Справа № 226/2446/21
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року справа №226/2446/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної митної служби Донецької митниці на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 23 вересня 2021 року у справі № 226/2446/21 (головуючий І інстанції Салькова В.С. ) за позовом ОСОБА_1 до Державної митні служби Донецької митниці, третя особа - Мирноградський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову начальника Донецької митниці ДФС начальник Управління ПМП та МВ Тарнавського Ю.М. про порушення митних правил №0022/70000/18 від 13.03.2018 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення відповідно до ч. 3 ст. 470 МК України та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що жодних попереджень про дотримання вимог закону, протоколу про порушення митних правил і постанови позивач не отримувала, про існування протоколу і постанови не знала, пояснень з цього приводу не надавала, отже була позбавлена можливості захистити свої права. 02.08.2021 нею сплачено відповідний добровільний внесок на підставі Закону України від 15.04.2021 №1403-ІХ, яким її звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України.

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 23 вересня 2021 року позов задоволено частково.

Скасовано постанову про порушення митних правил №0022/70000/18 від 13.03.2018, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у порушенні митних правил, передбачених частиною третьою статті 470 Митного кодексу, та накладено на неї стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 гривень.

Справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 закрито.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернуся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Зміни, які відбулись у митному законодавстві після прийняття Закону України від 15.04.2021 №1403-ІХ, не скасовують дію ст. 470 МК України, а передбачають певні випадки, коли особа звільняється від відповідальності за вчинення порушень митних правил, передбачених, в тому числі ч. 3 ст. 470 МК України.

Факт притягнення позивача до адміністративної відповідальної шляхом винесення оскаржуваної постанови відбувся до прийняття та набрання чинності Законом України від 15.04.2021 №1403-ІХ «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених та митну територію України», а тому приймаючи спірну постанову, посадова особа митниці діяла у відповідності до діючого законодавства на час прийняття постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

02.02.2018 старшим державним інспектором відділу боротьби з незаконним переміщенням наркотиків і зброї Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Донецької митниці ДФС Онищенком М.О. відносно ОСОБА_1 був складений протокол про порушення митних правил №0022/70000/18 за порушення строків ввезення транспортного засобу в митному режимі «транзит».

13.03.2018 заступником начальника Донецької митниці ДФС начальником Управління ПМП та МВ Тарнавським Ю.М. прийнято постанову про порушення митних правил №0022/70000/18, якою ОСОБА_1 було визнано винуватою у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн.

Згідно змісту постанови 10.09.2017 в зоні діяльності митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС ОСОБА_1 на митну територію України в режимі «транзит» був ввезений автомобіль «BМW 530», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 . Відомості щодо вивезення ОСОБА_1 за межі митної території України зазначеного автомобіля або поміщення в інший митний режим відсутні.

ОСОБА_1 запрошувалася до Управління протидії митним правопорушенням Донецької митниці ДФС у зв`язку із проведенням перевірки щодо законності перебування на митній території України ввезеного нею транспортного засобу неодноразовими запрошеннями, які надсилалися їй за адресою: АДРЕСА_1 , де вона мешкала на той час і фактично мешкає й наразі.

Згідно з відомостями рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, запрошення від 25.10.2017 на 10.11.2017 вручене їй 31.10.2017, запрошення від 29.11.2017 на 19.12.2017 вручене 08.12.2017, запрошення від 19.12.2017 на 10.01.2018 вручене 29.12.2017, запрошення від 12.01.2018 на 25.01.2018 вручене 22.01.2018, запрошення від 26.01.2018 на 02.02.2018 вручене ОСОБА_1 31.01.2018.

07.02.2018 ОСОБА_1 направлене повідомлення про складання 02.02.2018 протоколу про порушення нею митних правил та повістка про виклик для опитування на 02.03.2018, а 14.03.2018 постанова про притягнення до відповідальності за ч. 3 ст.470 МК України, які не отримані адресатом і повернені відправникові за закінченням строку зберігання.

Недоставлення автомобіля до митного органу у 10-денний строк позивачем визнається і не оспорюється.

Згідно з відомостями електронного декларування та квитанцією №0848.10469798/2 від 02.08.2021 ОСОБА_1 на розмитнення транспортного засобу «BМW 530», ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , сплачено 40470 грн, в тому числі 8500 грн добровільного внеску.

Скасовуючи оскаржувану постанову відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що позивач в силу положень п. 9-7 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» МК України звільняється від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 470 МК України.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 458 Митного кодексу України (далі - МК України) порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частино третьою статті 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари до органу доходів і зборів призначення більше ніж на десять діб в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 95 МК України встановлені строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема, для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб).

Матеріали справи свідчать, що 10.09.2017 ОСОБА_1 в зоні діяльності Волинської митниці ДФС на митну територію України з метою особистого користування у митному режимі «транзит» було ввезено автомобіль «BМW 530», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 (країна реєстрації Литовська Республіка) з метою особистого користування, і після цього автомобіль до органу митниці не доставлявся і в інший митний режим не переводився.

Таким чином, десятиденний строк, передбачений ст. 95 МК України для транзитного перевезення позивачем вказаного автомобіля, закінчився 19.09.2017, що свідчить про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

Поряд з цим, 15.06.2021 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України» від 15.04.2021 № 1403-ІХ (далі Закон № 1403-ІХ), який прийнято з метою врегулювання питання ввезення транспортних засобів на митну територію України, забезпечення дієвого контролю за переміщенням, цільовим використанням транспортних засобів, поміщених в митний режим транзиту чи тимчасового ввезення, посилення відповідальності громадян за порушення митних правил.

Розділ XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України доповнено пунктами 9-7 - 9-10.

Пунктом 9-7 встановлено, що тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України», митне оформлення транспортних засобів особистого користування, що були у використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703 (крім транспортних засобів, що класифікуються за товарними під позиціями 8703 10, 8703 40), 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію, за умови сплати належних митних платежів з дотриманням особливостей, встановлених пунктом 77 підрозділу 2 та пунктом 36 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу особистого користування, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту, з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, та добровільною сплатою до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, звільняє фізичних осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту.

Добровільна сплата коштів відповідно до пункту 9-9цього розділу звільняє фізичних осіб від добровільної сплати коштів, передбаченої абзацом другим цього пункту.

Пунктом 9-8 встановлено, що тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України», звільняються від оподаткування ввізним митом транспортні засоби особистого користування (у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію), що були у використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту».

Отже, наведене свідчить, що Законом №1403-ІХ визначено пільгові умови розмитнення транспортних засобів, що були у використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703 (крім транспортних засобів, що класифікуються за товарними під позиціями 8703 10, 8703 40), 8704 (загальною масою до 3,5 тони) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, а також визначено підстави для звільнення особи, яка винна у порушенні строків митного режиму тимчасового ввезення (транзиту), від відповідальності, передбаченої, зокрема, статтею 470 МК України.

Таким чином, з 15.05.2021 звільняються від відповідальності за частиною третьою статті 470 МК України особи, відповідальні за дотримання строків та умов тимчасового ввезення та транзиту, за умови здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених п.9-7 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» МК України.

Матеріали справи підтверджують, що позивачем 02.08.2021 здійснено митне оформлення транспортного засобу, ввезеного 10.09.2017 (тобто такого, що був у використанні та з року випуску якого минуло більше п`яти років, та станом на 31 грудня 2020 року перебував у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту), сплачено належні митні платежі, а також добровільно сплачено до державного бюджету кошти у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, позивачем виконано передбачені п.9-7 Розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України умови, необхідні для звільнення останнього від відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України.

Оскільки Законом №1403-ІХ, при дотриманні певних умов, фактично скасована відповідальність осіб, винних у порушенні митних правил під час здійснення ввезення транспортних засобів на територію України, а тому положення вказаного Закону, в силу вимог ст.58 Конституції України, мають зворотну дію в часі.

На підставі частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

При цьому суд зазначає, що звільнення особи від відповідальності не вказує на відсутність в її діях складу порушення митних правил відповідно до ч. 3 ст. 470 МК України.

Разом з цим, що приписами ст. 531 МК України передбачені такі підстави для скасування або зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Згідно статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Відповідно до частини другої статті 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів.

Отже, в спірних відносинах в діях позивача наявні ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст.470 МК України.

Проте, в зв`язку зі звільненням законом від відповідальності осіб, які здійснили митне оформлення транспортних засобів протягом 180 днів і виконали передбачені умови, починаючи з 15.06.2021, позивач звільняється від такої відповідальності, відповідно, постанова відповідача підлягає скасуванню, про що правильно зазначив суду першої інстанції.

При цьому постанова по справі про порушення митних правил № 0022/70000/18 від 13.03.2018 не визнавалася судом незаконною та протиправною, а була скасована з підстав звільнення позивача від відповідальності в силу дії закону.

З огляду на вищезазначене, суд зазначає про правильність висновків суду першої інстанції, тому судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Відповідно до частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, тому судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної митної служби Донецької митниці на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 23 вересня 2021 року у справі № 226/2446/21 залишити без задоволення.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 23 вересня 2021 року у справі № 226/2446/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 22 серпня 2022 року та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення виготовлено 22 серпня 2022 року.

Головуючий І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв