Справа № 560/4857/22
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2022-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4857/22

Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

23 серпня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Курка О. П. Шидловського В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 23.03.2022 №94. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 з 07.06.1982 по 03.08.1996, зарахувавши до його трудового стажу період з 11.06.1983 по 19.01.1994.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 травня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилось 60 років, що доводиться відомостями його паспорта і ніким під сумнів не ставиться. Позивач 21 лютого 2022 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", надавши всі підтверджуючі документи.

Рішенням від 23.03.2022 року №94 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. Підстава відмови - відсутність необхідного страхового стажу роботи, про що позивача повідомлено листом від 23.03.2022 року №4301/03-16.

Згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №94 до страхового стажу позивача не зарахований період роботи з 07.06.1982 по 03.08.1996, оскільки записи у трудовій книзі внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: в графі 4 у підставі внесення запису про прийняття на роботу наявне виправлення в даті наказу.

Судом встановлено, що у трудовій книжці позивача наявні незасвідчені належним чином виправлення, які і стали підставою незарахування спірного періоду до страхового стажу.

Не погоджуючись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №94 протиправно до страхового стажу позивача не зарахований період роботи з 07.06.1982 по 03.08.1996, оскільки записи у трудовій книзі внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: в графі 4 у підставі внесення запису про прийняття на роботу наявне виправлення в даті наказу. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно із ч.3 ст.48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача (ч.4 ст.48 КАС України).

При цьому, відповідно до ч.7 ст.48 КАС України заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

З системного аналізу наведених правових норм можна дійти висновку про те, що допустити заміну належної сторони або залучити до участі співвідповідача у справі може виключно суд першої інстанції за умови згоди позивача та незмінності підсудності адміністративної справи, а можливості заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції КАС України не передбачено.

Статтею 50 КАС України встановлено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

У відповідності до частин першої, третьої статті 52 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулися не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного відповідача належним відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Зі змісту наведених положень процесуального законодавства вбачається, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Тобто у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, що саме рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №94 до страхового стажу позивача не зарахований період роботи з 07.06.1982 по 03.08.1996, оскільки записи у трудовій книзі внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: в графі 4 у підставі внесення запису про прийняття на роботу наявне виправлення в даті наказу.

Однак, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки в ході апеляційного розгляду справи встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 пред`явлено до неналежного відповідача і суд апеляційної інстанції позбавлений можливості залучити до участі у справі належного відповідача.

Разом з тим, інші доводи апеляційної скарги, які стосуються правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не підлягають оцінці у цьому апеляційному провадженні, виходячи з того, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, а тому і законність його дій може бути перевірена лише у випадку пред`явлення позову до особи, яка є належним відповідачем у справі.

З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 травня 2022 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Курко О. П. Шидловський В.Б.