Справа № 260/1437/22
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2022-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/1437/22 пров. № А/857/9033/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

за участю секретаря судового засідання Хомича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Київської митниці на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 року, прийняте суддею Рейті С.І. в м.Ужгород, повний текст складено 23 травня 2022, у справі № 260/1437/22 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕН ФРУІТ" до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

в квітні 2022, товариство з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕН ФРУІТ" звернулося до суду з позовом до Київської митниці Держмитслужби, в якому просить визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості № UA100330/2021/000206/2 від 07.12.2021 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100330/2021/010352 від 07.12.2021 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що з метою митного оформлення товару, 07.12.2021 року ТОВ "ГОЛДЕН ФРУІТ" подано до Київської митниці Держмитслужби митну декларацію № UA100330/2021/340938, в якій митна вартість товару визначена 11343,20 доларів США. Для підтвердження заявленої митної вартості були подані всі передбачені ст. 53 Митного кодексу України документи. Вказані документи не містять розбіжностей, ознак підробки, відомості яких узгоджуються один з одним, однак всупереч діючим нормам митного законодавства, відповідач відмовив у оформленні товару та прийняв рішення про коригування митної вартості такого. Вважає, що таке рішення суб`єкта владних повноважень є протиправним, оскільки воно не містить відомостей щодо інформації та джерел, що були використані при його прийнятті.

Зазначає, що неповідомлення (не доведення) до відома декларанта про неможливість перевірки конкретної інформації на підставі поданих документів, вказує на незаконність вимоги митного органу про надання додаткових документів та в подальшому прийняття рішення про коригування митної вартості.

Рішенням Закарпатського оружного адміністративного суду від 19 травня 2022 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA100330/2021/000206/2 від 07.12.2021 року.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови Київської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100330/2021/010352.

Не погодившись із цим рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що причинами, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано є: неподання декларантом всіх запрошених документів; відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, що не дає можливості митному органу перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі.

Разом з тим, митним органом проведено порівняння рівня заявленої митної вартості з рівнями митної вартості ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та з довідковою інформацією, та встановлено заниження заявленого рівня митної вартості, що суперечить поняттю дійсної вартості товару. За результатами проведеного порівняння встановлено, що у митного органу наявна інформація щодо рівня митної вартості ідентичних товарів за вищими рівнями митної вартості. Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МК України.

Джерело інформації: митні декларації № UA500100/2021/208900 від 26.10.2021 року, № UA100320/2021/245064 від 03.11.2021 року № UA500100/2021/211152 від 10.11.2021 року, № UA500100/2021/210276 від 04.11.2021 року, № UA500100/2021/209657 від 30.10.2021 року.

Враховуючи вищевикладене та те, що декларантом не надано у повному обсязі додаткові документи, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 07.12.2021 № UA100330/2021/000206/2 за резервним методом відповідно до статті 64 Кодексу.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу відповідача просить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника відповідача, який просить задоволити апеляційну скаргу, представника позивача, який просить залишити без змін рішення суду, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 06.10.2020 року між AKAN NARENCIYE YAS SEBZE VE MEYVE GIDA NAKLIYAT SOGUK HAVA DEPOSU TICARET SAN LTD STI (постачальник) та ТОВ "ГОЛДЕН ФРУІТ" (Покупець) укладено Контракт № 69 про поставку свіжих фруктів (а.с.32-39).

Відповідно до пп. 2.1 вказаного контракту, постачальник зобов`язується поставити і передати товар - свіжі фрукти, що виробляються виробником покупцю, а покупець зобов`язується прийняти такий товар на умовах та положеннях контракту.

Поставка товару здійснюється партіями, які формуються за замовленням покупця і вказуються в інвойсах, що виставляються на кожну партію товару, в яких вказані опис товару, його асортимент, вимоги до якості, кількості, одиниці виміру, ціна за одиницю виміру товару, умови поставки і оплати товару, строки поставки, загальна вартість партії товару (п. 2.2 контракту).

Пунктом 3.1 контракту передбачено, що ціна товару вказану в інвойсах, які виставляються на кожну партію товару. Ціна товару може змінюватися протягом строку дії контракту. Нові ціни можуть бути встановлені на підставі письмової домовленості між сторонами.

Відповідно до п. 3.3 контакту, загальна вартість такого складає 3000000,00 дол. США.

Згідно п. 4.1 контракту доставка товару здійснюється на підставі усної домовленості сторін у відповідності до вимог міжнародних правил ІНКОТЕРМС-2010 і вказується в інвойсах.

Вартість товару оплачується покупцем на умовах, обумовлених сторонами, вказується в інвойсах. При цьому можлива відстрочка платежу на строк не більше ніж 20 календарних днів (п. 6.1 контракту).

На підставі укладеного контракту та інвойсу № АКА695, 07.12.2021 року ТОВ "ГОЛДЕН ФРУІТ" придбало продукти рослинного походження: лимони (6770 кг), гранати (1570 кг), грейпфрути (1780 кг), апельсини (85070 кг), мандарини (3560 кг).

Згідно інвойсу № АКА695 вказано умову поставки FOB-MERCIN (Турція).

З метою здійснення митного оформлення придбаного товару ТОВ "ГОЛДЕН ФРУІТ" подало до Київської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію № UA100330/2021/340938, відповідно до якої митна вартість визначена за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), в сумі 11343,20 дол. США.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною контракту разом з митною декларацією було подано: 1) рахунок-фактура (інвойс) № АКА695 від 25.11.2021 року, 2) коносамент ISB0824471 від 30.11.2021 року, 3) автотранспортна накладна № 375 від 06.12.2021 року, 4) фіто-санітарний сертифікат ЕС/TR А 4623443 від 26.11.2021 року, 5) сертифікат про походження товару № FF 0048033 від 25.11.2021 року, 6) документ, що підтверджує вартість перевезення товару UAIM0371512 від 02.12.2021 року, 7) зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються № 69 від 06.10.2020 року, 8) договір (контракт) перевезення № 1812 від 11.01.2017 року, 9) інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів № 7936350, 10) митну декларація UA100330.2021.340938 від 07.12.2021 року.

З метою отримання додаткової інформації щодо підтвердження заявленої митної вартості товару Київською митницею Держмитслужби надіслано ТОВ "ГОЛДЕН ФРУІТ" електронний запит з проханням надати додаткові документи: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення з перекладом згідно ст. 254 МКУ; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На виконання вищезазначеного запиту, декларантом подано наступні документи: проформу інвойс; копію експортної декларації відправника; для підтвердження митної вартості надано банківський платіжний документ.

За результатами розгляду поданих декларантом документів Київською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA100330/2021/000206/2 від 07.12.2021 року із застосуванням резервного методу, згідно з яким скоригована митна вартість товару визначена в розмірі 23573,50 дол. США. Зазначена митна вартість ґрунтується на раніше визнаних митними органами митних вартостях, а саме: № UA500100/2021/208900 від 26.10.2021 року, № UA100320/2021/245064 від 03.11.2021 року № UA500100/2021/211152 від 10.11.2021 року, № UA500100/2021/210276 від 04.11.2021 року, № UA500100/2021/209657 від 30.10.2021 року.

Прийняте Київською митницею Держмитслужби рішення аргументоване відсутністю документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Також, у зв`язку з винесеним рішення про коригування митної вартості товарів Київською митницею Держмитслужби відмовлено ТОВ "ГОЛДЕН ФРУІТ" в митному оформленні товарів, про що складено картку відмови № UA100330/2021/010352.

Вважаючи такі рішення митного органу протиправними, прийнятими всупереч норм митного законодавства та такими, що порушують його права, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду про їх скасування.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що подані товариством документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а відповідачем в свою чергу не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару.

Відповідно ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (ст.49 МК України).

Стаття 51 МК України регулює питання визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, згідно частини 1 митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.51 МК України, митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ст.52 МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Таким чином, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 Митного кодексу України).

Крім цього, відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 54 цього Кодексу, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: - невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; - неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 зазначеного Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; - невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 зазначеного Кодексу; - надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Водночас, наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Судом встановлено, що відповідно до оскарженого рішення про коригування митної вартості від 07.12.2021 року № UA100330/2021/000206/2, підставою для невизнання заявленої декларантом митної вартості та її коригування вказано невідповідність вартості товару, який надійшов на митну територію України, рівню вартості подібних та аналогічних товарів.

В обґрунтування причин неможливості визнання заявленої декларантом митної вартості відповідач послався на неподання декларантом всіх запрошених документів; відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості; наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, що не дає можливості митному органу перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі.

Разом з тим, відповідно до норм статей 51-58 МК України, самої констатації суб`єктом владних повноважень наявних у нього сумнівів щодо вартості товарів недостатньо для прийняття рішення про коригування такої вартості, вказаний сумнів повинен бути обґрунтований з покликанням на інформацію, яка стала підставою його виникнення.

Зі змісту рішення про коригування митної вартості від 07.12.2021 року, вбачається, що відповідач, обґрунтовуючи застосування другорядного методу для визначення митної вартості задекларованого позивачем товару, обмежився лише посиланням на номер та дату митних декларацій (наявна в митному органі цінова інформація за фактами митних оформлень, що наявна в АСМО Інспектор та ЄАІС про товари, митне оформлення яких вже здійснено у максимально наближений час: № UA500100/2021/208900 від 26.10.2021 року, № UA100320/2021/245064 від 03.11.2021 року № UA500100/2021/211152 від 10.11.2021 року, № UA500100/2021/210276 від 04.11.2021 року, № UA500100/2021/209657 від 30.10.2021 року), які було взято за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів і не надав ніяких пояснень та обґрунтувань чому за основу були взяті саме ці митні декларації, за яким методом визначення митної вартості оформлена митна декларація, не надані характеристики порівняння товарної партії.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. Контролюючий орган повинен здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

Також, наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку, в тому числі контрактом між сторонами.

На підтвердження заявленої митної вартості товарів, що декларуються, позивачем було надано до митного органу банківський платіжний документ, але як вказано митним органом, сума зазначена в графі 32А та 33В не відповідає сумі 80% передплати зазначеній в проформі інвойсі, також банківський платіжний документ надано без дотримання вимог, визначених в Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (затверджена постановою Правління НБУ від 21.01.2004 року № 22 і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 року за № 377/8976), яка передбачає проставляння на платіжних дорученнях дати, підпису та відбитку штампу банку.

Щодо складових митної вартості в частині транспортування, то колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що зі змісту картки відмови в прийнятті митної декларації № UA 100330/2021/010352 вбачається, що серед переліку наданих декларантом документів зазначено про надання ним до митного оформлення автотранспортної накладної № 375 від 06.12.2021 року, документу, що підтверджує вартість перевезення товару № UAІМ0371512 від 02.12.2021 року, договір (контракт) на перевезення № 1812 від 11.01.2017 року.

Щодо ненадання позивачем перекладу митної декларації країни відправлення № 21330100ЕХ241548 від 26.11.2021 року, у відповідності до вимог ст. 254 МК України, то судом першої інстанції вірно зазначено, що такий переклад вимагається лише у разі якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

Суд першої інстанції з покликанням на висновок Верховного Суду у постанові від 13.02.2018 року у справі № 803/1112/17 правильно зазначив, що у процедурі контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються, а ненадання позивачем банківського платіжного доручення не може бути підставою для коригування митної вартості за наявності інших документів (рахунка-фактури, акта приймання-передачі автомобіля), які є достатніми, підтверджують числові значення усіх складових митної вартості імпортованого товару та не містять розбіжностей.

Щодо обраного відповідачем методу визначення митної вартості, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 60 МК України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Судом встановлено, що в оскарженому рішенні від 07.12.2021 року відкориговану митну вартість визначено відповідачем за другорядним методом за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів на підставі наявної в митного органу інформації, яка міститься в митних деклараціях: № UA500100/2021/208900 від 26.10.2021 року, № UA100320/2021/245064 від 03.11.2021 року № UA500100/2021/211152 від 10.11.2021 року, № UA500100/2021/210276 від 04.11.2021 року, № UA500100/2021/209657 від 30.10.2021 року.

Коригування митної вартості відповідачем здійснено за другорядним методом (резервним методом) у відповідності до ст. 64 МК України.

Застосовуючи другорядний метод визначення митної вартості (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів), відповідач використовував митні декларації за № UA500100/2021/208900 від 26.10.2021 року, № UA100320/2021/245064 від 03.11.2021 року № UA500100/2021/211152 від 10.11.2021 року, № UA500100/2021/210276 від 04.11.2021 року, № UA500100/2021/209657 від 30.10.2021 року, при цьому, обмежився лише посиланням на їх номер, дату та ціну товару за 1 кг, яка була взята за основу для коригування митної вартості оцінюваного товару, не навівши при цьому жодних пояснень зроблених коригувань.

Щодо вимоги позивача про скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, то колегія суддів враховує таке.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Тобто, однією з підстав для відмови у прийнятті митної декларації є неправильність визначення декларантом митної вартості товарів (ч. 6 ст.54 Митного кодексу України).

Як вірно зазначено судом першої інстанції, оскільки, на час прийняття даної картки відмови у прийнятті митної вартості, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення були відсутні підстави, передбачені ч. 6 ст. 54 МК України, відповідні рішення суб`єкта владних повноважень також є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини та норми чинного законодавства України колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності коригування митної вартості ввезеного позивачем товару за другорядним методом визначення митної вартості (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) згідно з оскарженим рішенням № UA100330/2021/000206/2 від 07.12.2021 року.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕН ФРУІТ" залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 року у справі № 260/1437/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 22.08.22