Справа № 640/3508/21
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2022 року м. Київ № 640/3508/21

Окружний адміністративний суд м. Києва, у складі судді Вєкуа Н.Г, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.09.2020 №, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» (02121, м. Київ, вул. Декабристів, б.3, офіс 702, ) з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві № від 23 вересня 2020 року ГУ ДПС у м. Києві про сплату штрафу в розмірі 4022,80 грн;

- зобов`язати ГУ ДПС у м. Києві ввести необхідну інформацію про суми податків, штрафів, які є неузгодженими за 2018 рік в ІКП ТОВ «ФК «Надія України» () чи їх виключення до прийняття судом рішення, згідно Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків та зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем прийнято протиправне податкове повідомлення-рішення з порушенням вимог податкового законодавства, а саме накладено штраф на суми грошового зобов`язання, що не є узгодженими, в зв`язку із чим таке податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 19 лютого 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач, не погоджуючись із доводами позивача, надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що за результатами проведення перевірки було встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на прибуток фінансових установ, включаючи філіали аналогічні організацій, розташованих на території України на 519 календарних днів, в зв`язку із чим правомірно було винесено податкове повідомлення-рішення від 23.09.2020 року.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

28 вересня 2020 року позивачем було отримано від Головного управління Державної податкової служби у м. Києві податкове повідомлення-рішення № від 23 вересня 2020 року про сплату штрафу у розмірі 4022,80 грн..

У податковому повідомленні-рішенні зазначено, що ТОВ «ФК «Надія України», відповідно до Акту ГУ ДПС у м. Києві №004945/26-15-04-10/34067398 від 25.08.2020 року встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на прибуток фінансових установ, включаючи філіали аналогічні організацій, розташованих на території України (надалі - податок на прибуток), а саме: на 519 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 20114,00 грн., та зобов`язане сплатити штраф у розмірі 20 %, у сумі 4022,80 гри..

В Акті ГУ ДПС у м. Києві зазначено, що відповідно до даних Інформаційного ресурсу ГУ ДПС у м. Києві «Облік платежів» індивідуальної картки платника податків, ТОВ «ФК «Надія України» порушує терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на прибуток згідно Податкової декларації з податку на прибуток підприємства від 01.03.2019 на суму 20114,00 грн строком 519 днів.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку. Рішенням Державної податкової служби України від 11.01.2021 року № 300/6/99-00-06-03-01-06 про результати розгляду скарги, податкове повідомлення- рішення залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення.

Незгода позивача із прийнятим рішенням зумовила його звернення до Окружного адміністративного суду м. Києва із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 16.1.2. п. 16.1 ст. 16 ПК України (станом на час виникнення спірних відносин), встановлено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Підпунктом 133.1.1 п. 133.1 ст. 133 ПК України передбачено, що платниками податку на прибуток підприємств є суб`єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.

У відповідності до п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (п. 135.1. ст. 135 ПК України).

Згідно із п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Платник податку на прибуток подає разом з відповідною податковою декларацією квартальну або річну фінансову звітність у порядку, передбаченому для подання податкової декларації з урахуванням вимог статті 137 цього Кодексу.

Фінансова звітність, що складається та подається відповідно до цього пункту платниками податку на прибуток та неприбутковими підприємствами, установами та організаціями, є додатком до податкової декларації з податку на прибуток (звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації) та її невід`ємною частиною (п. 46.2 ст. 46 ПК України).

Пунктами 49.1, 49.2 ст. 49 ПК України встановлено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 п. 57 ПК України).

Згідно з п. п. 203.1, 203.2 ст. 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Платник податку зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 20 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

За змістом пункту 76.1 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Відповідно до пункту 126.1. статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як встановлено судом під час розгляду справи, позивачем була подана податкова декларація з податку на прибуток підприємств за 2018 рік в електронному вигляді 01.03.2019 року (реєстраційний номер ), яка була отримана відповідачем 01.03.2019 о 15 год 16 хв (квитанція №2) та задекларовано суму податку на прибуток фінансових установ у розмірі 461053,00 грн.

07.03.2019 року ТОВ «ФК «Надія України» було сплачено податок на прибуток фінансових установ за 2018 рік у сумі 461053,00 грн, що підтверджується платіжним доручення № 121 від 07.03.2019 року.

Суд звертає увагу, що сума, яка вказана відповідачем в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні є задекларованою сумою податку на прибуток фінансових установ за півріччя 2020 року, згідно поданої податкової декларації в електронному вигляді 08 серпня 2020 року (реєстраційних номер ), яка була отримана відповідачем 08.08.2020 о 17 год 24 хв (квитанція №2). Про це свідчить рядок 19 декларації на суму 20114,00 грн.

Сплата даної суми податку на прибуток підтверджується в матеріалах справи банківською випискою від 11.08.2020 року на суму 20114,00 грн.

Крім того, як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2018 рік, поданою в електронному вигляді 01.03.2019 року (реєстраційний номер ), на яку посилається відповідач в Акті перевірки та в податковому повідомлення-рішенні, ГУ ДПС у м. Києві вже декілька разів проводило камеральні перевірки та виписували акти та податкові повідомлення-рішення по сумах, які є неузгоджені.

Так, 25.03.2019 відповідачем був складений Акт №001090/26-15-12-12-12/34067398, на підставі якого були в подальшому винесені податкові повідомлення-рішення № та № від 26.04.2019 року. Дані податкові повідомлення-рішення були оскаржені в судовому.

30 червня 2020 року Окружний адміністративний суд міста Києва своїм рішенням скасував вищезазначені податкові повідомлення-рішення ( справа 640/15299/19).

Постановою Шостого апеляційного від 16 листопада 2020 року апеляційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

01.11.2019 року ГУ ДПС у м. Києві було складено Акт №001233/26-15-04-10/34067398, на підставі якого були винесені податкові повідомлення-рішення № та № від 10.12.2019. Вказані рішення були оскаржені позивачем в адміністративному порядку.

02.03.2020 року Державна податкова служба України своїм рішенням №8113/6/99-00-08-05-05-06 скасувала податкові повідомлення-рішення № та № від 10.12.2019.

Крім зазначеного, позивачем було отримано від ГУ ДПС у м. Києві податкову вимогу №127197-17 від 05 липня 2018 року та Рішення №127197-177 про опис майна у податкову заставу.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.05.2021 року позов було задоволено у повному обсязі та скасовані винесені рішення та застава. (справа № 640/18325/18).

Відповідно до п.56.18, ст.56 ПК України: при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили

Вищенаведене свідчить про неодноразові спроби відповідача застосувати штрафні санкції до неузгоджених сум грошових зобов`язань.

Що стосується доводів відповідача, зазначених у відзиві на позовну заяву, суд вважає їх необґрунтованими та не приймає до уваги при вирішенні справи по суті, з огляду на наступне.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що згідно з даними ІКП у ТОВ «ФК «Надія України» у період перевірки рахувалась заборгованість, яка постійно змінювалась відповідно до проведеної операції (нарахування або сплата зобов`язання). Таким чином, кошти, які сплачувалися ТОВ «ФК «Надія України» зараховувалися в рахунок погашення податкового боргу (по відповідним термінам сплати) з урахуванням черговості його виникнення.

За даними ІТС «Податковий борг» станом на 03.11.2020 у ТОВ «ФК «Надія України» обліковується податковий борг з податку на прибуток фінансових установ (ККБ 11021600) у сумі 258516,47 грн., по податку на прибуток іноземних юридичних осіб (ККБ 11020500) у сумі 4085,46 грн.»

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає вказані твердження відповідача такими, що не в повній мірі відповідають дійсності, в зв`язку із бездіяльністю податкового органу по приведенню інформації, яка повинна бути відображена в ІКП позивача.

Відповідачем з 2018 року не вживаються заходи з приведенням інформації в ІКП ТОВ «Фінансова компанія «Надія України» у відповідність - не відображають інформацію про судове оскарження податкової вимоги №127197-17 від 05 липня 2018 року та рішення ГУ ДФС у м. Києві №127197-177 про опис майна у податкову заставу від 05 липня 2018 року на суми 253968,17 грн. та 4085,46 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що станом на 03.11.2020 року податкового боргу в ТОВ «Фінансова компанія «Надія України» бути не може, так як:

1) Згідно Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за Півріччя 2020 року, поданої в електронному вигляді 08 серпня 2020 року (реєстраційний номер ) задекларовано суму податку на прибуток у розмірі 20114,00 грн. Дану суму податку на прибуток позивачем сплачено 11.08.2020 року у повному обсязі;

