Справа № 480/2850/21
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 р. Справа № 480/2850/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської міської ради на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.11.2021, головуючий суддя І інстанції: О.М. Кунець, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 11.11.21 по справі № 480/2850/21

за позовом ОСОБА_1

до Сумської міської ради

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача - Сумської міської ради в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Сумської міської ради №841-МР від 31.03.2021р. «Про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні її в оренду за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2000 га» (кадастровий №:22:026:0002).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 14 квітня 2017 року на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого Кирилюком Д.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за р.№858, ОСОБА_1 набув у власність нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , у складі нежитлового приміщення АЗС№8, замощення, бортів, а, також, комунікацій, обладнання та устатковання, розташованого на земельній ділянці, площею 0.25 га, згідно п.1.8 Договору. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним №01, згідно Витягу №85103123 від 14.04.2017р.

В подальшому, згідно рішення Сумської міської ради від 23.05.2018 року №3503-МР позивачу було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою на відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,25 га у користування ОСОБА_1 .

На підставі вищевказаного рішення Сумської міської ради, ПП «Мегаполіс» було розроблено проект землеустрою щодо відведення в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,2 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку), за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач звертає увагу суду на те, що проект землеустрою щодо відведення в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,2 га було погоджено Управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради згідно висновку №530/08.01-14 від 2 вересня 2019 року. Крім того, вказаний проект землеустрою було погоджено державною експертизою, проведеною Міськрайонним управлінням у м.Суми та Сумському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області відповідно до висновку від 17.09.2019 року №9067/82- 19, на підставі чого було сформовану земельну ділянку, внесено відповідні відомості до Державного земельного кадастру та присвоєно кадастровий № :22:026:0002.

12 листопада 2019 року ОСОБА_1 було подано заяву до Сумської міської ради на затвердження проекту землеутрою та надання в оренду земельної ділянки.

23 січня 2020 року вищевказану заяву було розглянуто на засіданні постійної комісії з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин.

Згідно вказаного протоколу №182 від 23.01.2020 року комісією було ухвалено рішення про затвердження проекту землеустрою та надання ОСОБА_1 в оренду строком на 5 років вищезазначеної земельної ділянки за кадастровим № :22:026:0002. площею 0,20 га та ініційовано розгляд даного питання на сесії Сумської міської ради.

Вказане питання не було розглянуто на черговій сесії Сумської міської ради і повернуто на повторний розгляд до постійної комісії.

04.06.2020 року відбулося засідання постійної комісії, яка повторно розглянула питання затвердження проекту землеустрою та надання ОСОБА_1 в оренду зазначеної вище сформованої земельної ділянки, проект землеустрою щодо відведення якої було погоджено у встановленому законом порядку, але в супереч нормам Земельного кодексу України, було ухвалено нове рішення про відкладення розгляду цього питання у зв`язку з наявністю ознак незаконної реєстрації нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , на праві власності та знаходиться на цій земельній ділянці, що підтверджується протоколом №195 від 04.06.2020р.

На останьому засіданні постійної комісії, що відбулося 11 січня 2021 року, було ухвалено нове рішення, яким відмовили ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою та ініціювали розгляд даного питання на сесії Сумської міської ради, (протокол №3 від 11.01.2021р.).

31 березня 2021 року рішенням Сумської міської ради №841-МР було відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні її в оренду за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2000 га.

Позивач вважає зазначене рішення Сумської міської ради необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню з посиланням на те, що частиною 15 ст. 123 ЗК України визначена лише одна підстава відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме - невідповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів Інших підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою законодавством не встановлено.

Однак, позивач акцентує увагу суду на тому, що Сумська міська рада відмовила ОСОБА_1 з підстав, не передбачених законом, тобто діяла всупереч ст. 19 Конституції України.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Сумської міської ради №841-МР від 31.03.2021р. «Про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні її в оренду за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2000 га» (кадастровий №:22:026:0002).

Зобов`язано Сумську міську раду повторно розглянути подану ОСОБА_1 заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні її в оренду за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2000 га» (кадастровий №:22:026:0002) та прийняти відповідне рішення щодо проекту землеустрою, з врахуванням правової позиції суду, викладеної у мотивувальній частині рішення суду.

Стягнуто з Сумської міської ради (40000, м.Суми, проща Незалежності, 2, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що відповідно до ч. 1 п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключною компетенцією міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Вимогою ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема, на землю.

Відповідно до п а) ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Відповідач зазначає, що положеннями ст.80 Земельного кодексу України визначено, що територіальна громада міста є суб`єктом права власності на землі комунальної власності та реалізує його через органи місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 2 ст. 125 Земельного кодексу України, до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Власник земельної ділянки або землекористувач, відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків.

Скаржник звертає увагу, що об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці комунальної власності Сумської міської територіальної громади.

Наголошує, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме-майно (наявна в матеріалах справи), об`єкт нерухомості реєстраційний номер 01 визначений як нежитлове приміщення, загальна площа 269,6 м2 матеріали стін цегляні, що спростовує аргументи Позивача, викладені у відповіді на відзив, про те, що нежитлове приміщення залишилось у первісних межах, а корисна площа нерухомого майна збільшилась саме за рахунок капітального ремонту навісу.

Також апелянт вказує, що матеріали справи не містять доказів про те, що в результаті заміни металевих конструкцій та закриття усіх боксів профнастилом навіс набув ознак капітальності, введений в експлуатацію згідно з вимогами чинного законодавства України, за рахунок чого збільшена загальна площа нежитлового приміщення.

Отже, на думку відповідача, позивач отримав дозвіл власника земельної ділянки на розробку проекту землеустрою щодо відведення запитуваної земельної ділянки під нежитловим приміщенням загальною площею 25,7 м2, далі з порушенням законодавства у сфері будівельної діяльності та державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вніс зміни до відповідного Державного реєстру стосовно площі нежитлового приміщення та замовив проект землеустрою щодо відведення запитуваної земельної ділянки уже під нежитлове приміщення площею 293,85 м2 (оригінал проекту землеустрою перебуває у Державному фонді документації Держгеокадастру), який і подав на розгляд та затвердження апелянту.

Крім того зазначає, що судом першої інстанції знехтувано правом власності апелянта на землю та, серед іншого, порушено норму ч. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», де зазначено, що право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів.

Позивач надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому заперечує проти обставин зазначених в апеляційній скарзі, вважає вимоги апеляційної скарги необгрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами у зв`язку з чим не підягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі ч.6 ст.123 Земельного Кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про надання земельної ділянки у користування, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи.

Позивач зазначає, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного Кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо Державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Звертає увагу, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 01 міститься актуальна інформація про зареєстроване нежитлове приміщення. загальна площа 269,6 кв.м. у складі: нежитлове приміщення літ."А-1", площею 25,7 кв.м., асфальтове замощення, літ. "1", навіс, літ. Н-1, навіс, літ. Н-2, навіс, літ.Н-3, борти, літ. "II", огорожа, літ. "III", у відповідності до витягу з Державного оеєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень №146865011 від 26.11.2018 року, що міститься у матеріалах справи.

Також позивач у відзиві на апеляційну скаргу наголошує на тому, що не підтвердженні жодними наявними у справі доказами твердження апелянта, що державна реєстрація змін до відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, в частині збільшення загальної площі, відбулася з порушенням чинного законодавства і є незаконною, однак Наказом Міністерства юстиції України №2925/7 від 18.08.2021 року було відмовлено у задоволенні скарги вх.№20489-26-20 від 22.09.2020 Сумської міської ради на рішення державних реєстраторів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Бурбики Т.А., що спростовує твердження апелянта щодо незаконності державної реєстрації.

На думку позивача, відповідач не довів правомірності прийнятого рішення №841-МР від 31.03.2021, не надав належних доказів на підтвердження його законності.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 14 квітня 2017 року на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого Кирилюком Д.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за р.№858, ОСОБА_1 набув у власність нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , у складі нежитлового приміщення АЗС№8, замощення, бортів, а, також, комунікацій, обладнання та устатковання, розташованого на земельній ділянці, площею 0.25 га, згідно п.1.8 Договору. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним №01, згідно Витягу №85103123 від 14.04.2017 р.

При укладенні договору купівлі-продажу, до Позивача перейшло право користування земельною ділянкою, загальною площею 0,25 га з кадастровим №:22:040:0007, про що було зазначено в п.п. 1.8. договору купівлі - продажу, з посиланням на ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 120 Закону України внаслідок набуття права власності ОСОБА_1 отримав право користування земельною ділянкою, на якій розташоване вказане майно.

Статтею 123 ЗК України встановлений порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.

Так, ч.І вищевказаної статті встановлено, що надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі формування нової земельної ділянки.

Відповідно до ч.2 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Згідно ч.3 цієї ж статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Зважаючи на те, що вищевказана земельна ділянка була вже сформована та мала присвоєний кадастровий №:22:040:0007, Позивач звернувся до Сумської міської ради зі зверненням про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення її меж в натурі (на місцевості), про що Відповідачем було ухвалене відповідне рішення №2637-МР від 28.09.2017 року (а.с.70,71), але у зв`язку з віднесенням її до архівних, Позивач був змушений звернутись до Відповідача повторно для розробки проекту землеустрою для відведення земельної ділянки в оренду.

08 листопада 2017 року Позивач звернувся до Сумської міської ради з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки в оренду, на що отримав позитивне рішення Відповідача від 23.05.2018 року №3503-МР (а.с. 15).

На підставі вищевказаного рішення Сумської міської ради, ПП «Мегаполіс» було розроблено проект землеустрою щодо відведення в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,2 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку), за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.4 ст. 123 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Частиною 1,2 ст. 186-1 ЗК України встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Згідно з ч.5 ст. 186-1 ЗК України органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Проект землеустрою щодо відведення в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,2 га було погоджено Управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради згідно висновку №530/08.01-14 від 2 вересня 2019 року.

Крім того, вказаний проект землеустрою було погоджено державною експертизою, проведеною Міськрайонним управлінням у м.Суми та Сумському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області відповідно до висновку від 17.09.2019 року №9067/82- 19, на підставі чого було сформовану земельну ділянку, внесено відповідні відомості до Державного земельного кадастру та присвоєно кадастровий № :22:026:0002 (а.с.16,17).

Частиною 12 ст. 123 ЗК України встановлено, що рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються, зокрема:

- затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання.

12 листопада 2019 року ОСОБА_1 було подано заяву до Сумської міської ради на затвердження проекту землеутрою та надання в оренду земельної ділянки.

23 січня 2020 року вищевказану заяву було розглянуто на засіданні постійної комісії з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин, природокористування та екології Сумської міської ради (далі -комісія), що підтверджується протоколом №182 від 23.01.2020 року.

Згідно вказаного протоколу №182 від 23.01.2020 року комісією було ухвалено рішення про затвердження проекту землеустрою та надання ОСОБА_1 в оренду строком на 5 років вищезазначеної земельної ділянки за кадастровим № :22:026:0002. площею 0,20 га та ініційовано розгляд даного питання на сесії Сумської міської ради.

Вказане питання не було розглянуто на черговій сесії Сумської міської ради і повернуто на повторний розгляд до постійної комісії.

04.06.2020 року відбулося засідання постійної комісії, яка повторно розглянула питання затвердження проекту землеустрою та надання ОСОБА_1 в оренду зазначеної вище сформованої земельної ділянки, проект землеустрою щодо відведення якої було погоджено у встановленому законом порядку, але в супереч нормам Земельного кодексу України, було ухвалено нове рішення про відкладення розгляду цього питання у зв`язку з наявністю ознак незаконної реєстрації нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , на праві власності та знаходиться на цій земельній ділянці, що підтверджується протоколом №195 від 04.06.2020р.

На засіданні постійної комісії 11 січня 2021 року, було ухвалено нове рішення, яким відмовили ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою та ініціювали розгляд даного питання на сесії Сумської міської ради, (протокол №3 від 11.01.2021 року).

31 березня 2021 року рішенням Сумської міської ради №841-МР було відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні її в оренду за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2000 га (а.с.24).

Позивач не погодившись з даним рішенням звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що рішення Сумської міської ради №841-МР від 31.03.2021р. «Про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні її в оренду за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2000 га» (кадастровий №:22:026:0002) є необґрунтованим, безпідставним і, відповідно таким, що підлягає скасуванню, оскільки порушує положення ч.15 ст.123, ч.8 ст.186 Земельного кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Приписами ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель врегульовано Земельним кодексом України (надалі ЗК України).

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Водночас, ухвалення рішення є результатом певної правової процедури, яка йому передує.

Частиною 1 статті 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Так, відповідно до приписів ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Положеннями ст.123 Земельного кодексу України встановлено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування та відповідно до ч.15 вказаної статті визначена лише одна підстава відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме - невідповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Колегія суддів звертає увагу, що інших підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою законодавством не встановлено.

Однак Сумська міська рада відмовила ОСОБА_1 з підстав, не передбачених законом, тобто діяла всупереч ст. 19 Конституції України.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів встановила, що у спірному рішенні Сумської міської ради від 31 березня 2021р. №841-МР позивачу було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні її в оренду з посиланням на невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а саме: реєстрація права власності на об"єкт нерухомого майна відбулася з чисельними порушеннями вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (в редакції постанови КМУ від 23.08.2016р. №553).

Однак, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що чинним законодавством передбачена єдина підстава для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме - невідповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Тоді як у оскаржуваному рішенні відповідач не зазначає в чому саме полягає невідповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Щодо посилання відповідача на спірні питання стосовно реєстрації права власності на нерухоме майно після його реконструкції, слід зазначити, що не є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою і наданні земельної ділянки в користування, оскільки вони розглядаються в порядку, встановленому законодавством у сфері реєстрації речових прав на нерухоме майно, а не у відповідності до земельного законодавства.

Крім того, слід погодитися з позицією позивача про те, що стверджуючи про порушення позивачем норм ДБН при реконструкції об"єкту нерухомого майна, відповідачем не надано належних доказів вжиття заходів будь-яких заходів правового реагування.

Доводи скаржника про те, що позивачем самовільно захоплено земельну ділянку внаслідок реконструкції нежитлового приміщення, колегія суддів вважає недоречним та безпідставним у зв`язку з тим, що дана обставина не підтверджена належними та допустимими доказами та не є предметом дослідження у даній справі (спірне рішення міської ради про відмову у затвердженні проекту землеустрою було прийнято з урахуванням інших обставин).

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно ознак незаконної реєстрації об`єкта нерухомого майна, колегія суддів вважає, що дана обставина взагалі не стосується предмета доказування, що вказує на неналежність цього письмового доказу в силу ст. 73 КАС України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Сумської міської ради №841-МР від 31.03.2021р. «Про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні її в оренду за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2000 га» (кадастровий №:22:026:0002) є необґрунтованим, безпідставним і, відповідно таким, що підлягає скасуванню, оскільки порушує положення ч.б, 15 ст. 123, ч. 8 ст. 1861 Земельного кодексу України.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Сумську міську раду повторно розглянути подану позивачем заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні її в оренду за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2000 га» (кадастровий №:22:026:0002), з врахуванням правової позиції суду, викладеної у мотивувальній частині рішення суду з огляду на наступне.

Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

За унормуванням ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Таким чином, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції обрав належний спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання Сумської міської ради повторно розглянути подану позивачем заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні її в оренду за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2000 га» (кадастровий №:22:026:0002), з врахуванням правової позиції суду, викладеної у мотивувальній частині рішення суду.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, аналізуючи наведені норми права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність визнати протиправним та скасувати рішення Сумської міської ради №841-МР від 31.03.2021р. Про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні її в оренду за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2000 га» (кадастровий №:22:026:0002) та зобов`язати Сумську міську раду повторно розглянути подану ОСОБА_1 заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні її в оренду за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2000 га» (кадастровий №:22:026:0002) та прийняти відповідне рішення щодо проекту землеустрою, з врахуванням правової позиції суду, викладеної у мотивувальній частині рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 року по справі №480/2850/21 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сумської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 по справі № 480/2850/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя З.О. Кононенко
Судді О.М. Мінаєва В.А. Калиновський