Справа № 580/10727/21
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

22 серпня 2022 року

м. Київ

справа №580/10727/21

адміністративне провадження № К/990/20709/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання дій та бездіяльності протиправною,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі - відповідач, ГУ НП в Черкаській області) про:

- визнання протиправними дій (бездіяльності) відповідача щодо відмови у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для проведення перерахунку пенсії з 01 грудня 2019 року, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, з обов`язковим включенням до розміру грошового забезпечення середніх розмірів надбавки за специфічні умови праці поліцейського за прирівняною посадою та середній розмір премії станом на листопад 2019 року згідно листа Національної поліції України від 24 лютого 2021 року № 2388/09/48-2021;

- зобов`язання відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для проведення перерахунку пенсії з 01 грудня 2019 року, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення з обов`язковим включенням до розміру грошового забезпечення середніх розмірів надбавки за специфічні умови праці поліцейського за прирівняною посадою та середній розмір премії станом на листопад 2019 року згідно листа Національної поліції України від 24 лютого 2021 року № 2388/09/48-2021.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23 березня 2022 року позов задоволено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2022 року апеляційну скаргу ГУ НП В Черкаській області задоволено.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 березня 2022 року скасовано. Прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2022 року, залишити в силі рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 березня 2022 року.

Касаційна скарга направлена до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» 06 серпня 2022 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, Суд виходить із такого.

Старшого сержанта поліції ОСОБА_1 наказом ГУ НП в Черкаській області від 15 лютого 2019 року №44 о/с звільнено із служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) частиною першою статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності 2 групи від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Спірні правовідносини виникли у зв`язку із відмовою ГУ НП в Черкаській області у підготовці та наданні позивачу довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Доведення обставин, передбачених підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України та, відповідно, право на касаційне оскарження судових рішень у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Підставами касаційного оскарження скаржник зазначає пункт 1 частини четвертої та підпункти «а», «в» пункту 2 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказані підстав мотивує тим, що суд апеляційної інстанції не врахував норми статті 63 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», викладений у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 553/3619/16-а; норми статті 43 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», викладений у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2019 році у справі № 826/3858/18.

Колегія суддів критично оцінює наведені скаржником підстави касаційного оскарження, оскільки, як установлено судом апеляційної інстанції, у зв`язку із змінами у грошовому забезпеченні поліцейських, передбаченими Постановою № 988 у позивача виникло право на перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року, на визначення складових грошового забезпечення для перерахунку якої мають безпосередній вплив згадані вище судові рішення у справах №826/3858/18 та №826/12704/18. Поряд з цим, як було зазначено вище, пенсія позивачеві призначена після 01 січня 2016 року.

Станом на час звернення до відповідача із заявою про видачу довідки про перерахунок пенсії підвищення грошового забезпечення не відбулося.

Отже, вказане скаржником обґрунтування не дає підстав вважати, що ця справа має фундаментальне значення на формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Оцінивши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що посилання скаржника на існування обставин, визначених підпунктами "а", "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, є необґрунтованими, оскільки на поточний день ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її.

Скаржник в касаційній скарзі фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судом у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладені вимоги КАС України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання дій та бездіяльності протиправною.

2. Надіслати ОСОБА_1 копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя В.М. Шарапа