Справа № 560/17650/21
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2022-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/17650/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

17 серпня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Гонтарука В. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Лунь Т. С.,

позивача - ОСОБА_1

відповідача (Хмельницької обласної прокуратури) - Кравчука О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скаргі Хмельницької обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур (на правах місцевих) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду із позовом до Хмельницької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора та до П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур (на правах місцевих), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 13.09.2021 №275 про неуспішне проходження атестації прокурором Білогірського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Офіс генерального прокурора та уповноважену ним кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) призначити ОСОБА_1 нову дату та час складання нею іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Хмельницької обласної прокуратури від 21.10.2021 № 1257к, яким ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Білогірського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» № 113-ІХ від 19.09.2019 з 29.10.2021;

- зобов`язати Хмельницьку обласну прокуратуру поновити ОСОБА_1 на публічній службі в Хмельницькій обласній прокуратурі, на посаді рівнозначній посаді прокурора Білогірського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури на умовах безстрокового трудового договору;

- зобов`язати Хмельницьку обласну прокуратуру зарахувати ОСОБА_1 весь час вимушеного прогулу в загальну вислугу (стаж) та стаж роботи на посадах прокурора;

- допустити до негайного виконання постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на публічній службі в Хмельницькій обласній прокуратурі на умовах безстрокового трудового договору;

- стягнути з Хмельницької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 01.11.2021 до моменту фактичного поновлення на публічній службі з розрахунку середньоденної заробітної плати.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року позов задоволено частково.

А саме, суд:

- визнав протиправним та скасував рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 13.09.2021 №275 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації;

- визнав протиправним та скасував наказ керівника Хмельницької обласної прокуратури від 21.10.2021 № 1257к, яким ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Білогірського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури з 29.10.2021;

- зобов`язав Хмельницьку обласну прокуратуру поновити ОСОБА_1 з 29.10.2021 на публічній службі на посаді рівнозначній посаді прокурора Білогірського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури;

- стягнув з Хмельницької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.11.2021 по 11.04.2022 включно в сумі 39211,2 грн.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на публічній службі в органах прокуратури та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати за один місяць звернуто до негайного виконання.

У задоволенні решти позовних вимог судом першої інстанції відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачі - Хмельницька обласна прокуратура та Офіс Генерального прокурора, подали апеляційні скарги, в яких просять суд скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянти послались на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на їх думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач подала письмові відзиви на скарги відповідачів, в яких заперечила доводи скаржників та просила відмовити в задоволенні апеляційних скарг.

Прокурор в судовому засіданні вимоги апеляційних скарг підтримав та просив суд їх задовольнити.

Позивач щодо задоволення апеляційних скарг заперечувала та просила відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та прокурора, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, ОСОБА_1 з 2015 року працювала в органах прокуратури України. За весь період роботи в органах прокуратури України до будь-якого виду дисциплінарної відповідальності не притягувалася.

У зв`язку із набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" №113-ІХ, яким запроваджено реформування системи органів прокуратури, розпочалася атестація, яка проводиться у порядку, передбаченому законодавством.

Позивач на виконання наведених вимог законодавства 07.10.2019 подала Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію.

26.10.2020 року за результатами І етапу тестування у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, позивач набрала 88 балів при прохідному - 70.

На наслідками проходження ІІ етапу атестації - складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, що мало місце 05.11.2020 року, позивач набрала 83 бали при прохідному - 93.

Цього ж дня, а саме 05.11.2020 року, позивач звернулась до голови Другої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів з заявою про скасування результатів ІІ етапу тестування на загальні здібності і навички та надання їй можливості повторного складання відповідного тесту.

Другою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів прийнято рішення від 19.11.2020, оформлене протоколом №14, про визнання причини визначених у заяві позивача поважними, а результатів проходження нею іспиту 05.11.2020 року недійсними.

Позивача виключено зі списку осіб, які не пройшли іспит та призначено новий час та дату складання іспиту, про що внесено зміни до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки .

Про дату та час позивача повинно було бути повідомлено додатково

Натомість, наказом Генерального прокурора від 16.07.2021 №236 "Про визнання такими, що втратили чинність, наказів Генерального прокурора про створення кадрових комісій обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)" визнано таким, що втратив чинність наказ Генерального прокурора від 10.09.2020 №423 "Про створення Другої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)" (а.с.66 т.1).

Наказом Генерального прокурора від 22.07.2021 №239 "Про створення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)" утворено п`ятнадцяту кадрову комісію обласних прокуратур (а.с.71 т.1).

Як встановлено судом, позивач з заявою про призначення нової дати іспиту до П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів не зверталась.

Разом з тим, П`ятнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів прийнято рішення від 13.09.2021 №275 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації.

На підставі зазначеного рішення комісії, наказом керівника Хмельницької обласної прокуратури від 21.10.2021 № 1257к позивача звільнено з посади прокурора Білогірського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури на підставі п.п. 2 п. 19 розділу II Прикінцеві та Перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" з 29.10.2021.

З вказаним наказом позивача ознайомлено 19.11.2021, того ж дня видано трудову книжку та проведено розрахунок.

Вважаючи рішення П`ятнадцятої кадрової комісії від 13.09.2021 №275 та наказ керівника Хмельницької обласної прокуратури від 21.10.2021 № 1257к незаконними, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697-VII) визначені правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України "Про прокуратуру".

Згідно ст.4 Закону №1697-VII організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 16 Закону №1697-VII встановлено, що незалежність прокурора забезпечується, зокрема, особливим порядком його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності.

До Закону України "Про прокуратуру", були внесені зміни Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року №113-IX (діє з 25 вересня 2019 року).

В тексті Закону №1697-VII слова "Генеральна прокуратура України", "регіональні прокуратури", "місцеві прокуратури" замінено відповідно на "Офіс Генерального прокурора", "обласні прокуратури", "окружні прокуратури".

Згідно пунктів 6, 7 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №113-ІХ, з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру". Прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Пунктом 10 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №113-ІХ, встановлено, що прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.

Відповідно до п.11 Розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-IX, атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур.

Пунктом 14 Розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-IX, графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео - та звукозапису.

На виконання вимог Закону №113-IX, наказом Генерального прокурора №221 від 03.10.2019 затверджено Порядок проходження прокурорами атестації (далі - Порядок №221).

Відповідно до п. п. 1, 6 розділу І Порядку проходження прокурорами атестації, атестація прокурорів - це встановлена розділом II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-ІХ та цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур.

Атестація включає такі етапи:

1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;

2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

З матеріалів справи встановлено, що позивач на виконання наведених вимог законодавства подала Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в окружних прокуратурах.

Відповідно до Графіку, затвердженого рішенням першої, другої, третьої та четвертої кадрових комісій обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 09 жовтня 2020 року, 26.10.2020 позивач пройшла перший етап атестації - складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону.

За результатами складення другого етапу атестації система визначила позивачу 83 бали при необхідних 93 балів.

05.11.2020 року, позивач звернулась до Другої кадрової комісії (уповноважений орган на момент складення іспиту) з відповідною заявою про надання їй можливості повторно скласти іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, оскільки під час здачі іспиту програмне забезпечення на відведеному персональному комп`ютері функціонувало некоректно, періодично ставався збій в роботі програми для тестування, а саме, уповільнено спрацьовувала система тестування при переході на наступне питання. Також, позивач відзначила про погане самопочуття.

Згідно протоколу №14 від 19.11.2020, враховуючи доводи заявника, конкретні обставини та додані документи, Друга кадрова комісія дійшла висновку про наявність об`єктивних та поважних причин, які вплинули на перебіг і результат складання іспиту. Вирішила, керуючись п. 11 Розділу 1 Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 № 221, заяву позивача задовольнити, визнати недійсними результати іспиту, що мав місце 05.11.2020 року та виключити її зі списку осіб, які під час іспиту у формі анонімного тестування з використання комп`ютерної техніки з метою виявлення знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, набрали менше 93 балів.

Комісією вирішено проходження анонімного тестування позивачем на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки призначити на іншу дату, визначену кадровими комісіями, включивши її до відповідного графіку.

09.12.2020 позивачу на її електронну пошту надійшов електронний лист з офіційної електронної адреси Другої кадрової комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) в якому повідомлено, що заяву щодо можливості повторної здачі іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (2 стан) задоволено. Новий час та дата складання іспиту будуть оприлюднені на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора (а.с.38 т.1).

Разом із тим, Генеральним прокурором 16 липня 2021 року видано наказ № 236 "Про визнання такими, що втратили чинність, наказів Генерального прокурора про створення кадрових комісій обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)", яким визнано таким, що втратив чинність наказ Генерального прокурора від 10.09.2020 № 423 "Про створення Другої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)".

Натомість, наказом Генерального прокурора від 22 липня 2021 року №239 "Про створення п`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)" з метою здійснення атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) створено П`ятнадцяту кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (далі - П`ятнадцята кадрова комісія).

П`ятнадцятою кадровою комісією також з часу створення не призначено позивачу нову дату складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Незважаючи на наявність рішення Другої кадрової комісії, зазначене у протоколі №14 від 19.11.2020, яким вирішено, що складання іспиту позивачем 05.11.2020 року не відбулося та необхідно призначити новий час (дату) його складання, у порушення вимог п.7 Порядку проходження прокурорами атестації, 13.09.2021 П`ятнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур прийнято рішення №275 "Про неуспішне проходження прокурором атестації" про те, що прокурор Білогірського відділу Старокостянтинівською місцевої прокуратури Хмельницької області ОСОБА_1 неуспішно пройшла атестацію.

Пунктом 12 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 17.10.2019 №233, передбачено, що рішення про неуспішне проходження атестації повинно бути мотивованим із зазначенням обставин, що вплинули на його прийняття.

Колегія суддів зазначає, що в порушення вказаних вимог, у рішенні П`ятнадцятої кадрової комісії від 13.09.2021 №275 наявне лише посилання на результати складання іспиту позивачем 05.11.2020. Водночас, відсутня будь-яка мотивація із зазначенням обставин, що вплинули на прийняття такого рішення, враховуючи наявність протоколу Другої кадрової комісії від 19.11.2020 №14 щодо призначення нових часу та дати складання іспиту.

Отже, на переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що новостворена П`ятнадцята кадрова комісія, приймаючи рішення про неуспішне проходження позивачем атестації використала, як підставу, результати складання іспиту 05.11.2020, який рішенням Другої кадрової комісії визнано таким, що не відбувся.

Крім того, варто наголосити, що члени П`ятнадцятої кадрової комісії не були присутні під час складання іспиту позивачем, чим також порушили п. 4 розділу II Порядку проходження прокурорами атестації, яким передбачено, що тестування проходить автоматизовано за присутності членів відповідної кадрової комісії.

З огляду на вищенаведені обставини та правові норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що результати іспиту, які стали підставою для прийняття рішення П`ятнадцятою кадровою комісією від 13.09.2021 №275, не можна вважати такими, що в дійсності відображають рівень здібностей, знань і навичок з використанням комп`ютерної техніки позивача, оскільки технічні причини могли негативно вплинути на результати тестування.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вказаним рішенням П`ятнадцятої кадрової комісії порушено право позивача на можливість проходження атестації відповідно до порядку, встановленого Законом України № 113-ІХ та Порядком проходження прокурорами атестації.

Згідно частини другої статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" (заява №29979/04) підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Також Європейський суд з прав людини у справі "Лелас проти Хорватії" зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов`язків.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", "Ґаші проти Хорватії", "Трґо проти Хорватії").

Проте, як встановлено судом в ході розгляду справи, Офіс Генерального прокурора та створені ним кадрові комісії недотримувалися власних встановлених процедур, оскільки ще 19.11.2020 Друга кадрова комісія визнала іспит від 05.11.2020 для позивача таким, що не відбувся і визнала необхідність призначення нової дати його складання, а майже через рік - 13.09.2021 П`ятнадцята кадрова комісія, на підставі результатів цього ж іспиту, прийняла рішення про неуспішне проходження позивачем атестації.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, судова колегія приходить до висновку, що рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 13.09.2021 №275 "Про неуспішне проходження прокурором атестації" є передчасним та таким, що підлягало скасуванню.

Водночас, згідно матеріалів справи встановлено, що оскаржуване рішення комісії П`ятнадцятої кадрової комісії надійшло до Хмельницької обласної прокуратури та стало підставою для прийняття керівником Хмельницької обласної прокуратури наказу від 21.10.2021 №1257к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора прокурора Білогірського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області на підставі п.п. 2 п. 19 розділу II "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" з 29.10.2021.

Оскільки, підставою звільнення позивача фактично слугувало рішення П`ятнадцятої кадрової комісії від 13.09.2021 №275, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наказ керівника Хмельницької обласної прокуратури наказу від 21.10.2021 №1257к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора пов`язаний виключно з висновками П`ятнадцятої кадрової комісії про неуспішне проходження атестації позивачем, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до абз. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Оскільки позивача було протиправно звільнено із займаної посади, останній підлягає поновленню на публічній службі в Хмельницькій обласній прокуратурі, на посаді рівнозначній посаді прокурора Білогірського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури на умовах безстрокового трудового договору.

Аналізуючи доводи апеляційних скарг, щодо відсутності підстав для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, колегія суддів вказує наступне.

Згідно довідки Хмельницької обласної прокуратури №21-29вн-22 від 31.01.2022, середньоденна заробітна плата позивача складає 350,10 грн.

Як було зазначено вище, позивача звільнено 29.10.2021 року (останній робочий день). Виходячи із поняття вимушеного прогулу, кількість днів вимушеного прогулу визначається з дня звільнення та до винесення судом рішення про поновлення на роботі звільненого працівника, в даному випадку з 01 листопада 2021 року по 11 квітня 2022 року (112 робочих (календарних) днів).

Враховуючи вищевикладене, стягненню на користь позивача з відповідача, Хмельницької обласної прокуратури, підлягає сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 01 листопада 2021 року по 11 квітня 2022 року (112 робочих (календарних) днів) в розмірі 39211,20 грн (350,10 грн - середньоденний заробіток х 112 робочих днів).

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи наведені апелянтами аргументи, суд апеляційної інстанції вважає, що останні були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права судом першої інстанції апеляційні скарги не містять.

Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Судова колегія зазначає, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги Хмельницької обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 22 серпня 2022 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Матохнюк Д.Б. Гонтарук В. М.