Справа № 826/23054/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2022 року м. Київ № 826/23054/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до 1. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, 2. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" Волкова О.Ю.
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" Волкова О.Ю., в якому просить:

визнати протиправними дії та рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невключення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до переліку та реєстру (загального реєстру) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича щодо невключення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до переліку та реєстру (загального реєстру) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича щодо тимчасового обмеження (блокування) виплати на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за договором банківського вкладу на вимогу в національній валюті «Стабільний прибуток» за № 25886-43.7 від 19.03.2015р., укладеним з ПАТ «Банк «Київська Русь»;

зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до переліку та реєстру (загального реєстру) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити позивачу ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) кошти в розмірі 195000.00 (сто дев`яносто п`ять тисяч) гривень за договором банківського вкладу на вимогу в національній валюті "Стабільний прибуток" за № 25886-43.7 від 19.03.2015 року, укладеним з ПАТ "Банк "Київська Русь".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачами протиправно не включено позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У наданому до суду відзиву на позов, представник відповідача 2 просив у задоволені позову відмовити.

Відзив обґрунтовано тим, що позивач є такою особою, яка не набула права на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки правочин, що вчинений Банком правочин щодо виконання платіжного доручення № 5939 від 19.03.2015 року, яке надане Тлумацьким районним споживчим товариством з перерахування грошових коштів з поточного рахунку № НОМЕР_2 , відкритому у ПАТ "Банк "Київська Русь" в розмірі 195 000,00 на рахунок № НОМЕР_3 на користь позивача призначенням платежу "надання поворотної фінансової допомоги" надає йому можливість першому, як власнику вкладу, отримати суми вкладів повністю, без будь-яких обмежень, що є наданням переваг йому перед іншими кредиторами та є підставою для виявлення нікчемності правочину.

Також Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" Волков О.Ю. вказує, що в розумінні Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Позивач не є вкладником, оскільки грошові кошти не залучені Банком від Позивача, а є такими що надані як фінансова допомога.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.10.2015 відкрито провадження у справі №826/23054/15 та призначено судовий розгляд справи.

У зв`язку з припиненням повноважень судді Гарника К.Ю. щодо здійснення правосуддя, в провадженні якої перебувала адміністративна справа №826/23054/15 і не була розглянута, справа направлена на повторний автоматизований розподіл позовних заяв.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2016 року дану справу прийнято до свого провадження суддею Кобилянським К.М.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2016 року (суддя Кобилянський К.М.) до набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України за результатом розгляду у справі № 1-26/2016 (№ 2-4/2016) за поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року.

Відповідно до Розпорядження Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2020 року №74 та протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями справу №826/23054/15 повторно розподілено на суддю Погрібніченка І.М.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.03.2020 року дану справу прийнято до свого провадження суддею Погрібніченком І.М. та провадження у ній поновлено.

Станом на час вирішення справи, відповідачем обов`язку щодо доведення правомірності своїх дій та рішень не виконано, відзиву без поважних причин не надано.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2015 року постановою Правління Тлумацького районного споживчого товариства року №16 "Про розгляд заяв працівників апарату управління райспоживтовариства" було постановлено укласти договори позики на умовах безпроцентної поворотної споживчої позики з працівниками апарату управління райспоживтовариства, зокрема з ОСОБА_1 на суму 195 000, 00 грн.

У відповідності до наданого суду Договору позики № 7 від 18.03.2015 року, укладеного між Тлумацьким районним споживчим товариством (Позикодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник), Позикодавець у порядку та на умовах, визначених Договором, передає у власність Позичальнику грошові кошти у розмірі 195 000,00 грн., а Позичальник зобов`язаний повернути їх Позичальникові в повному обсязі.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що видача позики здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів з поточного рахунку Позикодавця на відкритий в банку рахунок Позичальника не пізніше 19 березня 2015 року.

