Справа № 359/5646/21
Суддя: Муранова-Лесів І. В.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 359/5646/21
Провадження № 2-а/359/126/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Шляхетко Ю.В.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Синяченка В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

25.06.2021 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява, в якій ОСОБА_2 просить : скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення Серії ЕАН № 4274628 від 28.05.2021 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 гривень, винесену поліцейським роти № 2 БПП в м. Борисполі УПП у Київській області старшого лейтенанта поліції Єщенко Андрієм Олеговичем та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою ЕАН № 4274628 поліцейського роти № 2 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області старшим лейтенантом поліції Єщенко А.О. від 28.05.2021 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штраф у розмірі 1700 гривень.

Вказану постанову вважає протиправною та незаконною, оскільки п. 8.4 г ПДР України вона не порушувала, дорожнього знаку біля «Макдональдс» вона не бачила. Окрім того з місця водія не видно жодного знаку бо його закривала зелена зона біля «Макдональдс», а на асфальті намальований знак взагалі не видно.

Крім того позивач зазначає, що розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу, інспектор не надав їй можливість скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП, проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП та розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

30.09.2021 до суду надійшов відзив (а. с. 27-35), з проханням відмовити у задоволенні позову, при цьому зазначено, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 122 КУпАП, зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі пізнавального знаку «Водій з інвалідністю» - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того відповідач зазначає, що порядок дорожнього руху на території України, відповідно до закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМУ України від 10.10.2001 № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У пп. 1.3 та 1.9 ПДР установлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до п. 8.4 ґ ПДР України інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила. Пунктом 8.1 ПДР передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Відповідно до п. 8.5 ПДР, дорожня розмітка використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює. Дорожня розмітка є найпростішим та ефективним засобом організації дорожнього руху. Розмітка являє собою лінії, написи та інші позначення, що наносяться на пробну частину, бордюри та елементи дорожніх споруд. Дорожня розмітка допомагає водію орієнтуватися в дорожніх умовах, особливо під час руху в темну пору доби, коли водієві дуже складно залишатися на полосі руху під час зустрічного роз`їзду.

Так, відповідно до розділу 34 ПДР горизонтальна дорожня розмітка 1.30 позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю».

Зазначають, що відповідно до п. 5.4.1 Державних будівельних норм України «Інклюзивність будівель і споруд» ДБН В.2.2-40:2018 затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 327 від 30 листопада 2018 року на відкритих індивідуальних автостоянках біля закладів обслуговування слід виділяти не менше ніж 10 % місць (але не менше одного місця) для транспорту осіб з інвалідністю. Ці місця повинні позначатися дорожніми знаками та горизонтальною розміткою відповідно до Правил дорожнього руху з піктограмами міжнародного символу доступності. 23.11.2018 Місця для паркування особистого автотранспорту осіб з інвалідністю, або транспорту який перевозить осіб з інвалідністю, рекомендується розміщувати поблизу входу до будівель і споруд але не далі ніж 50 м. Ширина зони для паркування автомобіля особи з інвалідністю повинна бути не менше ніж 3,5 м. Розміри паркувальних місць, які розташовані паралельно бордюру, повинні забезпечувати доступ до задньої частини автомобіля, щоб використовувати пандус або підйомний пристрій. Вказують, що до матеріалів справи додається копія Схеми організації дорожнього руху по вул. Київський Шлях в м. Бориспіль з якої вбачається, що біля МакДональдз на даній ділянці дороги розташоване лише одне місце зони для паркування автомобіля осіб з інвалідністю шириною 3,5 м. (в той час, як інші паркувальні місця мають ширину 2, 5 м.) з наявною дорожньою розміткою 1.30 та дорожнім знаком 5.38 з додатковою табличкою 7.17. До справи додається диск з відеозаписом з нагрудної камери Інспектора, на якому зафіксована подія, яка мала місце 28.05.2021 за участю позивача та Інспектора. Вказують, що з даного відеозапису вбачається, що позивачем здійснено зупинку в зоні дії дорожнього знаку 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою 7.17 «Інваліди» та дорожньою розміткою 1.30, яка позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів, чи на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід». Всупереч ч. 6 статті 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» позивач не пред`явив документи, що підтверджують інвалідність водія або одного з пасажирів. Також з даного відеозапису вбачається, що колеса транспортного засобу під керуванням позивача знаходяться на дорожній розмітці 1.30.

Також вказують, що з відеозапису, зафіксованого на нагрудну камеру поліцейського вбачається, що позивач факт правопорушення визнає та повідомляє поліцейському, що не побачила дорожню розмітку та знак. Порядок розгляду адміністративної справи з боку інспектора не порушено. Позивача ознайомлено з правами особи, що притягається до адміністративної відповідальності. З відеофайлу .mov вбачається, що на 00:00:17 сек. поліцейський повідомляє позивачеві, що вона стала на місце для парковки осіб з інвалідністю, на що позивач відповіла, мовою оригіналу: «Хорошо, я отъеду». А на 00:00:39 сек. цього відеофайлу повідомляє поліцейському, мовою оригіналу: «Я зараз перепаркую автомобіль». З цього ж відеофайла вбачається, що на 00:03:40 хв. поліцейський повідомляє позивачеві, що з відстані, коли вона наближалась до місця на якому зупинила транспортний засіб, видно дорожню розмітку, яка позначає місця для стоянки осіб з інвалідністю. На що позивач відповіла, мовою оригіналу: «Что вы меня задерживаете сейчас. Я сказала хорошо, я перепаркую машину. Ето было секунду я постояла». З відеофайлу .тоу на 00:04:44 хв. вбачається, що колесо транспортного засобу під керуванням позивача знаходиться на дорожній розмітці

З приводу місця розгляду справи, відповідач зазначає, що при застосуванні положень статті 276 КУпАП також слід враховувати зміни до норм КУпАП, які були внесені після прийняття Закону України «Про Національну поліцію» та те, що рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, яке містить роз`яснення щодо застосування словосполучень використаних у нормах КУпАП «на місці» та «за місцем», прийнято також до набрання чинності цього Закону, тобто без врахування його положень.

Порядок розгляду адміністративної справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху був змінений з урахуванням положень Закону України «Про Національну поліцію» та внесенням змін до КУпАП. Тобто, згідно з положеннями КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху інспектором патрульної поліції не складається і саме інспектор (працівник органу і підрозділу Національної поліції, який має спеціальне звання), а не Управління патрульної поліції, уповноважений розглядати адміністративну справу та за результатами її розгляду виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності на місці вчинення адміністративного правопорушення. При цьому, юрисдикція «органу Національної поліції», який відповідно до ст. 222 КУпАП уповноважений розглядати справу про вказане адміністративне правопорушення, а саме батальйон патрульної поліції в м. Бориспіль управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції, поширюється на всю територію міста Борисполя. Враховуючи те, що правопорушення було вчинене і справа по ньому розглядалася в м. Бориспіль, поліцейський (Відповідач) розглядаючи справу за вказаною адресою, не порушив порядку розгляду справ, оскільки розгляд відбувався на території, на яку поширюється юрисдикція органу, уповноваженого розглядати справу. Вказує, що аналогічної правової позиції дотримується Вищий адміністративний суд у справі № 686/11550/16-а.

Ухвалою від 30.06.2021 відкрито провадження у справі (а. с. 15).

У судовому засіданні 11.11.2021 позивач та її представник позов підтримали, позивач надала пояснення, за змістом яких вказала, що не бачила дорожній знак «місце стоянки для інвалідів», який був закритий кущами та не видний при заїзді на місце стоянки, а розмітка виявилась стертою, її також не було видно. Вона тільки зупинилася і вийшла з машини, коли до неї підійшли працівники, вона відразу хотіла звільнити місце стоянки, проте працівники поліції її затримали для складання постанови.

В подальшому у призначене засідання позивач та її представник не з`явились, від позивача надійшла заява з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача Савонік Д.В. у відзиві, який надійшов на адресу суду 30.09.2021 просив розгляд справи проводити без його участі (а. с. 27-35).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За змістом ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 28.05.2021 поліцейським РП Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської області Єщенко А.О. складено постанову Серії ЕАН № 4274628 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 122 КУпАП ( а. с. 46).

За змістом вказаної постанови, 28.05.2021 о 17.49 годин в м. Бориспіль по вул. Київський шлях, 69, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом MATIZ CA 9027 BC, здійснила не вимушену зупинку в місці позначеному дорожньою розміткою 1.30 та дорожнім знаком 5.38 з табличкою 7.17, не надала документів про наявність у неї, чи пасажира інвалідності, чи явно виражених ознак інвалідності, чим порушила п. 8.4. г ПДР.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень (а. с. 46).

Частиною 6 ст. 122 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Рішенням заступника командира батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області ДПП майора поліції Майстренко С.В. постанову про накладення адміністративного стягнення ЕАН № 4274628 від 28.05.2021 винесену поліцейським роти № 2 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП рядовим поліції Єщенком А.О. залишено без змін, а скаргу без задоволення ( а.с. 13).

Відповідно до 8.4 Правил дорожнього руху, дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Відповідно до п.5.38 Розділу 33 Правил дорожнього руху, в редакції, чинній на 28.05.2021 року, інформаційно-вказівний знак «Місце для стоянки» застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів.

Відповідно до п. 7.17 розділу 33 Правил дорожнього руху, табличка до дорожніх знаків «Особи з інвалідністю». Означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» відповідно до вимог цих Правил.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1,4 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно з вимогами ч. ч. 2, 3 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином докази суду надають учасники справи.

Так, за змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі одержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналогічні положення містяться п.п.5,9 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 №1395.

При цьому за змістом п. 10 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналогічні вимоги щодо оцінки доказів закріплені ст. 252 КУпАП.

Як вбачається з наданих позивачем фотознімків на автостоянці по вул. Київський шлях, 69, місце вчинення інкримінованого позивачу правопорушення, а також на переглянутому судом наданому відповідачем відеозаписі з нагрудної відеокамери поліцейського, дорожній знак 5.38 «Місце зупинки» встановлений серед кущів, а тому додаткова табличка п.7.17 «Особи з інвалідністю» зі сторони заїзду на місце стоянки не проглядається, крім того, також фактично не проглядається відповідна дорожня розмітка (а.с.12,38).

Відповідно до вимог п. 8.2-1 Правил дорожнього руху, дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Відповідно до вимог п. 8.5-1 Правил дорожнього руху дорожня розмітка застосовується відповідно до цих Правил і повинна відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожня розмітка повинна бути видимою учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби на відстані, що забезпечує безпеку руху. На ділянках доріг, на яких є труднощі для видимості учасниками дорожнього руху дорожньої розмітки (сніг, бруд тощо) або дорожня розмітка не може бути відновленою, установлюються відповідні за змістом дорожні знаки.

Разом із з цим встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що ані дорожній знак 5.38 «Місце зупинки» з додатковою табличкою п.7.17, ані спеціальна розмітка, яка дублює інформацію, що міститься на додатковій табличці, не відповідали вищенаведеним вимогам п.п. 8.2-1, 8.5-1 Привал дорожнього руху України.

Проте, під час прийняття рішення щодо водія ОСОБА_2 , ці обставини не були враховані поліцейським роти № 2 БПП в м. Борисполі УПП у Київській області старшимо лейтенантом поліції Єщенко А.О., яким здійснювався розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оскільки, щодо встановлення дорожніх знаків та нанесення дорожньої розмітки встановлені обов`язкові вимоги п.п. 8.2-1, 8.5-1 Привал дорожнього руху України, недотримання таких вимог при встановленні дорожніх знаків, нанесенні дорожньої розмітки, в тому числі порушення таких вимог в результаті тривалої експлуатації чи неналежного догляду, що робить розміщену на таких знаках інформацію об`єктивно не видимою для водія, що не може ним сприйматися і оцінюватися відповідно до вимог Правил дорожнього руху України, не створює складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що ОСОБА_2 оскаржувала винесену щодо неї постанову про накладення адміністративного стягнення ЕАН №4274628 від 28.05.2021 до вищестоящої посадової особи , за результатами розгляду якої листом від 07.06.2021 її повідомлено, що на підставі п.1 ч.1 ст.293 КУпАП вищевказану постанову було залишено без змін, а скаргу без задоволення (а.с.13).

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог пунктів 1-3 ч.1 ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП, передбачено обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено належними і допустимими доказами правомірність прийнятої ним постанови, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4274628 від 28.05.2021 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

Враховуючи вищенаведені вимоги ст. ст. 247, 288, 293 КУпАП, а також враховуючи положення ч. 2 ст. 9, ч. 3 ст. 286 КАС України, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача слід закрити.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Судом враховано, що позивач використав своє право на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення вищестоящій посадовій особі, у зв`язку з чим строк звернення до адміністративного суду в силу вимог ч.4 ст.122 КАС України не вважається пропущеним.

Відповідно до ч. 5 ст. 288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, інші судові витрати у справі не значаться.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 74-77, 122, 123, 139, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4274628 від 28.05.2021 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 гривень, винесену поліцейським роти №2 БПП в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області лейтенантом поліції Єщенко Андрієм Олеговичем та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, та у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлено 30.12.2021.

Суддя І.В. Муранова-Лесів