Справа № 160/7512/22
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2022 року Справа № 160/7512/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку, -
26.05.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 10.05.2022 №211 о/с про звільнення старшого інспектора відділу ювенальної превенції управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Донецькій області Сивенюка Михайла Олександровича зі служби в поліції;
- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого інспектора відділу ювенальної превенції управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Донецькій області з 10.05.2022 року;
- стягнути за рахунок державних асигнувань Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме з 10.05.2022 по день фактичного розрахунку;
- стягнути за рахунок державних асигнувань Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн. за період з 24.02.2022 по 22.03.2022, а в розмірі 30 000 грн. щомісячно, починаючи з 23.03.2022 до дня припинення та/або скасування воєнного стану в Україні;
- стягнути за рахунок державних асигнувань Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за проходження служби за період з 01.04.2022 по 10.05.2022.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваний наказ від 10.05.2022 №211 о/с є протиправним, а застосоване до нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення занадто суворим, оскільки в ході проведення службового розслідування, висновки якого стали підставою для прийняття наказу, відповідачем допущено численні порушення вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII; Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893; Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 відкрито провадження у справі №160/7512/22 та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
15.08.2022 представником відповідача надано до суду письмовий відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що застосування до позивача крайнього заходу дисциплінарного стягнення звільнення, є обґрунтованим та підтвердженим висновками службового розслідування, в ході якого знайшов підтвердження факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився у недотриманні вимог п.п.1, 4 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п. 1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», а саме у невиході на службу без поважних причин під час дії на території держави воєнного стану і як наслідок - скоєнні вчинку, який є несумісним з подальшим проходженням служби в органах Національної поліції України, у зв`язку з чим комісією запропоновано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Відтак, твердження, викладені позовній заяві, є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності.
Згідно положень ст. 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 07.11.2015 наказом ГУ НП в Донецькій області №65 о/с ОСОБА_1 призначений на посаду інспектора Іллічівського відділення поліції Маріупольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.
01.04.2022 наказом ГУ НП в Донецькій області №159 о/с відповідно до п.8 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260. ОСОБА_1 припинено виплату грошового забезпечення у зв`язку з відсутністю на службі без поважних причин.
20.04.2022 наказом ГУ НП в Донецькій області №460 призначено службове розслідування відносно ОСОБА_1 у зв`язку з надходженням до ГУ НП в Донецькій області рапорту начальника УПД ГУНП в Донецькій області капітана поліції В. Юрова про те, що старший інспектор відділу ювенальної превенції УПД ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_1 після евакуації з м. Маріуполя Донецької області відмовляється прибути до визначеного місця несення служби.
Також, наказом №460 від 20.04.2022 створено дисциплінарну комісію.
06.05.2022 дисциплінарною комісією складено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни старшим інспектором відділу ювенальної превенції УПД ГУНП в Донецькій області капітаном поліції М. Сивенюком., відповідно до якого за порушення службової дисципліни, що виразилось у недотриманні вимог п.п.1, 4 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п. 1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», а саме у невиході на службу без поважних причин під час дії на території держави воєнного стану і як наслідок - скоєнні вчинку, який є несумісним з подальшим проходженням служби в органах Національної поліції України, рекомендовано звільнити зі служби в поліції старшого інспектора відділу ювенальної превенції УПД ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_1 .
Відповідно до наказу ГУ НП в Донецькій області від 10.05.2022 №211 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» з 10.05.2022.
З метою захисту порушеного права на працю, що проявилося у незаконному, на думку позивача, звільненні, ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію».
Відповідно до п. 1, 2, 6 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний:
- неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
- професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
- інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Згідно зі ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).
Згідно із преамбулою вказаного Закону цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно з ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 11, ст. 12, ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
При цьому, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Згідно ч. ч. 1-4 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником (ч. 1 ст. 16 Дисциплінарного статуту).
У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів (ч. 2 ст. 16 Дисциплінарного статуту).
До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці (ч. 3 ст. 16 Дисциплінарного статуту).
Частинами 1-3 статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.
Частинами 6-10 статті 18 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.
Виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії.
Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.
Поліцейський, який з поважних причин не може прибути для надання пояснень, зобов`язаний не менше ніж за добу до визначеного часу повідомити про це дисциплінарну комісію з наданням підтвердних документів.
Якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень.
Частинами 7, 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Наказом МВС України від 07.11.2018 року № 893 затверджений Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Так, згідно п.1 розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Пунктами 2, 3 розділу ІV Порядку №893 визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.
