Справа № 640/18953/21
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

23 травня 2022 року справа №640/18953/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Проценко Р.А. та представників:

позивача: ОСОБА_1.;

відповідача: Рудак О.В.;

третьої особи: не з`явились

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
доКадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора (далі по тексту - відповідач, Кадрова комісія)
третя особаЧернівецька обласна прокуратура (далі по тексту - третя особа)
провизнання протиправним та скасування рішення відповідача у дисциплінарному провадженні №07/3/2-169дс-26дп-21 від 20 травня 2021 року «Про накладення дисциплінарного стягнення»
На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 23 травня 2022 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення (скорочене рішення).

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом, зазначаючи про протиправність оскаржуваного наказу, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідач не врахував пояснення позивача, а відповідно і його ступінь вини, оскільки призначення покарання у вигляді обмеження волі ОСОБА_2 спричинене не чітким пенсійним законодавством, відповідно до якого пенсійний вік не відповідає праву призначення та отримання пенсії. Також зазначив, що в ході виконання обов`язків процесуального керівника у кримінальному провадженні і підтримання обвинувачення в судовій справі не порушив жодної норми Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів і в цілому не допускав неналежного виконання службових обов`язків.

Ухвалою 12 липня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження в адміністративній справі №640/18953/21 та призначив підготовче засідання.

Ухвалою 06 грудня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва закрив підготовче провадження та призначив адміністративну справу №640/18953/21 до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 23 травня 2022 року позивач позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив.

Відповідач подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначив про відповідність оскаржуваного наказу вимогам чинного законодавства, оскільки у дисциплінарному провадженні встановлені факти які свідчать про неналежне виконання позивачем своїх службових обов`язків, що призвело до невиконання вироку суду та надало можливість засудженому уникнути покарання.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що його висновок щодо відсутності підстав для апеляційного оскарження рішення, жодним чином не пов`язані з неналежним виконанням обов`язків процесуального керівника в судовому кримінальному провадженні.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив таке.

Рішенням відповідача у дисциплінарному провадженні №07/3/2-169дс-26дп-21 від 20 травня 2021 року №98дп-21 «Про накладення дисциплінарного стягнення» притягнуто прокурора Дністровської окружної прокуратури Чернівецької області до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього дисциплінарне стягнення у виді догани.

Вказане рішення прийняте за результатом розгляду висновку про наявність дисциплінарного проступку у діях прокурора Дністровської окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_1 у дисциплінарному провадженні №07/3/2-169дс-26дп-21.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, керується такими мотивами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України «Про прокуратуру».

Частиною першою статті 45 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що дисциплінарне провадження - це процедура розгляду відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу можуть бути оскаржені виключно в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу встановлено факти порушення прокурором прав осіб або вимог закону, таке рішення може бути підставою для дисциплінарного провадження.

Відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора (частина перша статті 48 Закону України «Про прокуратуру»).

На прокурора може бути накладене таке дисциплінарне стягнення, як догана (пункт 1 частини першої статті 49 Закону України «Про прокуратуру»).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що для притягнення до такої відповідальності необхідно з`ясувати всі обставини дисциплінарного проступку, вчиненого прокурором.

При цьому, визначаючи вид дисциплінарного стягнення, мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Отже, з метою встановлення обставин дисциплінарного проступку, визначення його тяжкості, заподіяної шкоди та ступеня вини, прийняттю рішення про накладення дисциплінарного стягнення передує проведення службового розслідування.

Вирішуючи цей спір, суд має виходити з обставин, встановлених службовим розслідуванням, характеру дисциплінарного проступку, мотивів, за яких його вчинено та якими доказами це підтверджується.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні, підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності у дисциплінарній скарзі зазначений пункт 1 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру», яким передбачено, що прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав невиконання чи неналежного виконання службових обов`язків.

Статтею 19 Закону України «Про прокуратуру» визначено загальні права та обов`язки прокурора, а саме: прокурор має право брати участь у прокурорському самоврядуванні для вирішення питань внутрішньої діяльності прокуратури у порядку, встановленому законом. Прокурори мають право бути членами професійних спілок, утворювати громадські організації та брати в них участь з метою захисту своїх прав та інтересів, підвищення свого професійного рівня; прокурор зобов`язаний вдосконалювати свій професійний рівень та з цією метою підвищувати кваліфікацію; прокурор періодично проходить підготовку у Тренінговому центрі прокурорів України, що має включати вивчення правил прокурорської етики; прокурор зобов`язаний неухильно додержуватися присяги прокурора. За порушення присяги прокурор несе відповідальність, передбачену законом.

Прокурор зобов`язаний: виявляти повагу до осіб під час здійснення своїх повноважень; не розголошувати відомості, які становлять таємницю, що охороняється законом; діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

Прокурор зобов`язаний щорічно проходити таємну перевірку доброчесності.

Наказом Кельменецької місцевої прокуратури від 16 листопада 2020 року №35 «Про розподіл обов`язків між працівниками Кельменецької місцевої прокуратури» встановлено наступний розподіл обов`язків, зокрема, прокурор Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_1. здійснює на території Хотинського району (місце дислокації вул. І.Франка, 5 «Б» м. Хотин):

- нагляд за додержанням законів при прийманні, реєстрації та вирішенні заяв і повідомлень Про кримінальні правопорушення Хотинським відділенням поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП у Чернівецькій області;

- нагляд за додержанням законів оперативними підрозділами Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області, при здійсненні оперативно-розшукової діяльності;

- процесуальне керівництво у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділення Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області;

- нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних проступків дізнавачами Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП у Чернівецькій області;

- діяльність у сфері запобігання та протидії корупції;

- забезпечує об`єктивне та своєчасне відображення в Єдиному реєстрі судових розслідувань відомостей щодо кримінальних правопорушень, осіб, які їх учинили та прийнятих під час досудового розслідування рішень;

- забезпечує додержання КГІК України та нормативно-правових актів з ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань;

- забезпечує оперативність та достовірність внесення результатів роботи прокурора до інформаційно-аналітичної системи «Облік та статистика органів прокуратури».

Статтями 19, 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, зокрема, передбачено, що прокурор має суворо дотримуватись обмежень, передбачених антикорупційним законодавством, не допускати будь-яких проявів, які можуть створити враження корупційних, у тому числі: - вступати у позаслужбові стосунки з метою використання службових повноважень або службового становища.

Прокурору слід уникати особистих зв`язків, фінансових і ділових взаємовідносин, що можуть вплинути на неупередженість і об`єктивність виконання професійних обов`язків, скомпрометувати звання прокурора, не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний суспільний резонанс.

Спірне рішення мотивоване тим, що при виконанні своїх службових обов`язків, позивач порушив визначений принцип щодо загальних засад призначення покарання - встановлених законом критеріїв, якими повинен керуватися прокурор та суд при визначенні покарання в кожній конкретній справі.

Дослідивши матеріали, що слугували підставою для прийняття оскаржуваного рішення, суд встановив таке.

Прокурор ОСОБА_3 призначений в складі групи прокурорів процесуальним керівником у кримінальному провадженні №0000151 від 27 травня 2020 року стосовно ОСОБА_2 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 190, частиною першою статті 289 Кримінального кодексу України, та підтримував публічне обвинувачення у Хотинському районному суді Чернівецької області.

Вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 08 вересня 2020 року ОСОБА_2 визнано виним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та призначено із застосуванням вимог частини першої статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, покарання у вигляді 3 років 6 місяців обмеження волі.

Вказаний вирок ОСОБА_3 , як процесуальний керівник, в апеляційній інстанції не оскаржив.

