Справа № 640/7303/22
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2022-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2022 року м. Київ № 640/7303/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
доОСОБА_1
про стягнення коштів,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась до суду з даним позовом, в якому просить:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України кошти за видані предмети речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився та кошти за не дослужений період першого контракту пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту у розмірі 15 999,98 грн, із них:

- 5 758,73 грн за не дослужений період першого контракту пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту;

- 10 241,25 грн за видані предмети речового майна, строк експлуатації (носіння) яких не закінчився.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.05.2022 відкрито спрощене провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні.

Під час розгляду справи представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №546. З заявами/клопотаннями до суду не звертався. Правом на подання відзиву не скористався.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір на підставі наявних письмових доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2021 року між ОСОБА_1 і Міністерством внутрішніх справ України в особі командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах солдатського складу строком на 3 (три) роки.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.02.2021 № 39 (по стройовій частині) солдата запасу ОСОБА_1 був зарахований до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

У зв`язку з підписанням вказаного контракту та наказу командира військової частини НОМЕР_1 Відповідача було зараховано на військову службу за контрактом та призначено на посаду водія 2 автомобільного відділення автомобільного взводу роти бойового та матеріально-технічного забезпечення батальйону оперативного призначення (резервного батальйону) імені Героя України генерал-майора Сергія Кульчицького.

В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2022 № 18 по стройовій частині було оголошено наказ командира від 04.01.2022 № 1 о/с яким було розірвано контракт з Відповідачем відповідно до підпункту «ж» пункту 2 частини 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту). У зв`язку з цим чинність контракту було припинено достроково.

Таким чином, Відповідач не виконав свої зобов`язання за контрактом, прослуживши у Національній гвардії (військова частина НОМЕР_1 ) лише 11 місяців 01 день.

28.01.2022 відповідач звернувся до командира ВЧ НОМЕР_1 із рапортом, в якому зобов`язався внести на рахунок ВЧ НОМЕР_1 заборгованість по грошовому забезпеченню за перший контракт, який не був виконаний в сумі 5758,73 грн та заборгованість за речове майно, яке отримав під час служби та строки носіння якого не закінчились в сумі 10241,25 грн.

Заборгованість в загальній сумі 15999,98 грн відповідач зобов`язався внести до 28.02.2022.

Також в рапорті відповідач підтвердив власну поінформованість щодо звернення ВЧ НОМЕР_1 до суду у випадку не сплати коштів добровільно.

Оскільки кошти відповідачем добровільно не сплачені, позивач звернувся до суду з даним позовом і просить його задовольнити.

Оцінивши за правилами ст. 90 КАС України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну гвардію України» (далі - Закону), Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України) і призначена для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордон), припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону, до складу Національної гвардії України входять: з`єднання, військові частини, виші військові навчальні заклади, навчальні військові частини (центри), бази, заклади охорони здоров`я та установи, що не входять до складу оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

Абзацами 1-2 частини першої статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що продовольче забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України; речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» передбачено, що військове майно є державним майном, закріпленим за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна, зокрема, належить речове майно.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 20 Закону України «Про Національну гвардію України» норми забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України військовою формою одягу, спеціальним одягом, взуттям та спорядженням, а також іншими предметами речового майна визначаються Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 1 статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», абзацу четвертого частини третьої статті 20 Закону України «Про Національну гвардію України» та з метою впорядкування речового забезпечення Національної гвардії України, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.06.2017 № 475, зокрема, затверджено Інструкцію з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період.

Відповідно до пункту 1 підрозділу 1 розділу 1 Інструкції з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період, ця Інструкція визначає завдання, організацію та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах (підрозділах), вищих військових навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, закладах охорони здоров`я та установах Національної гвардії України (далі - військові частини), курсантів, військовозобов`язаних, призваних на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори, резервістів, військовослужбовців, призваних під час мобілізації, на особливий період (далі - військовослужбовці) та працівників.

Згідно абзацу 1 пункту 18 підрозділу 1 Розділу III Інструкції № 475, у разі звільнення військовослужбовців за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, засудженням особи до позбавлення волі або обмеження волі за вироком суду, що набрав законної сили, а також у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, вартість виданих їм предметів речового майна, які отримані під час проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися, утримується з урахуванням строку перебування їх у носінні на підставі довідки-розрахунку на утримання вартості речового майна.

Грошова компенсація зазначеним військовослужбовцям нараховується пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання речового майна до дати підписання наказу про звільнення.

Суму, нараховану до утримання вартості речового майна з військовослужбовця, та суму нарахованої грошової компенсації вартості за неотримане речове майно військовослужбовцю за його письмовою згодою дозволяється погашати шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до чинного законодавства.

Сума, нарахована до утримання, та сума грошової компенсації зазначаються в обхідному листі звільненого.

Утримані з військовослужбовця кошти використовуються для речового забезпечення військової частини.

Пунктом 12 розділу VI Інструкції № 475 встановлено, що для розрахунків з особами у випадках, коли при їх звільненні вартість обмундирування підлягає відшкодуванню, складається довідка-розрахунок на утримання вартості речового майна у трьох примірниках:

перший - залишається у речовій службі;

другий - передається до бухгалтерської служби;

третій - передається особі, яка звільняється.

Відповідно до п.13 розділу VI Інструкції № 475 для виплати грошової компенсації речовою службою військової частини видається довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, яка складається у трьох примірниках:

перший - залишається в речовій службі;

другий - передається до бухгалтерської служби;

третій - передається особі, що звільняється, або одному з членів сім`ї чи утриманцям загиблого (померлого).

Пуктом 14 розділу VI Інструкції № 475 визначено, що облік збитків, які утворились на складах, у підрозділах та інших підзвітних об`єктах від недостач та псування речового майна, ведеться в книзі обліку втрат військового майна речової служби.

З довідки-розрахунку № 13 вартості речового майна на утримання солдата ОСОБА_1 вбачається, що сума утримання вартості предметів речового майна, які були отримані відповідачем під час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися становить 10241,25 грн, які відповідач зобов`язаний компенсувати позивачу.

Крім того, відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_1 НГУ від 03.05.2022 №66 за відповідачем обліковується дебіторська заборгованість за перший контракт з грошового забезпечення в сумі 5758,73 грн.

Оскільки, на час вирішення спору по суті заявлених позовних вимог докази сплати відповідачем заборгованості в сумі 15 999,98 грн матеріали справи не містять, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 9, 72-78, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України кошти за видані предмети речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився та кошти за не дослужений період першого контракту пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту у загальному розмірі 15 999,98 грн, із них:

- 5 758,73 грн (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят вісім грн 73 коп.) за не дослужений період першого контракту пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту;

- 10 241,25 грн (десять тисяч двісті сорок одна грн 25 коп.) за видані предмети речового майна, строк експлуатації (носіння) яких не закінчився.

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: 01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 38).

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.О. Григорович