Справа № 120/4752/22
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 серпня 2022 р. Справа № 120/4752/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайлвича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу доплат за службу в нічний час, індексації грошового забезпечення та компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення та доплат за службу в нічний час.

Ухвалою від 28.06.2022 року позовну заву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву.

01.08.2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки виплата грошового забезпечення позивачу здійснювалась у відповідності до вимог чинного законодавства в межах номенклатури посад та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат встановлених відповідним наказом керівника в межах вимог чинного законодавства.

Крім того, відповідно до пункту 11 Розділу ІІ наказу МВС від 06.004.2016 №260 "Про затвердження порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання", поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин, яка не включається в службовий час.

Щодо індексації грошового забезпечення вказали, що таке право виникло після набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України № 782 від 18.10.2017, якою внесено зміни до пункту 2 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" та доповнено абзац 5 після слова "військовослужбовці" словом "поліцейських".

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 19.02.2016 року по теперішній час проходить службу в Управлінні патрульної поліції у Вінницькій області Департаменті патрульної поліції.

З 19.02.2016 року (Наказ ДПП від 18.03.2016 №51 о/с) призначена на посаду інспектора роти №3 батальйону Управлінні патрульної поліції у місті Вінниці Департаменті патрульної поліції з посадовим окладом згідно штату 2400 гривень.

15.02.2022 року позивач звернулася до відповідача із запитом, в якому просила надати інформацію щодо строків перебування на службі в управлінні патрульної поліції Вінницької області, розміру посадового окладу, посади, а також кількості фактично відпрацьованих нічних змін, відповідно до графіку несення служби особовим складом з 2016 по січень 2018 року.

Листом №5зі/41/21/02-2022 від 21.05.2022 Департамент патрульної поліції управління патрульної поліції у Вінницькій області повідомив, що за час служби ОСОБА_1 в УПП у Вінницькій області ДПП з 19.02.2016 по 31.01.2018 відпрацювала 85 нічних змін, а саме:

- 2016 рік: лютий - 2 зміни, березень - 8 змін, квітень - 6 змін, травень - 8 змін, червень - 7 змін, липень - 6 змін, серпень - 6 змін, вересень - 0 змін, жовтень - 6 змін, листопад - 8 змін грудень - 7 змін;

- 2017 рік: січень - 7 змін, лютий - 6 зміни, березень - 4 зміни, квітень - 4 зміни, травень - 0 змін, червень - 0 змін, липень - 0 змін, серпень - 0 змін, вересень - 0 змін, жовтень - 0 змін, листопад - 0 змін грудень - 0 змін;

- 2018 рік: січень - 0 змін.

Одночасно вказали, що графіки нарядів та чергувань та довідки обліку несення служби в нічний час - відсутні, служба в нічний час обраховувалась відповідно до розстановки сил та засобів відповідної роти, яка заступала на нічне чергування, однак надати їх не являється можливим оскільки дана інформація стосується не лише громадянки ОСОБА_1 , а усієї роти, яка заступала на чергування.

Вважаючи, що дії відповідача щодо не нарахування та невиплати доплат за службу в нічний час, індексації грошового забезпечення та компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення та доплат за службу в нічний час порушують її законні права та інтереси, позивач звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VІІІ (далі - Закон № 580-VIII).

За змістом положень частини десятої статті 62 цього Закону до гарантій професійної діяльності поліцейського віднесено право поліцейського на своєчасне і в повному обсязі отримання грошового забезпечення та інших компенсаційних виплат відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова №988) визначено, що Національна поліція з метою організації своєї діяльності фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України інших джерел, не заборонених законом, а також забезпечує ефективне і цільове їх використання.

Відповідно до пункту 1 Постанови №988 грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Водночас підпунктом 3 пункту 5 Постанови №988 постановлено виплачувати поліцейським доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року №260 у відповідності до статті 94 Закону № 580-VIII та Постанови №988, з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (Порядок № 260).

Згідно з пунктом 3 Розділу І вказаного Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 11 Розділу ІІ Порядку № 260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні. Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.

Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.

Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Однак, відповідач всупереч вимогам Постанови №988 та Порядку №260 не виплатив позивачу доплату за службу в нічний час.

Як встановлено судом із матеріалів справи та не заперечується відповідачем, за період з 19.02.2016 року по 30.04.2017 року включно, позивач відпрацювала 85 нічних змін, що підтверджується наявним у матеріалах справи листом Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у Вінницькій області від 21.05.2022 року №5зі/41/21/02-2022.

Таким чином, позивач має право на виплату доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу.

Аналогічного правового висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постановах №560/5604/21 від 04 січня 2022 року та № 120/9469/21 від 08 квітня 2022 року.

При цьому, суд критично оцінює посилання відповідача на те, що позивачу виплачувалося грошове забезпечення в межах граничних розмірів такого грошового забезпечення, згідно із займаними посадами, які включають в себе всі складові та види грошового забезпечення поліцейських та схеми посадових окладів, встановлених Постановою № 988, оскільки відповідно до вимог Постанови № 988 та Порядку № 260 доплата за службу в нічний час є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення поліцейського, який входить до складу грошового забезпечення поліцейського, а обов`язок з її виплати чітко закріплений у підпункті 3 пункту 5 Постанови № 988.

Відповідач також вказує на те, що поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин, і цей час не включається у службовий.

Однак суд зауважує, що факт надання позивачу під час несення служби в нічний час перерви для відпочинку та харчування не підтверджується документально.

За змістом положень пункту 11 Порядку № 260 належним та допустимим доказом фактично відпрацьованого позивачем часу служби в нічний час, в тому числі з урахуванням перерви на відпочинок, могла б бути Довідка обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку № 260. При цьому обов`язок зі складення такої довідки покладається саме на відповідача.

Разом з тим, як встановлено судом, зазначена довідка відсутня та щодо позивача не оформлялась.

Таким чином, оскільки в силу вимог частини 2 статті 77 КАС України обов`язок доказування покладено на суб`єкта владних повноважень, суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на необхідність виключення зі службового часу роботи позивача в нічні зміни перерви на відпочинок та харчування.

До того ж суд враховує, що пунктом 11 Розділу ІІ Порядку № 260 закріплено право, а не обов`язок поліцейського на перерву для відпочинку під час служби в нічний час. Водночас тривалість такої перерви може становити до двох годин (а не дві години рівно), що додатково свідчить про недоведеність доводів відповідача в цій частині.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що відповідач безпідставно не здійснював позивачу доплату за службу в нічний час, а відтак позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу доплати за службу в нічний час за період з 19.02.2016 по 30.04.2017 підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 19.02.2016 року по 30.10.2017 року включно, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 5 статті 94 Закону № 580-VIII грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Згідно з Преамбулою до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 3 липня 1991 року № 1282-XII (надалі - Закон № 1282-XII) цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Відповідно до статті 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону № 1282-XII передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Таким чином, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Положеннями статті 4 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до статті 6 Закону № 1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Водночас в силу вимог статтей 18, 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 5 жовтня 2000 року № 2017-III індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078). Згідно з пунктом 4 цього Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Отже, індексація доходів громадян, зокрема грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних соціальних гарантій, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Як зазначає позивач та не заперечує відповідач, індексація грошового забезпечення позивача у період з 19.02.2016 року по 30.10.2017 включно не нараховувалась та не виплачувалась.

Правомірність своїх дій відповідач обґрунтовує тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року № 782 "Про внесення зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення" (далі - Постанова № 782) внесено зміну до пункту 2 Порядку № 1078 шляхом доповнення абзацу п`ятого після слова "військовослужбовців" словом "поліцейських". Індексація грошового забезпечення поліцейських проводиться після набрання чинності вказаною постановою, тобто з 24.10.2017 року.

Однак, суд із зазначеною позицією не погоджується та наголошує на тому, що грошове забезпечення поліцейських підлягає індексації в силу вимог закону, про що прямо передбачено частиною 5 статті 94 Закону № 580-VIII.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом у постанові від 16 липня 2020 року у справі № 2140/1763/18.

Тобто, Постанова № 782 лише усунула прогалину в правовому регулюванні питання щодо індексації грошового забезпечення поліцейських, а не визначила право поліцейських на таку індексацію, яке, як вже зазначалось, було гарантоване законом.

При цьому, необхідно врахувати, що відповідно до частини 2 статті 8 Закону № 1282-ХІІ за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення та зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19.02.2016 року по 30.10.2017 року включно також підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання нарахування та виплату позивачу компенсацію втрати частини доходу в зв`язку з несвоєчасною виплатою їй доплати за несення служби у нічний час та у зв`язку з несвоєчасною виплатою індексації грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ (далі по тексту - Закон України № 2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з положеннями статті 2 Закону України №2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (частина друга статті 2 Закону України №2050-III).

Статтею 3 Закону України №2050-III передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно з положеннями статті 4 Закону України №2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до статті 6 Закону України №2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету.

З системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16 травня 2019 року в справі № 134/89/16-а, від 10 лютого 2020 року в справі № 134/87/16-а, від 05 березня 2020 року в справі №140/1547/19, від 17.09.2020 в справі № 300/544/19 та від 04.03.2021 в справі № 520/34/17.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, нарахування та виплата суми стає первинною подією щодо компенсації втрати частини доходу, яка нараховується та виплачується, відповідно, після та за результатом нарахування і виплати основної суми грошового забезпечення.

Суд зауважує, що наразі відсутні підстави вважати, що за результатом нарахування та виплати належних позивачу сум відповідачем не буде нараховано та виплачено компенсацію втрати частини доходу.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у вказаній частині звернені на майбутнє, а права позивача не є порушеними, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору та ним не понесено витрат, пов`язаних з розглядом справи, тому судові витрати у даній справі не розподіляються.

На підставі викладеного та керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 91, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час за період з 19.02.2016 року по 30.04.2017 року.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час за період з 19.02.2016 року по 30.04.2017 року.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 19.02.2016 року по 30.10.2017 року.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19.02.2016 року по 30.10.2017 року включно.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Департамент патрульної поліції (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, ).

Суддя Свентух Віталій Михайлович