Справа № 620/12497/21
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2022-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2022 року м. Київ № 620/12497/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі-позивач/ ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач/ ГУ ПФУ в м. Києві), в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 12.08.2015 по 17.03.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити розрахунок та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 12.08.2015 по 17.03.2021 на виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 04 квітня 2016 року по справі №754/2186/16-а у відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати».

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.10.2021 адміністративну справу передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2021, адміністративний позов №620/12497/21 передано судді Каракашьяну С.К. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.10.2021 відкрито спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи ( у письмовому провадженні).

Позовні вимоги вмотивовані невиплатою компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати в повному обсязі належної позивачу пенсії.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві здійснювало всі нараховані пенсійні виплати позивачу у строки та згідно чинного законодавства України, а інші розміри пенсії, самостійно визначені позивачем, виплаті не підлягали, правові підстави для виплати позивачу компенсації втрати частини доходів відсутні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 04.04.2016 у справі № 754/2186/16-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві позовні вимоги задоволено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві провести позивачу перерахунок та здійснити виплату пенсії з 12 серпня 2015 року, виходячи з 68% грошового забезпечення з якого сплачені страхові внески з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань, та одноразової грошової допомоги при звільненні, згідно довідки Адміністрації Держспецтрансслужби від 21.01.2016 року за № 38/6.1/55.

На виконання судового рішення у справі № 754/2186/16-а Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснило у січні 2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до зазначеного рішення (з 12 серпня 2015 року, виходячи з 68% грошового забезпечення з якого сплачені страхові внески з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, та одноразової грошової допомоги при звільненні, згідно довідки Адміністрації Держспецтрансслужби від 21.01.2016 року за №38/6.1/55).

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 28.09.2017 роз`яснено постанову Деснянського районного суду міста Києва від 04.04.2016.

Листом від 06.02.2019 № 24268/03 Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві повідомило позивача, що на виконання рішення суду здійснено перерахунок пенсії. Виплату різниці пенсії на виконання рішення суду за з 04.10.2017 по 31.01.2019 в сумі 38060,00 грн. буде здійснено у лютому 2019 року.

Кошти нараховані за період з 04.10.2017 по 31.01.2019 в сумі 38060,58 грн., перераховані на розрахунковий рахунок позивача в лютому 2019 року, що підтверджується сторонами.

23 квітня 2019 року позивачем подано до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві заяву про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строків виплати в повному обсязі пенсії за період з 04.10.2017 до 31.01.2019. Позивач також просив надати розрахунок компенсації за несвоєчасну виплату пенсії за період з 04.10.2017 до 31.01.2019.

Листом від 23.05.2019 № 109514/03/Н-7281 Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві повідомило позивача про відмову у задоволенні заяви у зв`язку з тим, що доплата пенсії за період з 03.10.2017 по 31.01.2019 виплачена у межах календарного місяця. Розрахунку компенсації за несвоєчасну виплату пенсії надано не було. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.06.2020 у справі №640/15039/19, що набрало законної сили 17.08.2020, зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в м. Києві здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з 04.10.2017 по 31.01.2019 року на виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 04 квітня 2016 року у справі № 754/2186/16-а у відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати».

05 травня 2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві із заявою, в якій просив: нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії з 12.08.2015 по 03.10.2017 року, розрахувавши її розмір за методикою відповідно до ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати» з 12.08.2015 по 17.03.2021 року (день фактичної виплати, проведеної на виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 04 квітня 2016 року по справі №754/2186/16-а) та надати помісячний розрахунок компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строків виплати суми перерахунку пенсії з 12.08.2015 по 03.10.2017 року.

Листом від 01.06.2021 №14644-13497/Н-02/8-2600/21 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві проінформувало, що нарахована у січні 2019 року різниця пенсії в сумі 107039,08 грн. за період з 12.08.2015 по 03.10.2017 на виконання ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 28.09.2017 у справі № 754/2186/16-а (набрала законної сили 04.10.2017), що підлягала виплаті в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», виплачена в повному обсязі в порядку черговості та в межах бюджетних асигнувань у березні цього року, а в лютому 2019 року була виплачена різниця пенсії, нарахована з дати набрання ухвали законної сили в сумі 38060,58 грн. та встановлений до подальшої виплати визначений судовим рішенням новий розмір пенсії (13497,53 грн.), підстави для нарахування компенсації відсутні.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх порушених прав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із частиною 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, урегульовані Законом України від 19.10.2000 №2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (надалі Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (надалі - Порядок №159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Пунктом 2 Порядку №159 визначено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Відповідно до пункту 3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Суд зауважує, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, у т.ч. пенсії.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 у справі №21-518а14, від 11.07.2017 у справі №21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 06.02.2018 у справі №681/423/15-а, від 20.02.2018 у справі №522/5664/17, від 21.06.2018 у справі №523/1124/17, від 03.07.2018 у справі №521/940/17, від 05.10.2018 у справі №127/829/17, від 12.02.2019 у справі №814/1428/18.

Відповідно до приписів статті 6 Закону №2050-ІІІ компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

У цій справі спір виник внаслідок відмови пенсійного органу розрахувати, нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини пенсії, яка була нарахована, але несвоєчасно виплачена позивачу на підставі постанови Деснянського районного суду м. Києві від 04.04.2016 у справі №754/2186/16-а.

А своєму листі від 01.6.2021 №14644-13497/Н-02/8-2600/21 пенсійний орган підтверджує, що нарахована у січні 2019 року різниця пенсії в сумі 107039,08 грн. за період з 12.08.2015 по 03.10.2017 на виконання судового рішення, виплачена позивачу в березні 2021 року.

Водночас, суд звертає увагу на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.08.2019 у справі № 638/19990/16-а, щодо компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів.

За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням.

Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень Закону, окремих положень Порядку № 159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги те, що суму пенсії, нарахованої на виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2016 у справі №754/2186/16-а позивачу вчасно не виплачено, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на одержання компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії.

При цьому, суд враховує, що питання щодо нарахування та виплати пенсій законодавством віднесено до компетенції пенсійного органу, а отже, у разі несвоєчасної виплати пенсії обов`язок щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходу покладається на саме на останніх.

Відмова пенсійного органу у проведенні позивачу виплати пенсії в перерахованому розмірі порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном. Оскільки чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення Європейського суду у справі Кечко проти України від 08 листопада 2005 року).

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10).

Компенсація втрати частини доходу є спеціальним видом юридичної відповідальності, який застосовується на орган, що здійснює нарахування та виплату пенсії з метою захисту майнових інтересів пенсіонера та є прямим правовим наслідком невиконання обов`язку своєчасно нарахувати та виплатити пенсію. При цьому основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії), а додаткових умов для її виплати закон не містить.

А відтак, дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у розрахунку, нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, починаючи з 12.08.2015 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, тобто по 17.03.2021 суперечать вимогам законодавства та є протиправними.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на все викладене вище та виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 12.08.2015 по 17.03.2021 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в м. Києві здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з 12.08.2015 по 17.03.2021 року на виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 04 квітня 2016 року у справі № 754/2186/16-а у відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати».

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян