Справа № 160/12642/22
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2022-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 серпня 2022 року Справа № 160/12642/22
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Калугіна Н.Є., розглянувши матеріали адміністративного позову та заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Савченка Владислава Олеговича, третя особа: державний виконавець Слобожанського відділу Державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сищик Олександр Олександрович про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

-скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України ВМ №00004318 від 21.12.2021 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;

-справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Разом із адміністративним позовом, від позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить:

-зупинити дію Постанови Державної служби України з безпеки на транспорті, по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України ВМ №00004318 від 21.12.2021 про стягнення 17000 грн штрафу до набрання законної сили рішенням суду у вказаній справі;

-зупинити примусове стягнення адміністративно-господарського штрафу з ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 ) у сумі 17000 грн на підставі постанови Державної служби України з безпеки на транспорті, по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України ВМ №00004318 від 21.12.2021 про стягнення 17000 грн штрафу, по виконавчому провадженні за постановою про відкриття виконавчого провадження №69144693 від 07.06.2022, до набрання законної сили рішенням суду у вказаній справі;

-зупинити дію заходів примусового виконання Постанови Державної служби України з безпеки на транспорті, по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України ВМ №00004318 від 21.12.2021 про стягнення 17000 грн штрафу до набрання законної сили рішенням суду у вказаній справі, а саме: щодо накладення арешту на майно та кошти на рахунках ОСОБА_1 в банках.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що предметом спору є скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України ВМ №00004318 від 21.12.2021 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та закриття справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, оскільки предметом спору є рішення суб`єкту владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, то справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства місцевим загальним судам як адміністративним судам.

При цьому, статтею 20 КАС України врегульовані питання розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів, пунктом 1 частини 1 якої визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Приписами ч. 2 ст. 19 КАС України, визначено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи: про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Такі випадки визначені ст. 21 КАС України, яка визначає розгляд кількох пов`язаних між собою вимог.

Проте, у спірних правовідносинах всі заявлені позовні вимоги мають бути розглянуті місцевим загальним судом як адміністративним.

Отже, заявлений до розгляду спір предметно не підсудний Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з частиною першою статті 30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

За змістом ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі Zand v. Austria вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>. З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Розгляд цієї справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом по суті, в силу вимог ч. 1 ст. 319 КАС України, незалежно від змісту прийнятого рішення суду, призведе до порушення прав учасників справи, оскільки порушення правил предметної юрисдикції (підсудності) є безумовною підставою для скасування рішення суду із закриттям провадження.

Відтак, розгляд справи належним судом відповідає принципу ефективності провадження як механізму судового захисту.

Відповідно до статті 25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на вищезазначене, оскільки справа предметно не підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду, то суд вважає за необхідне передати адміністративний позов та заяву про забезпечення позову на розгляд Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Повний текст ухвали складено з урахуванням розпорядження керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду №15 від 22.08.2022.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 20, 21, 29, 171, 248, 256, 288, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Справу №160/12642/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Савченка Владислава Олеговича, третя особа державний виконавець Слобожанського відділу Державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сищик Олександр Олександрович про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення разом із заявою про забезпечення адміністративного позову передати на розгляд до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області (52005, Дніпропетровська область, смт. Слобожанське, вул. Теплична, 7).

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Калугіна