Справа № 160/6707/20
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 серпня 2022 року м. Дніпросправа № 160/6707/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

секретар судового засідання Соловей Л.О.

за участі представника позивача Боднара Д.В.

представника відповідача Єгорова А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Інтерпайп Дніпропетровський втормет» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 р. (суддя Єфанова О.В., повне судове рішення складено 28.02.2022 р.) в справі № 160/6707/20 за позовом скаргу Акціонерного товариства «Інтерпайп Дніпропетровський втормет» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великим платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Інтерпайп Дніпропетровський втормет» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.02.2020 р. за № , № , № , № , № , № , № .

Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великим платниками податків є правонаступником Офісу великих платників податків ДФС.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 р. адміністративний позов задоволено частково, визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення від 24.02.2020 р. № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств, № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість за податковими зобов`язаннями у розмірі 11 012,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 27 53,00 грн., № про збільшено суми грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб, № та № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, № про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення порядку декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту та знаходяться за межами України, та/або пені, в задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.05.2021 р. рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 19.11.2021 р. касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задоволено частково, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2021 року скасовано в частині задоволення позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.02.2020 р. № , справа в цій частині направлена на новий розгляд до суду першої інстанції; в іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2021 року залишено без змін.

За результатами нового розгляду справи рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 р. в задоволенні позовних вимог про про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.02.2020 р. № відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Із посиланням на приписи ч. 3 ст. 36 Закону «Про Державний земельний кадастр» апелянт вважає, що у нього як у землекористувача відсутній імперативний обов`язок щодо внесення відомостей до ДЗК про вид цільового призначення земельної ділянки, оскільки такі дії можуть виконані й органом місцевого самоврядування (Павлоградською міською радою), який є власником земельної ділянки.

Судом першої інстанції не досліджено надані позивачем податкові декларації.

Судом першої інстанції не враховано приписи ст. 26 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та ст. 20 Земельного кодексу України, які прямо вказують на те, що дії відносно внесення відомостей до ДЗК повинен реалізовувати власник земельної ділянки, в цьому випадку - Павлоградська міська рада.

При цьому відповідальність за правильність визначення показників при формуванні витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та обчисленні нормативної грошової оцінки земельної ділянки на підставі цих показників покладається на орган, що його формує, - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Користувач земельної ділянки лише використовує відомості про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, визначені у витязі на момент складання податкової звітності, та не може нести відповідальність за правильність її обчислення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем у період з 30 вересня 2019 року по 16 січня 2020 року проведено документальну планову виїзну перевірку АТ «ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ» () за період з 01.01.2015 по 30.06.2019 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства (з урахуванням ст. 102 Податкового кодекс України) та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 30.06.2019, за результатами якої складено акт № 10/28-10-50-14-12-00191454 від 23.01.2020.

Перевіркою, зокрема, встановлено порушення, допущені платником податків, а саме п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму орендної плати: на 18953,82 грн. (місцезнаходження земельної ділянки - ГУ ДПС у Тернопільській області (Заліщицький район) у тому числі: за січень 2017 року на 7943,76 грн., за лютий 2017 року на 7943,76 грн., за березень 2017 року на 3066,30 грн.; на 76111,25 грн. (місцезнаходження земельної ділянки - ГУ ДПС у Дніпропетровській області (м. Павлоград), в тому числі: за липень 2018 року на 7210,98 грн., за серпень 2018 року на 13780,06 грн., за вересень 2018 року на 13780,06 грн., за жовтень 2018 року на 13780,06 грн., за листопад 2018 року на 13780,06 грн., за грудень 2018 року на 13780,03 грн.

На підставі висновків акту відповідачем 24 лютого 2020 року прийняті податкові повідомлення-рішення, зокрема: №, яким АТ «ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб за податковими зобов`язаннями у розмірі 76111,25 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 19027,84 грн.

Суд першої інстанції зазначив, що у зв`язку з набранням 17 липня 2018 року чинності наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 27 березня 2018 року № 162, яким внесено зміни до додатка 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, а саме: цифри « 2,0» замінено цифрами « 3,0», з 01 січня 2017 року визначення Кф знаходиться у прямій залежності від коду КВЦПЗ 2010 року, відомості про який містяться у Державному земельному кадастрі. У разі відсутності таких відомостей при розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки з 17 липня 2018 року має застосовуватися Кф « 3,0».

Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що саме землекористувач визначає, яким чином буде використовуватись земельна ділянка, а відтак саме землекористувач повинен бути зацікавлений у тому, щоб відомості в Державному земельному кадастрі були повними і достовірними.

Відповідно, дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 24 лютого 2020 року № винесено відповідно до вимог законодавства, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що контролюючим органом проведено документальну планову виїзну перевірку АТ «Інтерпайп Дніпропетровській втормет» за період з 01.01.2015 р. по 30.06.2019 р. з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства (з урахуванням ст. 102 Податкового кодексу України) та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 р. по 30.06.2019 р., результати якої оформлено актом № 10/28-10-50-14-12-00191454 від 23.01.2020 р., за висновками якого, зокрема, встановлено порушення п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено суму орендної плати на 76 111,25 грн. (місцезнаходження земельної ділянки ГУ ДПС у Дніпропетровській області (м. Павлоград), в тому числі: за липень 2018 року на 7210,98 грн., за серпень 2018 року на 13780,06 грн., за вересень 2018 року на 13780,06 грн., за жовтень 2018 року на 13780,06 грн., за листопад 2018 року на 13780,06 грн., за грудень 2018 року на 13780,03 грн. (а.с. 1-172 т.2).

На підставі приведеного акту перевірки контролюючим органом 24.02.2020 р. прийнято податкове повідомлення-рішення № про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб в назальному розмірі 95 139,09 грн., в тому числі за основним платежем 76 111,25 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 19 027,84 грн. (а.с. 260-261 т. 1).

Підставою збільшення суми грошового зобов`язання відповідно до висновків акту перевірки зазначено (а.с. 130-134 т.1) неправильне визначення розміру орендної плати внаслідок неправильного застосування коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки (Кф) через не внесення орендарем до Державного земельного кадастру відомостей про вид цільового призначення земельної ділянки.

Судом встановлено, що 05.01.2010 р. між АТ «Інтерпайп Дніпропетровський втормет» (орендар) та Павлоградською міською радою (орендодавець) укладено договір оренди земельної ділянки № 01, за умовами якого Павлоградською міською радою передано в строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 1,5719 га, для обслуговування будівель та споруд по заготівлі та обробленню металевих відходів та брухту чорних металів, цільове призначення УКЦВЗ 1.11.6 (інша комерційна діяльність), яка знаходиться за адресою: м. Павлоград, вул. Харківська, 18, кадастровий номер :02:012:0055.

Згідно з п. 4 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до довідки Держкомзему м. Павлоград № 278 від 20.01.2009 р. становить 4 209 185,39 грн.

Пунктом 8 договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 1/12 частини від 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки згідно з Порядком встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Павлоградської міської ради, затвердженого рішенням Павлоградської міської ради № 1067-56/V від 24.11.2009.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, та за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п. 9 договору).

Відповідно до п. 11 договору розмір орендної плати переглядається у разі: зміни грошової оцінки земель м. Павлограда, зміни розмірів земельного податку, зміни коефіцієнтів індексації на підставі нормативно-правових актів; зміни умов господарювання, передбачених договором; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджується документами.

Додатковою угодою від 06.01.2015 р. до договору оренди земельної ділянки від 05.01.2010 р. внесено зміни, а саме: згідно з п. 4 нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відділу Держземагентства в м. Павлоград Дніпропетровської області за № 859/01-10 від 29.01.2015 р., становить 9 058 859,70 грн.; договір поновлено на п`ять років (п. 7 договору).

Згідно із витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 190/181-18 від 02.02.2018 р., виданим відділом у м. Павлограді міськрайонного управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровські області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату формування витягу складає 11 024 049,08 грн. Застосовано коефіцієнт Кф 2.0 відповідно до наказу Мінагрополітики № 489 від 25.11.2016 р. «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів».

Згідно із витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 573/181-19 від 28.01.2019, виданим відділом у м. Павлограді міськрайонного управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровські області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату формування витягу - 25.01.2019 р. складає 16 536 073,62 грн. Застосовано коефіцієнт Кф 3.0 відповідно до наказу Мінагрополітики № 489 від 25.11.2016 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів» зі змінами від 17.07.2018 р.

В акті податкової перевірки наведено розрахунки суми орендної плати з урахуванням зміни коефіцієнту Кф 3.0 згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 162 від 27.03.2018 р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 квітня 2018 року за № 432/31884 (набрав чинності 17.07.2018 р.), яким внесено зміни до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Мінагрополітики № 489 від 25.11.2016 р.

Так, нормативна грошова оцінка земельної ділянки за період з 17.07.2018 р. по 31.12.2018 р. складає 7611124,30 грн. (16536073,62:365x168, де 16536073,62 грн. - нормативна грошова оцінка земельної ділянки за 2018 рік із застосуванням Кф 3.0, 365 - кількість днів у 2018 році, 168 - кількість днів за період з 17.07.2018 р. по 31.12.2018 р.). Отже, сума орендної плати за період з 17.07.2018 р. по 31.12.2018 р. складає 228 333,73 грн. (7611124,30 грн. x3%).

Тобто відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України № 162 від 27.03.2018 з дати набрання чинності (17.07.2018 р.) відповідачем здійснено донарахування орендної плати з урахуванням зміни коефіцієнту Кф 3.0.

Спірним в цій справі є питання правомірності застосування при розрахунку орендної плати з 17.07.2018 р. коефіцієнту Кф 3.0.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 288.4 статті 288 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

За приписами пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку:

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів визначені статтями 285-287 Податкового кодексу України.

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно з пунктом 271.1 статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування земельним податком є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Відповідно до підпункту 14.1.125 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави 1 розділу XIV цього Кодексу - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до приписів статті 13 Закону України «Про оцінку земель» від 11.12.2003 р. № 1378-IV (далі Закон № 1378-IV, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі: визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Порядок проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок визначений статтею 18 Закону № 1378-IV, відповідно до якої нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років.

Статтею 23 Закону № 1378-IV передбачено, що технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України від 07 липня 2011 року № 3613-VI «Про Державний земельний кадастр» (далі - Закон № 3613-VI) до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Зміни до відомостей про земельну ділянку (крім випадків, визначених у частині другій цієї статті) вносяться до Поземельної книги за заявою власника або користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на підставі документації, передбаченої цим Законом (частина третя статті 26 Закону № 3613-VI).

Відповідно до частини першої статті 38 Закону № 3613-VI відомості з Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі: витягів з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру; довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території), за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру; викопіювань з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану); копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру.

Пунктом 4 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3613-VI передбачено, що у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

15 лютого 2011 року набрав чинності наказ Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548, яким затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель (далі - КВЦПЗ 2010 року).

Відповідно, з цього часу при веденні Державного земельного кадастру та державного реєстру земель, а також при функціонуванні автоматизованої системи державного земельного кадастру, обов`язковою до використання була саме ця Класифікація.

Станом на 2016 рік діяв Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затверджений спільним наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27 січня 2006 року № 18/15/21/11, відповідно до якого коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) (додаток 1, табл. 1.1), ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності. Віднесення земель до категорії земель за функціональним використанням провадиться згідно з Інструкцією з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми №№ 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем), затвердженою наказом Державного комітету статистики України від 05 листопада 1998 року № 377, відповідно до видів економічної діяльності, зазначених у довідках, що надають юридичним особам органи державної статистики.

Отже, у 2016 році коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, (Кф) визначався в залежності від категорії земельної ділянки за функціональним використанням, відповідно до видів економічної діяльності, зазначених у довідках, що надають юридичним особам органи державної статистики.

З 01 січня 2017 року процедура проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів визначена Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженим Міністерством аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 р. № 489, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.12.2016 р. за № 1647/29777 (далі Порядок № 489).

Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Порядку № 489 коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, (Кф) встановлюється на підставі КВЦПЗ 2010 року, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2010 року за № 1011/18306 (додаток 1).

Відповідно до примітки 2 до Додатку 1 Порядку № 489 у разі якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,0.

17 липня 2018 року набрав чинності наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 27 березня 2018 року № 162, яким внесено зміни до додатка 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, а саме: цифри « 2,0» замінено цифрами « 3,0».

Таким чином, з 01 січня 2017 року визначення Кф знаходиться у прямій залежності від коду КВЦПЗ 2010 року, відомості про який містяться у Державному земельному кадастрі. У разі відсутності таких відомостей при розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки з 17 липня 2018 року має застосовуватися Кф « 3,0».

Зазначена правова позиція відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 12 липня 2021 року у справі № 640/9862/20.

В цьому випадку позивачем як землекористувачем відомості до Державного земельного кадастру про вид цільового призначення земельної ділянки, щодо якої виник спір, за КВЦПЗ 2010 року, не вносились.

Позивач вважає, що у нього як у користувача земельної ділянки відсутній імперативний обов`язок щодо внесення відомостей до ДЗК про вид цільового призначення земельної ділянки, оскільки вказані дії також можуть бути вчинені й органом місцевого самоврядування (Павлоградською міською радою), який фактично виступає власником земельної ділянки.

Проте така позиція позивача правильно визнана судом першої інстанції необґрунтованою, адже саме користувач земельної ділянки має бути зацікавлений у тому, щоб відомості в Державному земельному кадастрі були повними і достовірними, для чого таким суб`єктам надано право на отримання витягів (без обмеження кількості звернень за ними) та внесення змін до відомостей про земельну ділянку.

Крім того, суд зазначає, що не внесення власником земельної ділянки (Павлоградською міською радою) таких відомостей до ДЗК не позбавляє користувача земельної ділянки від відповідальності за заниження податкового зобов`язання з орендної плати, адже саме на платника орендної плати, яким є позивач, покладено обов`язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Податковим кодексом та законами з питань митної справи, як це встановлено підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України.

Посилання апелянта на не врахування судом першої інстанції приписів ст. 26 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та ст. 20 Земельного кодексу України, які прямо вказують на те, що дії відносно внесення відомостей до ДЗК повинен реалізовувати власник земельної ділянки, в цьому випадку Павлоградська міська рада, є цілком незмістовними.

Так, частиною п`ятою статті 20 Земельного кодексу України передбачено, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

За частиною третьою статті 26 Закону України «Про Державний земельний кадастр» зміни до відомостей про земельну ділянку (крім випадків, визначених у частині другій цієї статті) вносяться до Поземельної книги за заявою власника або користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на підставі документації, передбаченої цим Законом.

Відтак, внесення відомостей до ДЗК про вид цільового призначення земельної ділянки здійснюється як власником, так й землекористувачем.

Стосовно посилання апелянта на те, що відповідальність за правильність визначення показників при формуванні витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та обчисленні нормативної грошової оцінки земельної ділянки на підставі цих показників покладається на орган, що його формує, - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, а користувач земельної ділянки лише використовує відомості про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, визначені у витязі на момент складання податкової звітності, та не може нести відповідальність за правильність її обчислення, суд вважає за необхідне зауважити, що саме власник або користувач земельної ділянки має право визначати вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель, а територіальний орган Держгеокадастру формує відповідні витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на підставі відомостей, внесених власником або користувачем до ДЗК.

Підсумовуючи викладене, суд погоджує висновок суду першої інстанції про правомірність збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з орендної плати податковим повідомленням-рішенням № та, відповідно, про необґрунтованість позовних вимог.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Інтерпайп Дніпропетровський втормет» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 р. в справі № 160/6707/20 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 р. в справі № 160/6707/20 за позовом скаргу Акціонерного товариства «Інтерпайп Дніпропетровський втормет» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великим платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття 22.08.2022 р. та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 23.08.2022 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко