Справа № 457/532/22
Суддя: Марчук В. І.
Дата ухвалення: 2022-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 457/532/22
провадження №2-а/457/6/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2022 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Мазурик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Трускавецького ВП № 2 Дрогобицького РВП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Трускавецького ВП № 2 Дрогобицького РВП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Позов мотивований тим, що 13.07.2022 року до неї підійшов працівник поліції та попросив її пред`явити йому посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль, пояснивши їй що вона здійснила в`їзд в зону дії знаку 3.21. На її запитання про те чи у поліцейського є докази того що саме вона здійснила в`їзд в зону дії знаку, поліцейський пояснив що немає значення так як автомобіль уже знаходиться в зоні дії знаку, натомість в наказному тоні сказав пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію Т.З. для складання постанови про вчинення адміністративного правопорушення. Нею було пред`явлено посвідчення водія, для встановлення її особи та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, з метою не провокувати конфлікт. Взявши її документи інспектор, пішов до свого службового авто для складання постанови в справі про адміністративне правопорушення. Отже постановою серії ЕАР № 5605834 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 13.07.2022 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. за порушення передбачене ч. 1ст. 122 КУпАП. З фабули даної постанови вбачається, що 13.02.2022 року в 12 год. 52хв. в м. Борислав (хоча подія мала місце в м. Трускавець) по вул. Степана Бандери 1, водій здійснила в`їзд в зону дії знаку 3.21 в`їзд заборонено чим порушив п. 8.4.в ПДР. В усному поясненні вона заперечила факт вказаний в постанові, оскільки він не відповідав дійсності, так як вона не здійснювала в`їзд в зону дії знаку, а просто забирала автомобіль який був припаркований іншою особою, проте поліцейський сказав, що треба підписати постанову і вона буде мати можливість її оскарження в суді. Незважаючи на її невизнання правопорушення, поліцейський відділення поліції №2 Дрогобицького районного відділу Поліції у Львівській області лейтенантом поліції Коваль Іриною Анатоліївною вже було винесено постанову, про притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення передбачене ч.2 ст. 121 КУпАП. Звинесеною постановою вона не погоджується, вважає, що вона винесена необ`єктивно, не з`ясувавши всіх обставин справи, без врахувань її пояснень, з абсолютним недотриманням процедури розгляду постанови, а тому має бути скасована. Просить скасувати постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача не надав до суду відзив на позовну заяву, а також не надав жодних матеріалів фото- чи відео зйомки вчиненого правопорушення або інших доказів, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого рішення.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Згідно з постановою серії ЕАР № 5605834 від 13 липня 2022 року,на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді 340 гривень штрафу, за вчинення правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 122 КУпАП. Правопорушення полягало в тому, що 13.07.2022 року о 12 год. 52 хв. в м. Борислав (хоча подія мала місце в м. Трускавець) водійка здійснила в`їзд в зону дії знаку 3.21, чим порушила п. 8.4.в ПДР України. Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст.62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 06 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24 листопада 2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини позивача в матеріалах справи відсутні

Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дрожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно дост. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

З наведених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не доведена, прийняте рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності є необґрунтованим та передчасним, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, тому постанову ЕАР № 5605834 від 13 липня 2022 року слід скасувати.

Керуючись статтями 2,77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Постанову серії ЕАР № 5605834 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 13.07.2022 року, винесену щодо ОСОБА_1 скасувати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому ст.ст. 288, 297 КАС України.

Суддя: В. І. Марчук