2) Згідно Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 1 квартал 2020 року, поданої в електронному вигляді 12 травня 2020 року (реєстраційний номер ), задекларовано суму податку на прибуток у розмірі 9771,33 грн. Дану суму податку на прибуток позивачем сплачено 08.05.2020 року у повному обсязі;

3) Згідно уточнюючої Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2019 рік , поданої в електронному вигляді 10 березня 2020 року (реєстраційний номер ), задекларовано суму податку на прибуток у розмірі 45017 грн. Дану суму податку на прибуток було заокруглено в бік збільшення та сплачено у розмірі 45020,00 грн позивачем 10.03.2020 року у повному обсязі;

4) Згідно Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2018 рік, поданої в електронному вигляді 01.03.2019 року (реєстраційний номер ), задекларовано суму податку на прибуток у розмірі 461053,00 грн. Дану суму податку на прибуток позивачем сплачено 07.03.2019 року у повному обсязі;

5) Згідно уточнюючої Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2017 рік поданої в електронному вигляді 02.03.2018 року (реєстраційний номер ), було задекларовано суму податку на прибуток у розмірі 296822,00 грн.. Дану суму податку на прибуток у розмірі 296822,00 грн. та 595,00 грн. штрафу (разом 297417,00 грн.) позивачем було сплачено 07.03.2018 року.

Вказана інформація підтверджується відомостями з ІКП позивача, копія якої долучена до матеріалів справи.

Відповідно до Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків та зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (надалі - Порядок), затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 р. №422, а саме пункту 9. Відображення в ІКП нарахованих сум податків за податковими повідомленнями-рішеннями Розділу IV Порядку: інформація щодо початку/продовження та результатів адміністративного або судового оскарження податкового повідомлення-рішення вноситься до підсистеми, що забезпечує облік платежів, працівником структурного підрозділу органу ДФС, яким податкове повідомлення- рішення було сформовано, на підставі документів, зазначених у розділі VII цього Порядку (заяви - оскарження податкового повідомлення-рішення, ухвали суду про відкриття провадження, рішення про результати розгляду скарги (заяви), рішення суду, прийнятого по суті), протягом 3-ох днів з дати отримання такого документа.

На підставі інформації про початок/продовження у законодавчо встановлені строки процедури адміністративного оскарження (скарга (заява) платника податків) або про початок/продовження процедури судового оскарження нарахована сума вважається неузгодженою, а в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо її виключення.

Тобто, з моменту адміністративного та судового оскарження вищезазначених рішень за 2018 рік, відповідач повинен був внести відповідну інформацію до ІКП, а вказані суми повинні були видалені з позначкою про їх адміністративне чи судове оскарження, що відповідачем зроблено не було.

В зв`язку із чим в ІКП ТОВ «ФК «Надія України» інформаційного ресурсу ГУ ДПС у м. Києві відображається недостовірна інформація, яка стала підставою для неодноразового складання актів та податкових повідомлень-рішень про сплату штрафу за грошовими зобов`язаннями, які є неузгодженими.

Таким чином, з метою унеможливлення в подальшому зловживань зі сторони відповідача, приведення інформації, яка міститься в ІКП позивача до такої, що відповідає дійсності, суд вважає за потрібне задовольнити позовну вимогу та зобов`язати ГУ ДПС у м. Києві ввести необхідну інформацію про суми податків, штрафів, які є неузгодженими за 2018 рік в ІКП ТОВ «ФК «Надія України» () чи їх виключення до прийняття судом рішення, згідно Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків та зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Достатніми, у розумінні частини першої статті 76 КАС України, є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За змістом частини другої вищезазначеної правової норми процесуального закону, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Разом з тим частина перша статті 77 КАС України покладає на кожну сторону обов`язок довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-243, 250, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» (02121, м. Київ, вул. Декабристів, б.3, офіс 702, ) задовольнити повністю;

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві № від 23 вересня 2020 року ГУ ДПС у м. Києві про сплату штрафу в розмірі 4022,80 грн;

3. Зобов`язати ГУ ДПС у м. Києві ввести необхідну інформацію про суми податків, штрафів, які є неузгодженими за 2018 рік в ІКП ТОВ «ФК «Надія України» () чи їх виключення до прийняття судом рішення, згідно Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків та зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» (02121, м. Київ, вул. Декабристів, б.3, офіс 702, ) сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа