервіс» обліковується дебіторська заборгованість в загальній сумі 53400 грн.

ТОВ «Лофт Сервіс» виписано на адресу ТОВ «АРКТІМА» наступні податкові накладні: №5 від 30.10.2018, №6 від 30.10.2018, №4 від 30.10.2018, №7 від 30.10.2018, №3 від 30.10.2018, №12 від 06.11.2018, №18 від 15.11.2018, №16 від 15.11.2018, №17 від 15.11.2018, №24 від 30.11.2018, №10 від 01.03.2019, №12 від 13.03.2019, №14 від 01.03.2019, №15 від 19.03.2019, №16 від 19.03.2019, №7 від 04.04.2019, №8 від 11.04.2019, №20 від 24.04.2019.

Вищезазначені документи підписані директором ТОВ «Лофт Сервіс» (код 42247432) - Дехтярем Олександром Володимировичем (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Разом з тим, в ході проведення перевірки контролюючим органом опрацьовано податкову інформацію по контрагенту ТОВ «Компанія-Тект» (код 42031680, попередня назва ТОВ «Добро-Буд Енерго») та встановлено, що ТОВ «Компанія-Тект» зареєстроване Оболонською районною державною адміністрацією в місті Києві 30.03.2018 за №0041099, а станом на 22.01.2020 перебуває на обліку в ГУ ДПС в Одеській області (Приморський район м.Одеси), основний вид діяльності ТОВ «Компанія-Тект» - 46.18-діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами.

Згідно проведеного аналізу Єдиного реєстру податкових накладних, придбання ТОВ «Компанія-Тект» реалізованих товарів на адресу ТОВ «АРКТІМА» не встановлено, у зв`язку з чим не можливо встановити джерело походження реалізованих ТОВ «Компанія-Тект» на адресу ТОВ «АРКТІМА» товарів.

За перевіряємий період директором/головним бухгалтером були - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Від оперативного управління ГУ ДФС у Київській області листом від 24.06.2019 № 5053/7/10-36-21-13 отримано протокол допиту свідка. Згідно протоколу ОУ ГУ ДФС у Київській області, ст.опероуповноваженим Прийтеко М.В. 06.05.2019 проведено допит ОСОБА_1 , який засвідчив, що відношення до господарсько-фінансової діяльності ТОВ «Компанія-Тект» (код 42031680) немає.

Також опрацьовано податкову інформацію по контрагенту ТОВ «ГДВ Трейд» (код 42247432, попередня назва ТОВ «Лофт Сервіс») та встановлено, що ТОВ «ГДВ Трейд» станом на 22.01.2020 перебуває на обліку в ГУ ДПС у Чернівецькій області (м.Чернівці); основний вид діяльності ТОВ «ГДВ Трейд» 46.18-діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами.

Остання звітність з ПДВ подана ТОВ «ГДВ Трейд» (код 42247432) за березень 2019 року. Фінансових звітів суб`єкта малого підприємництва за 2018 рік ТОВ «ГДВ Трейд» не подавало. Звітність подана ТОВ «ГДВ Трейд» (код 42247432) до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДПС у м.Києві за період з 01.09.2018 по 01.04.2019 та підписана від імені ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Станом на дату складення акта перевірки директором/головним бухгалтером ТОВ «ГДВ Трейд» (код 42247432) значиться ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Згідно проведеного аналізу Єдиного реєстру податкових накладних, придбання ТОВ «ГДВ Трейд» реалізованих товарів на адресу ТОВ «АРКТІМА» не встановлено, у зв`язку з чим не можливо встановити джерело походження реалізованих ТОВ «ГДВ Трейд» на адресу ТОВ «АРКТІМА» товарів.

Від оперативного управління ГУ ДФС у Київській області листом від 24.06.2019 № 5053/7/10-36-21-13 отримано протокол допиту свідка. Згідно протоколу ОУ ГУ ДФС у Київській області, ст. опероуповноваженим Прийтеко М.В. 06.05.2019 проведено допит ОСОБА_2 , який засвідчив, що відношення до господарсько-фінансової діяльності ТОВ «ГДВ Трейд» (код 42247432) немає.

Окрім того, за результатами аналізу інформації, яка міститься в Єдиному реєстрі судових рішень, а саме згідно ухвал по матеріалах досудового розслідування №0000013 від 21.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 Кримінального кодексу України, які стосуються ТОВ «Компанія-Тект» (код 42031680), до СУ ФР ГУ ДФС у Київській області надійшов лист ОУ ГУ ДФС у Київській області від 07.05.2019 №2427/10-36-21-13, який містить інформацію про створення невстановленими особами суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), а саме: ТОВ «Добро-Буд Енерго» (код 42031680), ТОВ «Лофт сервіс» (код 42247432) з метою прикриття незаконної діяльності щодо участі у злочинних схемах мінімізації податкових зобов`язань та ухилення від сплати податків підприємств реального сектору економіки. Згідно пояснення мешканця Білої Церкви ОСОБА 2 від 06.05.2019, він спростував свою причетність до створення, здійснення будь-якої діяльності ТОВ «Добро-Буд Енерго», складання та підписання будь-яких документів підприємства, назву цього підприємства та про те що він є його засновником, керівником та головним бухгалтером, він почув уперше від співробітників податкової міліції, у лютому 2017 року у нього були викрадено мопед, в якому знаходились його паспорт та ідентифікаційний код, при цьому він нікого ніколи не просив та не уповноважував робити будь-які дії, пов`язані з реєстрацію та діяльністю цього підприємства.

Під час огляду інформаційної автоматизованої бази «Податковий блок» 14.05.2019 встановлено, що під кодом значиться підприємство ТОВ «Компанія-Тект» (попередня назва ТОВ «Добро-Буд Енерго») та змінено юридичну адресу з м. Київ на м. Одесу та засновником став мешканець Грузії ОСОБА 3. Зазначені факти свідчать про вжиття особами, причетними до створення підприємства з ознаками фіктивності ТОВ «Добро-Буд Енерго» заходів щодо уникнення від законної відповідальності за скоєнні ними можливі кримінальні правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ «Добро-Буд Енерго» (код 42031680, нова назва ТОВ «Компанія-ТЕКТ»), ТОВ «Лофт сервіс» (код 42247432, нова назва ТОВ «ГДВ Трейд») пов`язані між собою та використовуються однією групою осіб з метою формування «схемного» податкового кредиту для суб`єктів господарювання реального сектору економіки. Вказані підприємства звітуються використовуючи одні IP-адреси операторів надання послуг.

Під час оглядів юридичних адрес ТОВ «Добро-Буд Енерго» (код 42031680, нова назва ТОВ «Компанія-Тект»), ТОВ «Лофт сервіс» (код 42247432, нова назва ТОВ «ГДВ Трейд») офісні, складські, торговельні, виробничі приміщення, їх службові особи, а також ознаки ведення фінансово-господарської діяльності не встановлені, що свідчить про наявність ознак фіктивності зазначених підприємств.

В результаті аналізу поданої податкової звітності ТОВ «Добро-Буд Енерго» (код 42031680, нова назва ТОВ «Компанія-Тект»), ТОВ «Лофт сервіс» (код 42247432, нова назва ТОВ «ГДВ Трейд»), зокрема Форми №1-ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» встановлено, що в обох підприємствах керівником та єдиним засновником є мешканець Грузії ОСОБА_4 (АДРЕСА1), що свідчить про відсутність необхідних умов для досягнення відповідних фінансових результатів в силу відсутності управлінського та технічного персоналу.

Також в результаті проведеного огляду наявної податкової інформації (даних податкових декларацій, податкових накладних, інших відомостей щодо платника) в Аналітично- інформаційних системах ДФС України АІС «Податковий Блок», АІС «Єдиний реєстр податкових накладних», щодо ТОВ «Добро-Буд Енерго» (код 42031680, нова назва ТОВ «Компанія-Тект») встановлено підміну номенклатури товару (невідповідність придбаних та реалізованих товарів) згідно зареєстрованих податкових накладних зазначеного підприємства, що свідчить про наявність ознак фіктивності ТОВ «Добро-Буд Енерго» (код 42031680, нова назва ТОВ «Компанія-Тект»), створеного з метою прикриття незаконної діяльності щодо безпідставного формування податкового кредиту з податку на додану вартість, ухилення від сплати податків та створення штучної видимості законності здійснення фінансово- господарських операцій підприємствам реального сектору економіки.

Також встановлено, що реквізити підприємств з ознаками фіктивності ТОВ «Добро-Буд Енерго» та ТОВ «Лофт сервіс» використовувались при оформленні первинної фінансово-господарської договірної та бухгалтерської документації щодо начебто здійснених господарських операцій з реалізації товарно-матеріальні цінності в адресу інших суб`єктів господарювання, що сприяло безпідставному формуванню їм податкового кредиту з ПДВ, та надавало можливість ухилятися від сплати податків. Проте, відображені в первинній бухгалтерській договірній та бухгалтерській документації товарно-матеріальні цінності, реалізація яких начебто мала місце, цими підприємствами не купувались та не вироблялись.

Враховуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги пояснення директора-засновника ТОВ «Компанія-Тект» ОСОБА_1 та директора-засновника ТОВ «ГДВ Трейд» ОСОБА_2 щодо непричетності їх до діяльності підприємств, відсутність фізичних можливостей у цих підприємств для вчинення задекларованих господарських операцій, дефектність документів, складених на адресу ТОВ «АРКТІМА», наявність матеріалів досудового розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, в яких фігурують вказані підприємства та які задіяні в протиправних фінансово-економічних механізмах, суд погоджується з контролюючим органом про те, що за реалізацією товару оформлювались лише окремі первинні документи з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій, наслідком чого є отримання ТОВ «АРКТІМА» необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з ПДВ.

Дослідивши наявні у справі докази, виходячи з аналізу наведених норм законодавства, суд зазначає, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Позивачем в підтвердження реальності здійснення спірних господарських операцій не надано до суду рахунків-фактури, складених з ТОВ «Добро-Буд Енерго» та ТОВ «Лофт сервіс».

У наданих копіях видаткових накладних, які складені нібито за наслідками таких операцій не вказано на підставі чого вони складені, не зазначено реквізитів рахунків-фактури.

Суд зазначає, що видаткові накладні не підтверджують факт передачі товару від вищезазначених контрагентів-постачальників до ТОВ «АРКТІМА», оскільки дефектність первинних документів підтверджується відсутністю товару (непідтвердження його джерела походження), відсутністю трудових та матеріальних ресурсів та фактичного змісту операції.

В той же час, сукупність наданих суду фінансово-господарських документів не дає суду можливості встановити реальний характер виконання сторонами договорів надання послуг, виконання робіт, а також взятих за ними на себе зобов`язань.

У взаємозв`язку з наведеним суд також враховує, що наявність оплати на користь контрагентів сама по собі не є підтвердженням фактичного здійснення операцій та в даному випадку самостійною підставою для формування спірних сум податкових вигод, оскільки, крім іншого, рух цих коштів, виходячи з вищенаведеного, не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю підприємств - учасників спірних операцій та не відповідає статутній діяльності цих підприємств.

Суд вважає за необхідне також звернути увагу на правову позицію Верховного суду України, неодноразово викладену у своїх постановах, зокрема від 19 квітня 2016 року (№ 21-4985а15), від 05 березня 2012 року (№ 21-421а11), яка підтримана неодноразово Верховим Судом, згідно якої господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

У постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року по справі №804/1053/17 та Верховного Суду України від 05 березня 2012 року № 21-421а11, від 01 грудня 2015 року № 21-1661а15, від 02 грудня 2015 року № 21-3849а15 зазначено, що податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум податку на додану вартість до податкового кредиту є безпідставним.

З урахуванням наведеного у сукупності суд приходить до висновку, що за спірними операціями лише оформлялись окремі первинні документи та податкові накладні без фактичного виконання контрагентами обумовлених операцій, чим створювалась видимість (зовнішні ознаки) реального здійснення операцій та правомірності формування спірних сум, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованих податкових вигод, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність у позивача підстав для формування податкового обліку за вищезазначеними господарськими операціями.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, з урахуванням вищенаведеного, відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи наведене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, оскільки позивачем не доведено суду достовірності своїх доводів, які покладені в основу позову, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволенню.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «АРКТІМА» (03194, м. Київ, бул. Кольцова, 11-А, кв. 49, ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Шулежко