Договір набирає чинності з моменту укладення й діє до повного виконання своїх зобов`язань сторонами. Позика підлягає поверненню Позичальником протягом 30 (тридцяти календарних днів) від дня пред`явлення вимоги Позикодавцем, але не раніше 19 березня 2020 року. (п.4.1 Договору).

У той же час, 19 березня 2015 року між ПАТ "Банк "Київська Русь" (далі - Банк) та ОСОБА_1 (далі - Вкладник) укладено Договір № 25886-43.7 банківського вкладу на вимогу у національній валюті "Стабільний прибуток", за умовами якого Вкладник надає Банку, а Банк приймає від Вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного Вкладу (далі - Вклад) в сумі 195 000, 00 (Сто дев`яносто п`ять тисяч гривень 00 коп.) гривень. Термін внесення Вкладу 19 березня 2015р.

Для розміщення Вкладу Банк відкриває Вкладнику рахунок № 001 (далі - Рахунок) в день підписання цього Договору (п. 2.2)

Процентна ставка по Вкладу встановлюється у розмірі 12.00 (Дванадцять) % річних (п. 2.3).

Зберігання Банком грошових коштів Вкладника на Рахунку проводиться на невизначений строк до фактичної дати отримання Вкладником Вкладу (п. 2.4).

Протягом строку дії Договору Вкладник має право вільно поповнювати Рахунок. Поповнення Вкладу здійснюється шляхом зарахування на Рахунок - коштів, що надійшли: готівкою через касу Банку; безготівковим шляхом виключно з депозитних рахунків Вкладника відкритих в Банку та у випадку, встановленому п. 2.5 цього Договору.

Згідно платіжного доручення від 19.03.2015 року № 5939 на рахунок позивача № НОМЕР_3 перераховано суму у розмірі 195 000, 00 грн. від Тлумач РайСТ з призначенням платежу "поворотна фінансова допомога".

В подальшому, на підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 190 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонду) прийнято рішення від 19.03.2015 № 61 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Київська Русь", згідно з яким з 20.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Київська Русь".

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк "Київська Русь" призначено Волкова Олександра Юрійовича.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ "Банк "Київська Русь" запроваджено строком на три місяці з 20.03.2015 по 19.06.2015 включно.

З 17 червня 2015 року ПАТ "Банк "Київська Русь" починає виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився до 31 березня 2015 року включно та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплати коштів будуть здійснюватися через установи шести банків.

На підставі постанови Правління Національного банку України "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" №460 від 16.07.2015 виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк "Київська Русь" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку" №138 від 17.07.2015, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк "Київська Русь" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкова Олександра Юрійовича строком на 1 рік з 17.07.2015 по 16.07.2016 включно.

19 червня 2015 року позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк "Київська Русь" з заявою про повернення йому коштів згідно Договору банківського вкладу на вимогу у національній валюті "Стабільний прибуток" № 25886-43.7 від 19.03.2015 року, та одночасно повідомив відповідача 2 про відсутність його в Реєстрі на повернення вкладів.

За результатами розгляду вказаної заяви, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк "Київська Русь" надано відповідь від 28.07.2015 року № 6830/29, якою позивача повідомлено про визнання сумнівною операцію щодо перерахування " 19" березня 2015 року коштів в сумі 195 000, 00 (сто дев`яносто п`ять тисяч гривень 00 копійок) на поточний рахунок № НОМЕР_3 . У зв`язку з цим, відповідні документи були направлені Банком на розгляд до правоохоронних органів в порядку, передбаченому чинним законодавством, та операції за вказаним рахунком тимчасово обмежені.

Окрім цього, також зазначено, що операції за рахунком будуть поновлені після отримання Банком від правоохоронних органів інформації про відсутність шахрайських дій при здійсненні вищевказаного переказу коштів в порядку, визначеному чинним законодавством.

Незгода позивача з діями відповідача 2 щодо не включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, обумовила його на звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються, регулюються та визначаються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Згідно із положеннями п. 3 ч. 1 ст. 2 цього Закону (в редакції чинній в момент укладення договору банківського вкладу (депозиту)), вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п. 4 ч. 1 ст. 2 цього Закону № 4452-VI).

Відповідно до ч. 1 статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

При цьому, порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений статтею 27 Закону № 4452-VI.

Так, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI).

Згідно з ч. 2 статті 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 3 ст. 27 Закону № 4452-VI).

Окрім цього, відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 (в редакції до внесення змін згідно із рішенням від 29 вересня 2014 № 104, які набрали чинності 11 листопада 2014 року) (далі - Положення № 14) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

Згідно з п. 4 розділу ІІІ Положення № 14 перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Між тим, після внесення змін до п. 3 розділу ІІІ вказаного Положення № 14, цим пунктом передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім іншого, формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

Після внесення змін до п. 4 розділу ІІІ Положення № 14 абзацом першим цього пункту передбачено, що перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Пунктом другим розділу IV Положення № 14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Пунктом четвертим розділу IV Положення № 14 передбачено, що Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Пунктом шостим цього розділу вказаного Положення встановлено, що на підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Як встановлено матеріалами справи, Уповноваженою особою ФГВФО на тимчасову адміністрацію ПАТ "Банк "Київська Русь", відповідно до статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" проведено перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

Зокрема, перевіркою встановлено, що 19.03.2015 року Банком виконано платіжне доручення № 5939 від 19.03.2015 року, яке надане ТЛУМАЦЬКИМ РАЙСТ з перерахування грошових коштів з поточного рахунку № НОМЕР_2 , відкритий у ПАТ "Банк "Київська Русь" розмірі 195 000, 00 грн. на користь ОСОБА_1 інн. НОМЕР_1 на рахунок № НОМЕР_3 що відкритий у ПАТ "Банк "Київська Русь" з призначенням платежу "Поворотна фінансова допомога" що у відповідності до ст. 11 ЦК України є правочином щодо зміни права власності на грошові кошти у розмірі 195 000,00 грн.

Виявлені під час перевірки факти свідчать про те, що вищезазначений правочин вчинений сторонами виключно з метою штучного створення обов`язку Фонду щодо відшкодування грошових коштів, яке Фонд здійснює за рахунок державних коштів, такі правочини спрямовані на заволодіння державними коштами, а відповідно порушують публічний порядок - є нікчемними згідно п. 2 та п. 7 ч. 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та статті 228 Цивільного кодексу України.

Враховуючи викладене вище, відповідач дійшов висновку, що в силу Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та ч. 1 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" позивач не є владником та не має банківського вкладу, а є позичальником ТЛУМАДЬКОГО РАЙОННОГО СПОЖИВЧОГО ТОВАРИСТВА (код ЄДР 16307261) та, відповідно, не підпадає під дію ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Вказане вище стало підставою невключення позивача до Переліку вкладників ПАТ "Банк "Київська Русь", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

В подальшому, як встановлено матеріалами справи, відповідачем 2 на адресу позивача надіслано повідомлення від 02.11.2015 року № 9882/16, відповідно до якого позивача повідомлено, що правочин Банку від 19.03.2015 року щодо виконання платіжного доручення № 5939 від 19.03.2015 року, яке надане ТЛУМАЦЬКИМ РАЙСТ з перерахування грошових коштів з поточного рахунку № НОМЕР_2 , відкритий у ПАТ "Банк "Київська Русь" розмірі 195 000, 00 грн. на користь ОСОБА_1 інн. НОМЕР_1 на рахунок № НОМЕР_3 , що відкритий у ПАТ "Банк "Київська Русь" з призначенням платежу "поворотна фінансова допомога", є нікчемним згідно п. 2 та п. 7. ч. 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

При цьому, суд звертає увагу, що відповідачем 2 не надано належним чином засвідченої копії Наказу "Про визнання нікчемними транзакцій та правочинів" разом з додатком - Переліком конкретних правочинів, які було визнано недійсним вказаним наказом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

За приписами п. 2 ч. 4 ст. 37 Закону № 4452-VI, на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду видає накази та розпорядження, дає доручення, обов`язкові до виконання працівниками банку.