ОСОБА_3 пояснив, що під час судового розгляду у кримінальному провадженні в судових дебатах він просив суд визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів та призначити покарання остаточно у вигляді 4 років обмеження волі. Незважаючи на те, що ОСОБА_2 на момент винесення вироку виповнився 61 рік та 6 місяців, враховував норми статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та вважав, що останній не є особою пенсійного віку, так як не має необхідного страхового стажу для призначення пенсії.

Відповідач зазначає, що позивач не тільки залишив поза увагою незаконне судове рішення, а й під час розгляду справи запропонував суду призначення саме такого виду покарання. У висновку про ухвалене судом першої інстанції рішення зазначив про його законність.

Суд звертає увагу на те, що вирок Хотинського районного суду Чернівецької області, яким ОСОБА_2 обрано вид покарання, набрав законної сили, тому посилання відповідача на його незаконність є безпідставними.

Після прибуття ОСОБА_2 до Державної установи «Крижопільський виправний центр (№113)» для відбування покарання згідно вироку Хотинського районного суду Чернівецької області, адміністрацією вказаної установи направлено до Крижопільського районного суду Вінницької області подання про звільнення засудженого від відбування покарання.

За наслідками розгляду вказаного подання, ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області звільнено від відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_2 , у зв`язку із досягненням пенсійного віку.

На думку відповідача, дії позивача призвели до того, що ОСОБА_2 , будучи засудженим за вчинення кримінальних правопорушень, фактично уникнув покарання за вчинений злочин, у зв`язку із чим мета призначеного покарання не досягнута.

Суд звертає увагу на те, що відповідач не довів причинно-наслідкового зв`язку між діями позивача та рішеннями судів, які набрали законної сили, а саме вироком Хотинського районного суду Чернівецької області, яким ОСОБА_2 обрано вид покарання та ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області, якою його звільнено від відбування покарання за поданням Державної установи «Крижопільський виправний центр (№113)».

Відповідач також не довів належними та допустимими доказами взаємозв`язку між висновком ОСОБА_1 про відсутність підстав для апеляційного оскарження рішення та невиконанням чи неналежним виконанням службових обов`язків, оскільки ні Закон України «Про прокуратуру», ні наказ «Про розподіл обов`язків між працівниками Кельменецької місцевої прокуратури» не встановлюють обов`язку оскарження рішень, а містять положення про призначення покарань з дотриманням принципів справедливості та законності, а також відповідності міри покарання ступеню тяжкості та обставинам вчиненого правопорушення.

Відповідач не зазначив, які саме порушення норм чинного законодавства, у тому числі, Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, допустив позивач, тобто у чому саме полягає невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків ОСОБА_1 , які саме конкретні службові обов`язки ним виконано неналежно чи не виконувалися взагалі, та чим передбачені такі обов`язки. Відповідні формулювання та відомості про характер дисциплінарного проступку в матеріалах службового розслідування відсутні.

Враховуючи викладене, на підставі встановлених під час судового розгляду справи фактів та обставин, беручи до уваги, що відповідач не довів належними та допустимими доказами наявності у діях позивача дисциплінарного правопорушення, яке виявилось у невиконанні чи неналежному виконанні службових обов`язків та не розкрито змісту порушень, встановлених під час службового розслідування, суд приходить до висновку, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відбулося за відсутності правових підстав.

Таким чином, рішення відповідача від 20 травня 2021 року №98дп-21 «Про накладення дисциплінарного стягнення» у дисциплінарному провадженні №07/3/2-169дс-26дп-21 є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач не довів правомірність прийняття спірного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути сплачений ним судовий збір за рахунок бюджетний асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора від 20 травня 2021 року №98дп-21 «Про накладення дисциплінарного стягнення» у дисциплінарному провадженні №07/3/2-169дс-26дп-21.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Кадрова комісія з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 13/15; ідентифікаційний код 00034051);

Чернівецька обласна прокуратура (58001, м. Чернівці, вул. М. Кордуби, 21А; ідентифікаційний код 02910120).

Дата складення повного рішення суду - 01 червня 2022 року.

Суддя В.А. Кузьменко