Справа № 815/7255/16
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7255/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Аракелян М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ: ВП 44069166; адреса: вул.Семінарська, буд.5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2016 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Малиновському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, у якому позивач просила суд:

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.07.2016 року №22475-13, винесене Державною податковою інспекції у Малиновському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про нарахування позивачу податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб на загальну суму 25000грн.;

Стягнути з відповідача на її користь суму сплаченого судового збору 551,20грн.

В обґрунтування вимог позову позивач зазначила, що їй на праві власності належить автомобіль LEXUS моделі RХ350, 2013 року випуску. 01.01.2016 набрав чинності Закон України від 24.12.2015 № 909-VI1I «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», зокрема з 01.01.2016 введено новий транспортний податок. Із набранням чинності вказаних змін до ПК України 01.01.2016 року платниками транспортного податку є власники транспортних засобів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, тобто об`єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньо ринкова вартість яких становить понад 1033500,00грн. та з року випуску яких минуло не більш п`яті років. Вартість автомобіля ОСОБА_1 становить 976994,54грн., що є меншою сумою ніж 750 мінімальних розмірів заробітної плати, тобто її автомобіль не є об`єктом оподаткування, а тому транспортний податок за 2016 рік нарахований неправомірно. Транспортний податок є місцевим податком та встановлення місцевих податків віднесено нормами ПК України до компетенції відповідних сільських, селищних, міських рад у межах їх повноважень. При цьому відповідно до ст. 12 ПКУ рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлених місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим. Згідно зі ст.3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Таким чином, для того, щоб зміни об`єкту транспортного податку були встановлені у 2016 році органи місцевого самоврядування мали прийняти рішення про зміну відповідних елементів транспортного податку, до яких відноситься об`єкт оподаткування, до 15.07.2015 року. Однак зміни щодо об`єкту оподаткування були внесені Закон України від 24.12.2015 № 909-VI1I, що унеможливлює прийняття органом місцевого самоврядування відповідних змін до об`єкту оподаткування до 15.07.2015 року. Таким чином, зміни щодо об`єкту оподаткування не можуть бути застосовані у 2016 році. Принцип стабільності регулюється пп. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 ПК України, має на меті встановлення незмінних умов оподаткування, елементів податків протягом певного часу, згідно з яким, зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року. Одеською міською радою прийнято рішення №257- VIІ від 03.02.2016 року «Про внесення змін до рішення ОМР від 21.01.2015 року №6257- VI», тобто податок затверджений вказаним рішенням може застосовуватися лише у 2017 бюджетному році.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11.01.2017року (залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017) у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 29.10.2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11.01.2017 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

12.11.2021 року матеріали справи №815/7255/16 надійшли до Одеського окружного адміністративного суду та згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 16.11.2021 року справу №815/7255/16 прийнято до провадження; постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче засідання на 09.12.2021 року.

Підготовче засідання, призначене на 09.12.2021 року, було перенесено на 12.01.2022 року у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці, а потім перенесено на 01.02.2022 року у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді.

14.12.2021 року ГУ ДПС в Одеській області подало суду відзив на позовну заяву, в якому просило відмовити у задоволенні позову та зазначило, що з урахуванням принципу стабільності податкового законодавства, встановленого ПКУ, транспортний податок у 2016 році повинні платити лише фізичні особи, які були та є платниками вказаного податку, оскільки внесені зміни щодо об`єкту оподаткування, як елементу податку відповідно до ст.7 ПК України можуть застосовуватися лише у 2017 бюджетному році. У 2016 році транспортний податок повинен нараховуватися платникам цього податку, тобто особам якій мають об`єкт оподаткування. визначений законом при встановленні вказаного податку з 2015 року, а саме легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мали об`єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. Позивач є платником вказаного податку, оскільки має відповідний об`єкт оподаткування, а тому нарахування їй контролюючим органом транспортного податку є правомірним, та відповідає встановленим ст.4 ПКУ як принципу стабільності податкового законодавства, так і принципу загальності оподаткування, відповідно до якого кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу. З огляду на вищевикладене, автомобіль який належить на праві власності Позивачу, а саме: LEXUS, модель RX 350, 2013 року випуску, об`єм двигуна 3456куб.см. реєстраційний номер НОМЕР_2 . є об`єктом оподаткування за 2016 рік.

14.12.2021 року ГУ ДПС в Одеській області подало суду клопотання про заміну відповідача на правонаступника.

Ухвалою суду від 01.02.2022 року замінено відповідача по справі №815/7255/16 Державну податкову інспекцію у Малиновському районі міста Одеси ГУ ДФС в Одеській області на Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166), відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, як правонаступника.

01.02.2022 року ГУ ДПС України в Одеській області подало суду клопотання про відкладення підготовчого засідання та продовження строку підготовчого провадження.

Підготовче засідання, призначене на 01.02.2022 року не відбулось у зв`язку із із карантинними обмеженнями, введеними у приміщенні суду.

Ухвалою суду від 01.02.2022 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та призначено підготовче засідання на 24.02.2022 року.

Підготовче засідання, призначене на 24.02.2022 року не відбулось.

14.06.2022 року позивач подала клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції; ухвалою суду від 22.06.2022 року призначено підготовче засідання у справі на 04.07.2022 року в режимі відеоконференції із Київським районним судом м.Одеси за участі позивача.

23.06.2022 року позивач подала клопотання, в якому просила провести підготовче засідання 04.07.2022 року за її відсутності.

Підготовче засідання, призначене на 04.07.2022 року не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Аракелян М.М. у відпусті та було перенесено на 19.07.2022 року.

18.07.2022 року позивач подала клопотання, в якому просила провести підготовче засідання 19.07.2022 року за її відсутності.

Ухвалою суду від 19.07.2022 року закрите підготовче засідання у справі та призначено судове засіданні для розгляду справи по суті на 16.08.2022 року.

У судове засідання, призначене на 16.08.2022 року, сторони не з`явились, були повідомлені про час та місце проведення засідання належним чином, позивач 04.08.2022 року подала клопотання про розгляд справи за її відсутності та заявила про те, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Керуючись п.9 ст. 205 КАС України судом було прийнято рішення продовжити розгляд справи в письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки LEXUS моделі Х350, 2013 року випуску, об`ємом двигуна 3456куб. см., реєстраційний номер НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 (а.с.9). Дата реєстрації 25.02.2015року.

ДПІ Малиновському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області прийняла податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №22475-13 від 21.07.2016 року, яким визначило позивачу суму податкового зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб у сумі 25000грн. за 2016 податковий період (а.с.14).

Вважаючи податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №22475-17 від 21.07.2016 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

Статтею 4 Податкового кодексу України визначені основні засади, на яких ґрунтується податкове законодавство України. Зокрема, до основоположних принципів податкового законодавства належать:

- визначений в п.п. 4.1.2. п. 4.1. ст. 4 Кодексу принцип рівності усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації, яким передбачено забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу;

- визначений в п.п. 4.1.4. п. 4.1. ст. 4 Кодексу принцип презумпції правомірності рішень платника податку, згідно якого в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу;

- визначений в п.п. 4.1.6. п. 4.1. ст. 4 Кодексу принцип соціальної справедливості, яким передбачено установлення податків та зборів відповідно до платоспроможності платників податків;

- визначений в п.п. 4.1.9. п. 4.1. ст. 4 Кодексу принцип стабільності, відповідно до якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року, тощо.

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким шляхом викладення ст. 267 Податкового кодексу України в новій редакції введений новий податок транспортний податок.

З 1 січня 2016 року набрали чинності зміни до ст. 267 Податкового кодексу України внесені Законом України № 909-VIII від 24.12.2015 року, відповідно до яких обєктом оподаткування транспортним податком визначено легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Відповідно до п. п. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 та ст. 265 Податкового кодексу України транспортний податок у складі податку на майно віднесений до місцевих податків.

Згідно із п. п. 267.1.1 п. 267.1, п. п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Отже, об`єктом оподаткування транспортним податком з 01.01.2016 року є легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1033500 грн. (1378 грн. х 750 = 1033500 грн.) та з року випуску яких минуло не більше пяти років.

Відповідно до п. 2, 3, 13, 14 «Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів», затвердженої 18 лютого 2016 року постановою Кабінету Міністрів України №66, п. 3 «Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів», затвердженого 10 квітня 2013 року постановою Кабінету Міністрів України №403, середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою Сср= Ц н х (Г / 100) х (1 ± (Гк / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації; Гк - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу.

Джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів).

Мінекономрозвитку розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, обєм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Згідно із положенням п. п. 267.6.1, 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Таким чином, податковий орган має визначити об`єкт оподаткування транспортним податком, обчислити його суму та направити фізичній особі податкове повідомлення-рішення про сплату податку.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідачем не було надано до суду доказів, які б свідчили про встановлення нею середньоринкової вартості автомобіля, який належить позивачу, самостійно або шляхом отримання від Мінекономрозвитку такої інформації, не надано доказів, які свідчать про перевищення станом на 01.01.2016 року середньоринкової вартості зазначеним автомобілем 750 розмірів мінімальної заробітної плати, отже не доведена правомірність свого рішення.

Скасовуючи постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11.01.2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017 року Верховний Суд у постанові від 29.10.2021 року вказав, що суди попередніх інстанцій ухвалюючи рішення у даній справі дійсних обставин справи щодо того, чи є легковий автомобіль, який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, об`єктом оподаткування транспортним податком у розумінні положень підпункту 267.2.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), не встановили, тоді як позивачем до позовної заяви був доданий розрахунок середньоринкової вартості належного ОСОБА_1 транспортного засобу, здійсненого позивачем за допомогою офіційного веб-сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

Крім того, суди не встановили, чи є оспорюване податкове повідомлення-рішення таким, що прийняте вперше, чи таким, що прийняте в порядку адміністративного оскарження.

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявний розрахунок вартості від 19.12.2016 року (здійснений позивачем на сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України )транспортного засобу Lexus, модедь RX 350, 3,5, двигун внутрішнього згорання, бензин, автоматична коробка передач, рік випуску 2013, пробіг 45875км. (а.с.12)

Згідно цього розрахунку вартість автомобіля, який належить позивачу, складає 976994,54грн.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» станом на 01.01.2016 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 1378 грн.

В свою чергу, 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 року складали 1033500 грн.

Отже, об`єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1033500 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).

Враховуючи, що встановлена Мінекономрозвитку середньоринкова вартість автомобіля LEXUS RХ350 з об`ємом циліндрів двигуна 3,5 літра, бензин, автоматичною коробкою переключення передач, 2013 року випуску та пробігом 45875 км. становила 976994,54грн., відповідачем протиправно віднесено автомобіль LEXUS RХ350, що належить позивачу до об`єкту оподаткування транспортним податком та прийнято податкове повідомлення-рішення №22475-13 від 21.07.2016 року.

Крім того, відповідно до абз.1 п.п. 267.6.2 пункту 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

У відзиві на позовну заяву ГУ ДПС в Одеській області зазначило, що на підставі п.п.267.6.2 п.267 ст.267 ПК України та даних, отриманих від ДФС України, залучено до оподаткування транспортним податком ОСОБА_1 за 2016 рік. 21.07.2016 року ДПІ у Малиновському районі м.Одеси винесено відповідне податкове повідомлення-рішення №22475-13 на суму 25000грн. Заперечень проти сплати транспортного податку від ОСОБА_1 до податкового органу не надходило.

Суд зазначає, що з відзиву на позовну заяву слідує, що оспорюване податкове повідомлення-рішення є таким, що прийняте вперше та з порушенням строків, визначених до абз.1 п.п. 267.6.2 пункту 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України (до 1 липня базового податкового (звітного) періоду (року).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №22573-13 від 21.07.2016 року Державної податкової інспекції у Малиновському районі міста Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визначення грошового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн. на 2016 рік підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене позов підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведена обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення, відзив на позовну заяву відтворює законодавчі норми, не містить будь-яких аргументів на противагу доводам позивача, які мали б конкретизований зміст, підтверджений доказами.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Виходячи з викладеного, позов підлягає задоволенню, а доводи відповідача суд відхиляє з вищенаведених мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Позивачем сплачено судовий збір за подання даного позову у сумі 551,20 грн. (а.с.3), ці витрати суд покладає на відповідача згідно ч.1 ст.139 КАС України.

Суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління ДПС в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судових витрат зі сплати судового збору у сумі 551,20грн.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ: ВП 44069166; адреса: вул.Семінарська, буд.5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.07.2016 року №22475-13, винесене Державною податковою інспекцією у Малиновському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про нарахування ОСОБА_1 податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб на загальну суму 25000грн

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 551(п`ятсот п`ятдесят одна)грн. 20коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян