Справа № 640/38315/21
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2022 року м. Київ № 640/38315/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у відмові ОСОБА_1 у зміні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у відсотковому відношенні з 84 до 94 відсотків від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 половину строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Львівського державного університету ім. І. Франка ( 02 роки 05 місяців 07 днів) та період строкової військової служби у Збройних силах СРСР ( 02 роки 11 місяців 25 днів), що в загальному розмірі із стажем на посаді судді (37 років 04 місяці 09 днів) складає 42 роки 09 місяців 11 днів, та відповідно до ч.3 ст. 142 Закону № 1402-VIII дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 94% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 19.02.2020, врахувавши фактично виплачені суми.

Позов мотивовано тим, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2021 у справі № 640/29236/21 було здійснено перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Верховного Суду України від 01.07.2020 № 114/0/21-20, однак відповідачем протиправно при здійсненні перерахунку було зменшено розмір такого з 90% до 84%. Позивач вважає, що до стажу судді відповідачем протиправно не враховані період навчання на денній формі на юридичному факультеті Львівського державного університету ім. І. Франка та строк проходження військової служби в Збройних Силах СРСР, з урахуванням яких його загальний суддівський стаж складає 42 роки 09 місяців 11 днів, що, на думку позивача, є підставою для визначення проценту розміру довічного грошового утримання як судді у відставці у розмірі 94 відсотків.

Відповідач проти позову заперечив, у відзиві на позовну заяву зазначив, що правові підстави для зарахування періоду проходження військової служби та половини строку навчання до стажу роботи на посаді судді позивача відсутні.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

У зв`язку зі зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, 06.07.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, до якої було додано довідку Верховного Суду України про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці № 114/0/21-20 від 01.07.2020 року.

Листом від 09.07.2020 №2600-0304-8/93209 Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві відмовило позивачу у проведенні перерахунку пенсії на підставі вказаної вище довідки з огляду на те, що з 21 червня 2018 року Верховний Суд України перебуває у стані припинення, а довідка № 114/0/21-20 від 01.07.2020 підписана в.о. голови Верховного Суду України, а не Головою ліквідаційної комісії Верховного Суду України.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся з позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2021 у справі №640/29236/20, яке набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за заявою ОСОБА_1 від 06.07.2020 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 згідно з довідкою Верховного Суду України № 114/0/21-20 від 01.07.2020, починаючи з 19.02.2020 року у розмірі 90% суддівської винагороди, з урахуванням фактично виплачених сум.

З матеріалів пенсійної справи позивача вбачається, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2021 у справі №640/29236/20, відповідачем проведено ОСОБА_1 перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Верховного Суду України № 114/0/21-20 від 01.07.2020, однак вказаний перерахунок здійснено з врахуванням 84% грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді.

01.11.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із клопотанням, у якому просив здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Верховного Суду України № 114/0/21-20 від 01.07.2020 починаючи з 19.02.2020 з урахуванням до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці строк проходження строкової військової служби в Збройних силах СРСР та половини строку навчання на денній формі на юридичному факультеті Львівського державного університету ім. І. Франка.

Листом від 02.12.2021 № 2/Ф-02/8-2600/21 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовило позивачу у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді виходячи з того, що підстави зарахування періодів проходження строкової військової служби та половини строку навчання до стажу роботи на посаді судді відсутні. У листі повідомлено, що стаж судді складає 37 років 04 місяці 10 днів.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у зміні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у відсотковому відношенні з 84 до 94 відсотків від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).

Відповідно до частини першої статті 137 Закону № 1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

У той час, згідно абзацу 4 пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

За приписами частини першої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Водночас, відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI (в редакції чинній до 28.03.2015), судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 43 Закону «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-XII у редакції, чинній на час призначення позивача на посаду судді, (далі - Закон № 2862-XII) до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Також, відповідно до абзацу 3 пункту 1 Указу Президента України № 584 від 10.07.1995 року «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 р. № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», яка діяла до 01.12.2012, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Аналіз зазначених норм свідчить, що до стажу роботи особи, що дає право на призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за умови роботи на посаді судді не менше 10 років, підлягає врахуванню половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та календарний період проходження строкової військової служби.

Як свідчать матеріали справи, у період з 31.10.1964 по 01.11.1967 (3 роки) позивач проходив строкову військову службу в Збройних силах СРСР.

Крім того, у період з 03.09.1968 по 26.06.1973 (4 роки 9 місяців 23 дні) позивач навчався за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - Львівського державного університету ім. І. Франка (половина строку навчання становить - 2 роки 4 місяці 26 днів).

Відтак, в силу наведених правових приписів та періоду роботи позивача саме на посаді судді (більше 10 років, а саме 37 років 04 місяці 09 днів), вказаний період військової служби та половина строку навчання підлягають зарахуванню позивачу до стажу його роботи на посаді судді.

Відповідно, загальний стаж роботи позивача (з урахуванням календарного періоду проходження військової служби - 3 роки та половини строку навчання - 2 роки 4 місяці 26 днів), що дає йому право на одержання щомісячного грошового утримання судді, становить 42 років 9 місяці 4 дні.

За таких обставин, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з урахуванням положень ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VIII повинен становити 94 відсотки (50 % за 20 років + 44 % за 22 повні роки роботи на посаді судді понад 20 років) суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

З урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно відмовлено ОСОБА_1 у зміні відсоткового співвідношення довічного грошового утримання судді у відставці з 84% до 94 %, а тому з метою ефективного відновлення порушених прав позивача, з урахуванням вимог частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за належне зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 половину строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Львівського державного університету ім. І. Франка (2 роки 4 місяці 26 днів) та період строкової військової служби у Збройних силах СРСР (03 роки), що в загальному розмірі із стажем на посаді судді (37 років 04 місяці 09 днів) складає 42 роки 09 місяців 04 дні, та здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 94 % суддівської винагороди на підставі довідки Верховного Суду України № 114/0/21-20 від 01.07.2020 з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 2-5, 19, 72-77, 90, 139, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код 42098368) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у відмові ОСОБА_1 у зміні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у відсотковому відношенні з 84 до 94 відсотків від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) половину строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Львівського державного університету ім. І. Франка (2 роки 4 місяці 26 днів) та період строкової військової служби у Збройних силах СРСР (03 роки), що в загальному розмірі із стажем на посаді судді (37 років 04 місяці 09 днів) складає 42 роки 09 місяців 04 дні, та здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 94 % суддівської винагороди на підставі довідки Верховного Суду України № 114/0/21-20 від 01.07.2020 з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код 42098368) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.А. Бояринцева