Справа № 240/23333/21
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року м. Житомир справа № 240/23333/21

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві не включення до вислуги років ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії, часу роботи в Державній податковій інспекції Московського району м. Києва з 29.07.1998 року по 14.02.2000 року

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві включити до вислуги років ОСОБА_1 , що має право на призначення пенсії, час роботи в Державній податковій інспекції Московського району м. Києва з 29 липня 1998 року по 14.02.2000 року

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 15.02.2000 року по 29.03.2005 року проходить службу в органах податкової міліції на посадах в управлінні податкової міліції Державної податкової адміністрації у м. Києві та у розпорядженні ДПА у м. Києві. До прийняття на службу він працював на посадах державного службовця в органах Державної податкової інспекції у Московському районі м. Києва в період з 29.07.1998 року по 14.02.2000 року. Однак, відповідач не врахував вказаний період служби в органах Державної податкової інспекції України до вислуги років у зв`язку з тим, що на даний час не розроблено переліку посад, які підлягають зарахуванню до вислуги років для призначення пенсії у державних органах у разі переходу на службу в податкову міліцію Державної фіскальної служби України.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області щодо відмови у зарахуванні до календарної вислуги років в органах податкової міліції період його роботи в органах Державної податкової інспекції України, звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії повернуто у зв`язку із неусуненням недоліків позовної заяви у встановлений судом строк.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю. Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 скасовано. Справу направлено до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою судді від 30.03.2022 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони повідомлялися належним чином про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Зокрема, копія ухвали про відкриття провадження та адміністративний позов з додатками у справі була направлена Головному управління Державної фіскальної служби у м. Києві за адресою реєстрації місцезнаходження (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116). Копію вказаної ухвали позивач не отримав (конверт повернувся з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Своїм правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався, заяв чи клопотань суду не направив.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 09.06.2022 залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Головне управління Державної податкової служби в м. Києві.

02.08.2022 на адресу суду від Головного управління ДПС в Києві надійшов відзив в якому зазначає, що згідно даних в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві перебуває в стані припинення, а отже, оскільки до ЄДР не внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи, фактично ліквідація ГУ ДФС у м. Києві не відбулась, майно, права та обов`язки не перейшли до ГУ ДПС у м. Києві.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач у період із 15.02.2000 по 29.03.2005 проходив службу в податковій міліції - на посадах в управлінні податкової міліції Державної податкової адміністрації у м. Києві.

Зазначена у послужному списку та в наказі ДПА у м. Києві від 29.03.2005 №97-о вислуга ОСОБА_1 на 29.03.2005 склала "у календарному обчисленні 15 років 01 місяць 28 днів, у пільговому 16 років 06 місяців 18 днів".

Однак, на думку позивача, йому до вислуги років не був включений період роботи в Державній податковій інспекції у Московському районі м.Києва з 29 липня 1998 року до 14 лютого 2000 року (1 рік 6 місяців 15 днів), де він, згідно з записами у трудовій книжці, перебував на посадах:

- з 29 липня 1998 року на посаді старшого державного податкового ревізора-інспектора відділу примусового стягнення податків і зборів; 29 липня 1998 року ОСОБА_1 прийняв присягу державного службовця, 5 лютого 1999 року йому було присвоєне спеціальне звання інспектора податкової служби III рангу;

- з 15 лютого 1999 року на посаді старшого державного податкового ревізора-інспектора відділу документальних перевірок юридичних осіб, сектор документальних перевірок товариств з обмеженою відповідальністю;

- з 13 грудня 1999 року на посаді старшого державного податкового ревізора-інспектора відділу документальних перевірок приватних, малих підприємств, громадських організацій, з якої 14 лютого 2000 року звільнений у зв`язку з переведенням до ГУПМ м.Києва згідно з пунктом 5 статті 36 Кодексу законів про працю України.

З урахуванням періоду роботи в ДПА у Московському районі м. Києві вислуга років позивача станом на 29.03.2005 року повинна була складати у календарному обчисленні 17 років 8 місяців 13 днів, у пільговому обчислені 18 років 1 місяць 3 дні.

У зв"язку з чим, 20 січня 2020 року позивач звернувся до Головного управління Державної податкової служби у м.Києві (правонаступника ДПА у м.Києві) із заявою, у якій просив перерахувати вислугу років, а саме: зарахувати до вислуги років державної служби період з 29.07.1998 по 14.02.2000.

Листом від 27.02.2020 за вих.№374/Б/26-15-04-0212 Головне управління Державної фіскальної служби України у м. Києві повідомило позивачу, що пункт «и» статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачає зарахування до вислуги років для призначення пенсії час роботи в державних органах, у разі переходу на військову службу в податкову міліцію на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затвердженими центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах державної фінансової політики.

Проте, на теперішній час переліки посад, які підлягають зарахуванню до вислуги років для призначення пенсії у державних органах у разі переходу на службу в податкову міліцію, Державною фіскальною службою України не затверджено. Відтак, не має законних підстав для зарахування до вислуги років стажу роботи на державній службі у органах Державної податкової інспекції.

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII від 09.04.1992 року (далі Закону України №2262)

Відповідно до пункту «и» статті 17 Закону України №2262 особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Статтею 17-1 Закону України №2262 передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до вимог абзацу 12 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу або службу в органи Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, що затверджуються відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, Міністерством юстиції, Міністерством фінансів, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Пункт 356.1. статті 356 Податкового кодексу України визначає, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України "Про Національну поліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

За приписами пункту 357.2. статті 357 Податкового кодексу України передбачено, що пенсійне забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції здійснюється у порядку, встановленому законом для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України «Про державну службу» державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 р. № 283 (який діяв на час набуття позивачем відповідного стажу) встановлено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 року № 503-р до категорії посад державних службовців були включені посади працівників ДПА, які не мають спеціальних звань.

Враховуючи викладене, посадові особи податкових органів є державними службовцями і відповідно до цього мають право на призначення пенсії на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу». Зазначеним законом не встановлено вичерпного переліку посад, які відносяться до посад державних службовців та яким призначається пенсія на умовах цієї статті.

Суд критично ставиться до твердження відповідача на відсутності затвердженого переліку посад в органах Державної податкової служби України, оскільки Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачені для військовослужбовців гарантії щодо формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії. Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення та затвердження списку посад.

У свою чергу принцип юридичної визначеності не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.09.2019 року у справі № 813/904/15, від 04.10.2018 у справі № 819/1695/16.

Згідно з абзацом 12 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактам, начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» до вислуги років зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу або службу в органи Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, що затверджуються відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, Міністерством юстиції, Міністерством фінансів, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Аналіз вищенаведених норм законодавства дає підстав для висновку про те, що особам, які мають право на призначення пенсії на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи внутрішніх справ, податкову міліцію на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Міністерством внутрішніх справ України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері державної фінансової політики.

Таким чином, відмова відповідача у зарахуванні позивачу до календарної вислуги років в органах податкової міліції, період роботи з 29.07.1998 по 14.02.2000 у Державній податковій інспекції, є протиправною.

З метою обрання належного способу захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов"язати Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві зарахувати позивачу до вислуги років в Державній податковій інспекції з 29.07.1998 по 14.02.2000.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів на підтвердження правомірності свого рішення, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, як наслідок, їх задоволення.

Розподіл судових витрат проводиться судом відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ,04116. ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві у незарахуванні ОСОБА_1 до вислуги років періоди роботи у органах Державної податкової інспекції України Московського району м. Києві, що дає право на призначення пенсії.

Зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років періоди роботи у органах Державної податкової інспекції України Московського району м. Києві, що дає право на призначення пенсії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст складено: 22 серпня 2022 р.