Справа № 640/23035/21
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2022-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2022 року м. Київ № 640/23035/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДПС у м. Києві
до ОСОБА_1
простягнення податкового боргу,-
В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДР: 44116011) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), в якому просить суд стягнути податковий борг у розмірі 774 244,02 грн. (орендна плата за землю; код платежу 18010900).

Позиція позивача.

Вказана заборгованість, як зазначає позивач, виникла на підставі податкових повідомлень-рішень:

№79064-1305-2659 від 27.04.2018 на суму 198232,47 грн., яке вручене за податковою адресою 05.07.2019,

№-2615 від 18.06.2019 на суму 297348,70 грн. (за 2019), яке вручене за податковою адресою 18.09.2019,

№77766-3313-2615 від 07.04.2020 на суму 278662,85 грн. (за 2020), яке вручене за податковою адресою 11.06.2020.

Як наслідок, оскільки податкові зобов`язання не були сплачені, визначені у ППР суми набули статусу податкового боргу та 14.01.2019 контролюючим органом було сформовано податкову вимогу № 26276-17, яка була вручена за податковою адресою відповідача 07.02.2019.

Позивач вважає, що оскільки податковий борг не сплачений, він підлягає стягненню за рішенням суду.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою судді від 15.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, що стосується і юридичних осіб.

Відповідно до положень п.16.1 ПК України платники податків зобов`язані: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з положеннями ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з п.38.1 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

У свою чергу, відповідно до:

п/п. 14.1.157. ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності;

п/п. 14.1.156. ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

У взаємозв`язку з наведеним, слід зазначити, що відповідно до п/п. 14.1.147. ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Що стосується орендної плати за землю, слід зазначити, що відповідно до п/п. 14.1.136. ПК України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік (п. 285.1. ПК України).

Враховуючи відсильні положення п. 288.7 ПК України, слід додати, що відповідно до п/п. 286.5. ПК України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Відповідно до п. 287.5. ПК України (з урахуванням п. п. 288.7 ПК України) податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

У свою чергу, відповідно до п. 58.3. ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу.

У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Відтак, у даному випадку за три податкові періоди контролюючим органом було сформовано три ППР, які направлені за податковою адресою відповідача (останньою відомою адресою відповідача) та вручені за зазначеною адресою.

Однак, протягом 60 днів з дати їх вручення кошти до бюджету не надійшли.

При цьому, матеріали справи не містять доказів оскарження чи скасування вищезгаданих ППР. Суд водночас звертає увагу на те, що правомірність вищезгаданих ППР не є предметом спору у даній справі, оцінка правомірності вказаних ППР знаходиться поза межами компетенції у даній справі. Зустрічний позов з цього приводу не заявлявся.

Відповідно до п/п. 14.1.175. ПК України «податковий борг» - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи строк, визначений у п. 287.5. ПК України для сплати зобов`язань, який сплив, а також те, що ці податкові зобов`язання не були сплачені у цей строк, як і те, що ППР не було оскаржене, вказані податкові зобов`язання набули статусу податкового боргу.

Пунктом п. 59.1. ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.3. ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5. ПК України).

У даному випадку, контролюючим органом 14.01.2019 складено податкову вимогу № 26276-17 на суму існуючого на той час суму податкового боргу, яка вручена за податковою адресою відповідача (останньою відомою адресою відповідача) 17.02.2019.

Між тим, вжиті заходи не призвели до погашення податкового боргу.

При цьому, матеріали справи не містять відомостей про оскарження чи скасування податкової вимоги.

У свою чергу, відповідно до п. 87.11. ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Відповідно до п.95.1 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з п.95.2 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через (на час виникнення спірних відносин) 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п.95.3 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

В контексті наведеного слід додати, що згідно із п. 41.2 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відтак, з урахуванням наведеного вимоги органу стягнення є правомірними та підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи обліковими та довідковими матеріалами підтверджено виникнення податкових зобов`язань, їх належне оформлення, несплата податкових зобов`язань та виникнення податкового боргу, що оформлено податковою вимогою, який (борг) на час звернення до суду не переривався сплатою та не був сплачений, як підтверджено під час розгляду справи і вжиття контролюючим органом залежних від нього дій та заходів, виконання визначених ПК України процедур, які передують зверненню до суду.

Додатково слід додати, що відповідно до абзацу десятого пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України (в редакції на час звернення до суду) на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу, що враховується і судом у даній справі.

Враховуючи викладене, а також відсутність даних щодо сплати станом на день прийняття рішення у справі боргу, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; код ЄДР ВП 44116011) задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) податковий борг у розмірі 774 244,02 грн. (орендна плата за землю; код платежу 18010900).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Днем вручення процесуальних документів в електронній формі є день отримання судом повідомлення про доставлення документів на офіційну електронну адресу особи (п. 2 ч. 6 ст. 251 КАСУ), якою є (п. 5.8. Положення про ЄСІТС від 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21): сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів або адреса електронної пошти, з якої надійшли до суду документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом (п. 59 «Перехідні положення»).

Зважаючи на Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затверджене рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21, в електронній формі апеляційні скарги подаються безпосередньо до апеляційного суду.

Суддя О.А. Кармазін