Відсутні також і будь-які судові рішення про визнання вказаного вище правочину недійсним.

За приписами ч. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI , протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

При цьому, вичерпний перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, встановлено ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

Зокрема, відповідно до пункту 2 ч. 3 ст. 38 Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим.

У той же час, п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону передбачено, що правочин неплатоспроможного банку є нікчемним, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Викладене означає, що Уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

В той же час, як це випливає зі змісту наведених норм, таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов`язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов`язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину очевидно недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.

Враховуючи викладені вище норми Закону, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачем 2 не надані докази, що внаслідок здійснення операції від 19.03.2015 року щодо перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_3 , відкритий згідно вказаного Договору банківського вкладу на вимогу у національній валюті "Стабільний прибуток" № 25886-43.7 від 19.03.2015 року, ПАТ "Банк "Київська Русь" взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого банк став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим.

Так само, відповідачем 2 не доведено, що здійснення операції від 19.03.2015 року щодо перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_3 , відкритий згідно вказаного Договору банківського вкладу на вимогу у національній валюті "Стабільний прибуток" № 25886-43.7 від 19.03.2015 року передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Водночас суд враховує те, що в силу норм частини третьої статті 228 ЦК України у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Тобто, для застосування санкцій, передбачених статтею 228 ЦК України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

В ході розгляду справи Уповноваженою особою не надано доказів, які б свідчили, що укладений позивачем правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави. Не надано також і обвинувального вироку суду, в якому було б встановлено вину позивача або посадових осіб ПАТ "Банк "Київська Русь" з приводу здійснення операції від 19.03.2015 року щодо перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_3 , відкритий згідно вказаного Договору банківського вкладу на вимогу у національній валюті "Стабільний прибуток" №25886-43.7 від 19.03.2015 року.

Відсутність вказаних обставин дає суду підстави стверджувати про необґрунтованість доводів відповідача 2 щодо нікчемності укладеного правочину позивача з банком.

Натомість, як стверджує позивач та визнається Уповноваженою особою, на поточний рахунок позивача № НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 195 000,00 грн. були перераховані до запровадження тимчасової адміністрації банку. Уповноваженою особою не надано доказів того, що зазначені кошти фактично не вносились, або були внесені з порушенням існуючого законодавства, тощо.

Стосовно ж доводів Уповноваженої особи про те, що зазначені кошти надійшли на поточний рахунок позивача з поточного рахунку юридичної особи, як надання безвідсоткової позики, що на думку відповідача 2 свідчить про намагання юридичної особи отримати кошти не в порядку черговості від банку, а за рахунок Фонду, слід зазначити, що законодавством не заборонено надання юридичною особою безвідсоткової позики фізичній особі та здійснення перерахування таких коштів з рахунку юридичної особи на поточний рахунок останньої.

Так, згідно із ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як було зазначено вище, в підтвердження надання позивачу безвідсоткової позики (фінансової допомоги) юридичною особою до матеріалів справи надано договір позики № 7 від 18.03.2015 року укладений між Тлумацьким районним споживчим товариством (Позикодавець) та позивачем, відповідно до умов якого Тлумацьким районним споживчим товариством надано позивачу безвідсоткову поворотну фінансову допомогу у сумі 195 000,00 грн., а позивач зобов`язався повернути її до 19 березня 2020 року.

Уповноваженою особою в порядку виконання обов`язку, визначеного ч. 2 ст. 77 КАС України, не надано суду жодних доказів, які б відповідно до конкретних норм ЦК України свідчили про нікчемність правочину, укладеного між позивачем та Тлумацьким районним споживчим товариством щодо надання позики (фінансової допомоги), незвичності цих операцій, або того, що дії позивача та Тлумацького районного споживчого товариства були спрямовані на отримання юридичною особою грошових коштів не в порядку черговості від банку, а за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Судом таких обставин також не встановлено.

У той же час, відповідачем 2 доказів на підтвердження факту того, що дії вкладника банку, яким перераховано кошти на 001 позивача суперечать закону не надано.

Отже, доводи відповідача 2 щодо нікчемності договору банківського вкладу з мотивів перерахування коштів на рахунок позивача іншою фізичною особою, не ґрунтуються на нормах законодавства.

При цьому, суд зазначає, що в даному випадку, факт перерахування коштів в розмірі 195 000, 00 грн., на рахунок банківського рахунку № НОМЕР_3 , відкритий у ПАТ "Банк "Київська Русь" згідно Договору банківського вкладу на вимогу у національній валюті "Стабільний прибуток" № 25886-43.7 від 19.03.2015 року, підтверджується відповідною банківською випискою по особовому рахунку, копія якої міститься в матеріалах справи.

Слід зазначити, що доводи відповідача 2 про нікчемність договорів банківського вкладу у зв`язку із тим, що кошти на ім`я позивача надійшли внаслідок "дроблення" іншого вкладу є безпідставними, оскільки зазначене не свідчить про нікчемність укладеного правочину, а факт знаходження на рахунках позивача грошових коштів у вказаному розмірі відповідачами не заперечується.

Таким чином, відповідачем 2 не доведено наявність правових підстав стосовно невключення позивача до переліку вкладників ПАТ "Банк "Київська Русь", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду як вкладника відповідно до договору банківського вкладу, а тому такі дії уповноваженої особи суперечить приписам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та є протиправними.

Враховуючи викладене ОСОБА_1 є тією особою, яка набула право на гарантоване відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому вона протиправно не була включена до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів.

За вказаних обставин, вимога позивача в частині визнання протиправними дій уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича щодо невключення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до переліку та реєстру (загального реєстру) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, підлягає до задоволення.

При цьому, суд зазначає, що діючим законодавством України, Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку або на ліквідацію неплатоспроможного банку не наділено повноваженнями включати дані про вкладників саме до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. А тому, в цій частині вимога позивача до задоволення не підлягає.

Стосовно позовної вимоги позивача щодо визнання протиправними дій відповідача 2 щодо тимчасового обмеження (блокування) виплати на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" Волковим О.Ю. не включено позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з підстав проведення перевірки банківських операцій по рахункам позивача, як і не включено позивача до переліку вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом.

Повноваження уповноваженої особи Фонду визначені в статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідно до якої до повноважень Уповноваженої особи Фонду у тому числі входить право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій тощо.

Відповідно до статті 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Порядком виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.05.2016 року № 826 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.06.2016 року за № 863/28993, передбачено, що до прийняття рішення про виявлення факту нікчемності правочину (договору) Уповноважена особа Фонду може приймати рішення щодо тимчасового обмеження здійснення неплатоспроможним банком операцій, що можуть призвести до зменшення активів банку, втрати майна, збільшення збитків банку, збільшення витрат Фонду тощо, обов`язково повідомивши про таке рішення Фонд. Зазначене рішення може прийматися в межах здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації в банку.

Перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку.

У разі необхідності проведення перевірки протягом процедури ліквідації банку така перевірка повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За рішенням виконавчої дирекції Фонду перевірку може бути продовжено, але не більше, ніж на шість місяців.

Відповідно до частини шостої розділу ІІ Порядку обов`язково підлягають перевірці правочини (договори), вчинені (укладені) після прийняття постанови Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних та/або запровадження обмежень, які відповідають одному з таких критеріїв, зокрема: вчинені (укладені) шляхом перерахування коштів з рахунків юридичних осіб на рахунки фізичних осіб.

Кошти, які обліковуються на рахунку позивача надійшли як позика від юридичної особи - Тлумацьке районне споживче товариство, а тому підпадають під ознаки обов`язкової перевірки.

За таких обставин, у зв`язку з тим, що рішення щодо тимчасового обмеження здійснення операцій за рахунком позивача було прийнято Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах наданих йому повноважень та у відповідності до вимог чинного законодавства України, а в подальшому, відповідачем 2 було прийнято рішення про нікчемність правочину, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до Переліку та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, суд зазначає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не наділений повноваженнями стосовно включення особи до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, такі відомості про особу включаються Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації або на ліквідацію Банку.

При цьому, відповідно до пункту 12 р. ІІ Положення №14 протягом процедури здійснення тимчасової адміністрації в банку уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, яким необхідно здійснити виплати за рахунок цільової позики.

Крім того, протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Наведене в сукупності свідчить, що після складення та затвердження Переліку вкладників та передачі уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду, уповноважена особа Фонду не має права вносити зміни до Переліку вкладників, а має право лише надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників.

У той же час, суд зазначає, що позивачем в частині позовних вимог щодо:

- визнання протиправними дій та рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення позивача до Переліку та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язання Фонду включити позивача до Загального реєстру вкладників та виплатити кошти в розмірі 195 000,00 грн. за договором банківського вкладу від 19.03.2015 року, обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки після складення та затвердження переліку вкладників можливим є лише надання Уповноваженою особою Фонду додаткової інформації про вкладників до Фонду.

Суд також зазначає, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Тобто у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не виникло обов`язку щодо включення даних про позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, а вимоги позивача є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

За вказаних вище обставин, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд приходить до висновку за необхідне, відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги позивача у спосіб:

- визнання протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича щодо визнання нікчемним правочину Банку від 19.03.2015 року щодо виконання платіжного доручення № 5939 від 19.03.2015 року, яке надане ТЛУМАЦЬКИМ РАЙСТ з перерахування грошових коштів з поточного рахунку № НОМЕР_2 , відкритий у ПАТ "Банк "Київська Русь" розмірі 195 000, 00 грн. на користь ОСОБА_1 інн. НОМЕР_1 на рахунок № НОМЕР_3 , що відкритий у ПАТ "Банк "Київська Русь" з призначенням платежу "Поворотня фінансова допомога";

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в Публічному акціонерному товаристві "Банк "Київська Русь" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких вона просить, а спосіб захисту, обраний позивачем, є недостатнім для позову та захисту її порушених прав та інтересів, як вкладника ПАТ "Банк "Київська Русь".

Беручи до уваги викладене вище, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 17 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" джерелами формування коштів Фонду є кошти з Державного бюджету України (у тому числі облігації внутрішньої державної позики).

Враховуючи, що відповідачем у даній справі є посадова особа Фонду, то судові витрати слід присудити саме за рахунок Фонду.

Таким чином, беручи до уваги положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в контексті ч.1 ст.139 КАС України, суд вважає за правильне присудити судові витрати у формі судового збору у розмірі 1 000, 00 грн. на користь позивача за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича щодо визнання нікчемним правочину Банку від 19.03.2015 року щодо виконання платіжного доручення № 5939 від 19.03.2015 року, яке надане ТЛУМАЦЬКИМ РАЙСТ з перерахування грошових коштів з поточного рахунку № НОМЕР_2 , відкритий у ПАТ "Банк "Київська Русь" розмірі 195 000, 00 грн. на користь ОСОБА_1 інн. НОМЕР_1 на рахунок № НОМЕР_3 , що відкритий у ПАТ "Банк "Київська Русь" з призначенням платежу "Поворотня фінансова допомога".

3. Визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича щодо невключення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до переліку та реєстру (загального реєстру) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

4. Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві "Банк "Київська Русь" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до Договору банківського вкладу на вимогу у національній валюті "Стабільний прибуток" № 25886-43.7 від 19.03.2015 року, укладеного між ПАТ "Банк "Київська Русь" та ОСОБА_1 .

5. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

6. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (, 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя І.М. Погрібніченко