Пунктами 16, 17 розділу V Порядку №893 визначено, що виклик поліцейського для надання пояснень у разі його відсутності на службі дисциплінарна комісія здійснює в порядку, визначеному частинами шостою-десятою статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Факт відмови поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб від надання пояснень фіксується шляхом складення акта про відмову надати пояснення.
В акті обов`язково зазначаються відомості про дату, час і місце його складення, посади, звання, прізвища, імена, по батькові осіб, які його склали, прізвище, ім`я, по батькові особи, якій було запропоновано надати пояснення та яка відмовилася це зробити, а також (у разі повідомлення) - причини такої відмови. Акт про відмову надати пояснення підписують член дисциплінарної комісії, присутній під час відмови, та інші особи, присутні під час відмови.
Акт про відмову надати пояснення реєструється в службі діловодства (канцелярії) органу (підрозділу, закладу, установи) поліції, ЗВО, в якому утворена дисциплінарна комісія, та долучається до матеріалів службового розслідування.
Згідно п. 1, 2 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Згідно з підпункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Із аналізу наведених вище норм законодавства вбачається, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, який доведений матеріалами службового розслідування. У свою чергу, висновок за результатами службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку та встановлення наявності (або відсутності) вини порушника.
Так, аналізуючи наведені приписи законодавства, суд вважає за необхідне зазначити, що матеріали службового розслідування не містять жодних доказів ознайомлення ОСОБА_1 із наказом від 20.04.2022 № 460 «Про проведення службового розслідування».
Більш того, з матеріалів службового розслідування вбачається, що 21.04.2022 відповідачем з метою реалізації права на захист та отримання пояснення в рамках проведення службового розслідування призначеного наказом ГУ НП в Донецькій області від 20.04.2022 №460 від ОСОБА_1 , останньому було здійснено телефонний дзвінок за номером телефону НОМЕР_1 , однак вказаний номер відключений (знаходиться за межами обслуговування оператора).
Поряд з цим, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що приписами ст.18 Дисциплінарного статуту визначено порядок виклику поліцейського для надання пояснень в рамках проведеного відносно нього службового розслідування.
Так, ст. 18 Дисциплінарного статуту, зокрема, визначено, що виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.
Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.
Якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень.
При цьому, згідно п. 16, 17 розділу V Порядку №893 факт відмови поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб від надання пояснень фіксується шляхом складення акта про відмову надати пояснення.
Отже, враховуючи зазначене, суд вважає, що здійснення відповідачем одного телефонного дзвінка ОСОБА_1 , при тому, що телефон останнього був вимкненим, не може вважатись належним викликом позивача для надання пояснень в рамках проведеного відносно нього службового розслідування.
Слід також врахувати, що жодних інших спроб повідомити позивача про його право надати пояснення відносно поважності причин його не прибуття до тимчасового місця несення служби у м. Покровськ Донецької області, дисциплінарною комісією вчинено не було.
Також, відповідачем не складався і акт про відмову ОСОБА_1 надати пояснення, при тому, що останній вважав, що позивач є належним чином викликаним для надання пояснень в рамках проведеного відносно нього службового розслідування.
Суд також враховує той факт, що службове розслідування відносно ОСОБА_1 проводилось під час дії на всій території України воєнного стану, та те, що виклик позивача для надання пояснень в рамках проведеного відносно нього службового розслідування був ускладненим, проте жодних змін до Дисциплінарного статуту та Порядку №893, в частині, що стосується порядку виклику поліцейського для надання пояснень в рамках проведеного відносно нього службового розслідування не вносилось.
Тож, не здійснивши згідно ст. 18 Дисциплінарного статуту та Порядку №893 відповідного виклику ОСОБА_1 для надання пояснень в рамках проведеного відносно нього службового розслідування, відповідач тим самим позбавив позивача законного права викласти своє ставлення до обставин, що стали підставою для призначення службового розслідування, навести свої доводи та міркування щодо них, спростувати їх, повідомити про докази, що їх спростовують тощо.
Фактично відповідач позбавив ОСОБА_1 права на захист під час проведення службового розслідування.
Зважаючи на все вищевикладене, суд дійшов висновку, що допущені відповідачем порушення процедури притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є суттєвими та такими, що мають наслідком скасування наказу про його звільнення з посади, як такого, що не відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, зокрема обґрунтованості, безсторонності (неупереджено), добросовісності, розсудливості, пропорційності, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Також суд вважає, що оскаржуваний наказ не відповідає принципу «належного урядування», сформованому у рішеннях Європейського суду з прав людини, що полягає в обов`язку державних органів діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб із дотриманням власних внутрішніх процедур, запроваджених з метою посилення прозорості і ясності дій, мінімізації ризику помилок.
Зважаючи на встановлені та підтверджені матеріалами справи порушення відповідачем процедури притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суд не надає оцінку обставинам наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку, оскільки це є достатньою підставою для скасування прийнятого рішення.
Згідно з частиною першою статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Оскільки суд вважає протиправним звільнення позивача зі служби в поліції, то ОСОБА_1 підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений.
Відповідно до частин другої, третьої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.
Згідно з наказом ГУ НП в Донецькій області №211 о/с від 10.05.2022 ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції з 10.05.2022. Оскільки день звільнення (10.05.2022) є останнім днем служби, позивач підлягає поновленню на службі з 11.05.2022.
Відповідно до частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Для обчислення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу застосовується Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок №100).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.
Згідно з пунктом 5 Порядку № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
Відповідно до пункту 8 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.
Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.
Судом встановлено незаконність спірного наказу про звільнення позивача, отже, право позивача порушено з 11.05.2022. Таким чином, період вимушеного прогулу позивача обраховується з 11.05.2022 (дня поновлення на посаді) по 15.08.2022 (дата прийняття судом рішення про поновлення позивача на посаді).
Оскільки згідно наказу ГУ НП в Донецькій області №159 о/с від 01.04.2022 ОСОБА_1 було припинено виплату грошового забезпечення з 01.04.2022, то відповідно до приписів п.2 Порядку №100 для розрахунку середнього заробітку позивача слід врахувати два попередні місяці, за які позивачу було проведено виплату заробітної плати, тобто за лютий та березень 2022року.
Згідно з довідкою відповідача від 20.06.2022 №34 середньоденна заробітна плата позивача за два місяці (лютий, березень 2022 року) склала 460,62 грн.
З урахуванням викладеного, стягненню з ГУ НП в Донецькій області на користь позивача підлягає грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 11.05.2022 по 15.08.2022 (96 днів) у розмірі 44 219,52 грн.
Відповідно до п.2, 3 ч.1 ст.371 КАС України передбачено, що негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Що стосується позовної вимоги відносно стягнення за рахунок державних асигнувань ГУ НП в Донецькій області на користь ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. за період з 24.02.2022 по 22.03.2022, а в розмірі 30 000 грн. щомісячно, починаючи з 23.03.2022 до дня припинення та/або скасування воєнного стану в Україні, то з цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, відповідно до п.1 постанови КМУ №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Аналізуючи викладені приписи законодавства слід звернути увагу, що виплата вищевказаної додаткової винагороди проводиться безпосередньо на підставі наказів командирів (начальників).
Поряд з цим, матеріали справи не містять відповідних наказів керівництва ГУ НП в Донецькій області відповідно до яких ОСОБА_1 наказано нарахувати таку додаткову винагороду.
З огляду на викладене, позовна вимога щодо стягнення за рахунок державних асигнувань ГУ НП в Донецькій області на користь ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. за період з 24.02.2022 по 22.03.2022, а в розмірі 30 000 грн. щомісячно, починаючи з 23.03.2022 до дня припинення та/або скасування воєнного стану в Україні, наразі є передчасною.
Крім того, що стосується позовної вимоги відносно стягнення за рахунок державних асигнувань ГУ НП в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за проходження служби за період з 01.04.2022 по 10.05.2022, то така вимога, на переконання суду, є також передчасною, оскільки наказ ГУ НП в Донецькій області №159 о/с від 01.04.2022, яким позивачу припинено виплату грошового забезпечення з 01.04.2022, позивачем в рамках даної справи не оскаржувався, доказів його скасування матеріали даної справи не містять, тож наразі підстав для стягнення грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.04.2022 по 10.05.2022 не має.
Враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають часовому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 371 КАС України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 10.05.2022 №211 о/с про звільнення старшого інспектора відділу ювенальної превенції управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Донецькій області Сивенюка Михайла Олександровича зі служби в поліції.
Поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого інспектора відділу ювенальної превенції управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Донецькій області з 11.05.2022 року.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, починаючи з 11.05.2022 року по 15.08.2022 року у розмірі 44 219,52 грн.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на службі в поліції капітана поліції ОСОБА_1 старшого інспектора відділу ювенальної превенції управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Донецькій області та стягнення середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А. Ю. Рищенко