Справа № 160/5036/21
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 серпня 2022 року м. Дніпросправа № 160/5036/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 р. (суддя Букіна Л.Є.) в справі № 160/5036/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Дніпровська міська рада, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2020 р. № -0464 про визначення суми податкового зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб за 2020 рік в розмірі 536 831,81 грн. Підставою позову зазначено визнання в судовому порядку нечинним та скасування рішення Дніпровської міської ради № 9/52 від 18.12.2019 р., на підставі якого обраховано контролюючим органом сума грошового зобов`язання із земельного податку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 р. позов задоволено, визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 30.06.2020 року № -0464.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.08.2022 р. до участі в справі залучено Дніпровську міську раду як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт звертає увагу, що податкове повідомлення-рішення, яке є предметом оскарження в цій справі, оскаржувалось позивачем також в межах справи № 160/9060/20, постановою Третього апеляційного адміністративного суду в якій відмовлено у задоволенні позову, а касаційне провадження, відкрите за касаційною скаргою ОСОБА_1 , закрите за клопотанням її представника, тому вважає, що позивач зловживає процесуальними правами, а судом першої інстанції безпідставно не залишено цей позов без розгляду.

Крім того, вважає неправильним покладений в основу рішення суду першої інстанції висновок про визначення розміру орендної плати на підставі рішення Дніпровської міської ради від 18.12.2019 р. № 9/52, яке визнано нечинним та скасоване в судовому порядку, адже постановою Верховного Суду від 08.02.2022 р. в справі № 160/3200/20 скасовані судові рішення судів попередніх інстанцій в цій справі, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відтак, рішення Дніпровської міської ради № 9/52 від 18.12.2019 р., на підставі якого позивачу визначено суму грошового зобов`язання з земельного податку, є чинним.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідачем подано клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Підстав для розгляду справи у судовому засіданні судом не встановлено.

Оскільки судом не встановлено підстав для розгляду справи у судовому засіданні, в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні відмовлено.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачеві на праві приватної власності належать:

- виробниче приміщення складу №4 в літ.А-1 загальною площею 4067,1 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу від 14.10.2010 р., реєстр № 2128;

- будівлі та споруди загальною площею 114,3 кв.м., частка власності 193/1000, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу від 14.10.2010 р., реєстр №2127.

30.06.2020 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення № -0464, яким позивачеві визначено земельний податок з фізичних осіб за 2020 рік (ІІ півріччя) у розмірі 536 831,81 грн.

Суд першої інстанції вказав, що при обрахунку цього рішення відповідач керувався рішенням Дніпровської міської ради від 18.12.2019 р. №9/52 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 року № 13/27», яким ставки земельного податку та розмір орендної плати для земельних ділянок встановлено у розмірі 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року у справі № 160/3200/20 визнано протиправними та нечинними рішення Дніпровської міської ради №8/52 та №9/52 від 18.12.2019 року, а постановою Третього апеляційний адміністративний суду від 12 листопада 2020 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2020 року в адміністративній справі №160/3200/20 змінено шляхом виключення з його мотивувальної частини висновків в частині правомірності визначення розміру встановлених ставок плати за землю щодо їх граничного розміру, в іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2020 року в адміністративній справі №160/3200/20 залишено без змін.

Враховуючи що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2020 року в адміністративній справі №160/3200/20 визнано нечинним рішення Дніпровської міської ради, на підставі якого позивачеві визначено суму грошового зобов`язання із орендної плати з фізичних осіб, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення адміністративного позову шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №-0464 від 30.06.2020 року.

Суд визнає приведений висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником виробничого приміщення складу №4 в літ.А-1, загальною площею 4067,1 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. 14.10.2010 р. за реєстровим № 2128, а також будівель та споруд, загальною площею 114,3 кв.м., частка власності 193/1000, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. 14.10.2010 р. за реєстровим № 2127.

ГУ ДПС 30.06.2020 р. прийнято податкове повідомлення-рішення № -0464, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб за 2020 рік в розмірі 536 831,81 грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 р. в справі № 160/9060/20 скасоване рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 р. за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДПС в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2020 р. № -0464 про визначення суми податкового зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб за 2020 рік в розмірі 536 831,81 грн., в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 20.12.2021 р. в справі № 160/9060/20 задоволено клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Зарубіна Є.М. про відмову від касаційної скарги, касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 р. в справі № 160/9060/20 закрите.

Рішенням Дніпровської міської ради від 9/52 від 18.12.2019 р. «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 року № 1327» внесені відповідні зміни в рішення органу місцевого самоврядування в частині визначення розміру орендної плати та ставки земельного податку 12% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Рішення Дніпровської міської ради від 9/52 від 18.12.2019 р. було предметом судового оскарженні в межах справи № 160/3200/20.

Постановою Верховного Суду від 08.02.2022 р. в справі № 160/3200/20 частково задоволено касаційну скаргу Дніпровської міської ради, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2020 р. та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12.11.2020 р. у справі №160/3200/20 скасовано, справа №160/3200/20 передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Спірним під час апеляційного перегляду справи є правомірність визначення грошового зобов`язання з земельного податку із застосуванням ставки податку, встановленого рішенням Дніпровської міської ради від 9/52 від 18.12.2019 р., а також процесуальне питання наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Стосовно питання наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає таке.

За позицією контролюючого органу, податкове повідомлення-рішення, яке є предметом оскарження в цій справі, оскаржувалось позивачем також в межах справи № 160/9060/20, постановою Третього апеляційного адміністративного суду в якій відмовлено у задоволенні позову, а касаційне провадження, відкрите за касаційною скаргою ОСОБА_1 , закрите за клопотанням її представника. Відповідач з цього робить висновок, що позивач зловживає процесуальними правами, а судом першої інстанції безпідставно не залишено цей позов без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 240 КАС України.

Вище судом встановлено, що дійсно, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 р. в справі № 160/9060/20 скасоване рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 р. за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДПС в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2020 р. № -0464 про визначення суми податкового зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб за 2020 рік в розмірі 536 831,81 грн., в задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Верховного Суду від 20.12.2021 р. в справі № 160/9060/20 закрите касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 р. в справі № 160/9060/20.

Відтак, судове рішення в справі № 160/9060/20, яким відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2020 р. № -0464 про визначення суми податкового зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб за 2020 рік в розмірі 536 831,81 грн., набрало законної сили.

За змістом пункту 3 частини першої статті 240 КАС України, на яку посилається відповідач, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Цей позов подано до суду першої інстанції 02.04.2021 р., а постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 р. про відмову у задоволенні позову в справі № 160/9060/21 набрала законної сили 16.03.2021 р., тому процесуальна норма, на яку посиається апелянт, є незастосовною до цих правовідносин.

Пунктом 4 частини першої статті 238 КАС України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Тобто, за спірних в цій справі обставин суд першої інстанції мав процесуальні підстави саме для закриття провадження у справі за умови, якщо б були такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Поряд з цим, суд звертає увагу на таке.

В справі, що розглядається зараз, та в справі № 160/9060/21, дійсно, один й той самий предмет спору - податкове повідомлення-рішення від 30.06.2020 р. № -0464 про визначення ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб за 2020 рік в розмірі 536 831,81 грн., одні й ті самі сторони, а рішення в справі № 160/9060/21 набрало законної сили.

Проте в справі № 160/9060/21 підставою позову ОСОБА_1 визначено відсутність у власності або у користуванні позивача земельної ділянки, на якій розташовані об`єкти нерухомого майна, які належать позивачу.

Тоді як в цій справі підставою позову є визнання в судовому порядку нечинним та скасування рішення Дніпровської міської ради № 9/52 від 18.12.2019 р., на підставі якого обраховано контролюючим органом сума грошового зобов`язання із земельного податку.

Відтак, підстави позову в цій справі не є тотожними підставам позову в справі № 160/9060/21, тому відсутні підстави для закриття провадження у справі.

Щодо суті позовних вимог, а саме правомірності визначення грошового зобов`язання з земельного податку із застосуванням ставки податку, встановленого рішенням Дніпровської міської ради від 9/52 від 18.12.2019 р., суд зазначає наступне.

Як встановлено вище, рішенням Дніпровської міської ради від 9/52 від 18.12.2019 р. «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 року № 1327» внесене відповідні зміни в рішення органу місцевого самоврядування в частині визначення розміру орендної плати та земельного податку 12% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Рішення Дніпровської міської ради від 9/52 від 18.12.2019 р. було предметом судового оскарженні в межах справи № 160/3200/20.

Постановою Верховного Суду від 08.02.2022 р. в справі № 160/3200/20 частково задоволено касаційну скаргу Дніпровської міської ради, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12.11.2020 у справі №160/3200/20 скасовано, справа №160/3200/20 передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відтак, на час постановлення судом першої інстанції рішення в цій справі (14.02.2022 р.) судом касаційної інстанції скасовані судові рішення в справі № 160/3200/20, якими визнано нечинним та скасоване, зокрема, рішення Дніпровської міської ради від 9/52 від 18.12.2019 р., справа направлена на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Станом на час апеляційного перегляду справи № 160/5036/21 рішення по суті позовних вимог в справі № 160/3200/20 не прийнято.

Тобто є слушними доводи контролюючого органу, що оскільки рішення Дніпровської міської ради від 9/52 від 18.12.2019 р. «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 року № 1327» є чинним та було чинним на час прийняття оскарженого в межах цієї справи податкового повідомлення-рішення, контролюючим органом при формуванні податкового повідомлення-рішення обґрунтовано застосовані ставки орендної плати, встановленні цим рішення міської ради.

При цьому, зважаючи на те, що скасування рішення міської ради № 9/52 від 18.12.2019 р. є єдиною підставою позову, то у суду відсутні підстави вважати протиправним податкове повідомлення-рішення від 30.06.2020 р. № -0464.

Посилання позивача на те, що постанова Верховного Суду в справі № 160/3200/20 оприлюднена 16.02.2022 р., не спростовує приведені вище висновки суду, позаяк саме 08.02.2022 р. рішення касаційного суду набрало законної сили та, відповідно, рішення міської ради саме з цієї дати вважається чинним.

Судом першої інстанції приведені вище обставини не враховано, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 р. в справі № 160/5036/21 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 р. в справі № 160/5036/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Дніпровська міська рада, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення скасувати.

Ухвалити в справі № 160/5036/21 нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Дніпровська міська рада, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 22.08.2022 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22.08.2022 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко