Справа № 640/21257/21
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 року м. Київ № 640/21257/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Колодяжного В.Є., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Національної гвардії України
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору:Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , ел. пошта - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (далі - позивач або ОСОБА_1 ) подано на розгляд Окружному адміністративному суду міста Києва позов до Головного управління Національної гвардії України (адреса: 03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 9-А, ідентифікаційний код - НОМЕР_2 , ел. пошта - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) (надалі - відповідач або ГУ НГУ), у якому позивач просить суд:

- визнати протиправним дії Головного управління Національної гвардії України, щодо відмови пенсіонеру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 05.03.2019 основного розміру пенсії;

- зобов`язати Головне управління Національної гвардії України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на 05.03.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 05.03.2019 перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 .

В якості підстав позову позивач зазначає, що дії відповідача щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 є неправомірними та такими, що порушують право позивача на справедливий, обчислений у відповідності до чинного законодавства розмір пенсії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.08.2021 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження у адміністративній справі № 640/21257/21, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без виклику учасників справи та проведення судового засідання; залучено до участі у справі Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Відповідач у відзиві зазначив, що позивач перебуває на обліку в Міністерстві внутрішніх справ України, про що позивача було повідомлено. Головне управління Національної гвардії України вважає, що не є належним відповідачем у справі. Зазначене може бути підтверджено матеріалами пенсійної справи позивача, в якій зазначено до якого уповноваженого органу направлялися списки стосовно позивача і на підставі якої довідки здійснено перерахунок пенсії. Окрім того вказано, що підрозділи Національної гвардії України не можуть бути правонаступниками підрозділів внутрішніх військ МВС України стосовно вже оформлених документів для призначення пенсій, раніше звільненим військовослужбовцям оскільки:

на підрозділи внутрішніх військ МВС України робота з оформлення документів для призначення пенсій та отримання пільг військовослужбовцям внутрішніх військ не покладалися;

після створення Національної гвардії України цю роботу стосовно військовослужбовців, звільнених зі служби, продовжували виконувати структурні підрозділи МВС та ГУ МВС України в областях та м. Києві.

На теперішній час процедуру організації в Міністерстві внутрішніх справ України, центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України (Національна поліція України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Адміністрація Державної прикордонної служби України (далі - ЦОВВ)), та Національній гвардії визначено наказом МВС від 17.09.2018 № 760 «Про затвердження Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - наказ № 760).

Відповідно до пункту 2 розділу III наказу № 760, при проведенні перерахунку пенсій відповідно до списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, складених головними управліннями Пенсійного фонду України, уповноважений структурний підрозділ готує довідки про розмір грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 2 розділу II наказу № 760 загальне методичне керівництво роботою з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, яким оформлюється пенсія, здійснює уповноважений структурний підрозділ МВС (Департамент персоналу МВС).

Головне управління НГУ зверталося до МВС стосовно надання роз`яснень щодо того чи має право Головне управління НГУ видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам звільненим до 07.11.2015. Отримано відповідь що зазначене питання не входить до компетенції Головного управління НГУ.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві надано пояснення стосовно відсутності підстав для здійснення перерахунку пенсії.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугою років з 19.09.2015, а по інвалідності з 10.12.2015.

Позивач звернувся до Головного управління Національної гвардії України з заявою про оформлення та виготовлення оновленої довідки про розмір грошового забезпечення на підставі рішення Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі № 160/8324/19.

Листом від 11.03.2021 № 27/11/4-В-273 Головне управління Національної гвардії України повідомило, що підготовка довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії особам, звільненим з військової служби у внутрішніх військах МВС України та Національній гвардії України до 07.11.2015, належить до компетенції Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України.

Окрім того, позивач звертався з відповідною заявою від 03.06.2021 до Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України, однак відповіді не отримав.

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон від 20.12.1991 № 2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із ч. 2 ст. 9 Закону від 20.12.1991 № 2011-XII, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-XII, пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Так, ст. 43 Закону від 09.04.1992 № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процитована норма статті міститься в розділі V «Обчислення пенсії», тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.

Такий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано ст. 63 Закону від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, ст. 63 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII делеговано Кабінету Міністрів України право встановлювати умови, порядок та розміри пенсійних виплат при перерахунку пенсії військовослужбовців, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, у зв`язку зі зміною грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Порядок № 45).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 45 (у редакції Постанови № 103) пенсії призначені відповідно до Закону від 09.04.1992 № 2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 1 п. 5 Порядку № 45 (в редакції Постанови № 103) передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням

При цьому, у Додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.11.2019 визнано протиправними та нечинними п. 1, 2 Постанови № 103 та зміни до п. 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Відповідно до ч. 2 ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Таким чином, у відповідності до ч. 2 ст. 265 КАС України п. 1, 2 Постанови № 103 та зміни до п. 5 і додатку 2 Порядку № 45 втратили чинність з 05.03.2019.

Тому з 05.03.2019, тобто з дня набрання законної сили рішенням суду у справі № 826/3858/18, діє редакція п. 5 та додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до внесення вищезазначених змін.

Водночас алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема відповідач 1 та відповідач 2 у зв`язку із втратою чинності положеннями п. 1, 2 Постанови № 103 та змін до п. 5 і додатку 2 Порядку № 45 не змінився.

Зокрема, п. 3 Порядку № 45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Аналогічні висновки викладені у рішенні Верховного Суду від 17 грудня 2019 року, ухваленому за результатами розгляду зразкової справи № 160/8324/19 (вказане рішення Верховного Суду залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24 червня 2020 року).

При цьому, Верховний Суд у постанові від 12 листопада 2019 року вказав на те, що до повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, а приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватись Кабінетом Міністрів України.

Разом із цим, до моменту отримання належної довідки від уповноваженого органу у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Командувача Національної гвардії України від 10.09.2015 № 150 о/с ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку.

Пунктом 3 Порядку № 45 передбачено, що органом, який уповноважений видавати відповідну довідку, є державний орган, з якого особа була звільнена зі служби, а у разі ліквідації відповідного державного органу - правонаступником такого органу; за умови відсутності правонаступника - державним органом, що визначений відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Приписами пункту 3 Порядку № 45 передбачено, що особам, які звільнені із служби в апараті МВС, органах та підрозділах МВС, в закладах, на підприємствах та в установах, що належать до сфери управління МВС (крім органів, підрозділів, закладів та установ, передбачених абзацами четвертим, п`ятим і сьомим цього пункту) довідки видаються МВС.

Водночас, статтями 1 та 7 Закону України «Про внутрішні війська Міністерства внутрішніх справ України», який втратив чинність у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну гвардію України», передбачалося, що внутрішні війська входили до системи Міністерства внутрішніх справ України та складалися, зокрема, й із з`єднань, військових частин і підрозділів по охороні важливих державних об`єктів.

Після прийняття Закону України «Про Національну гвардію України» Головний орган військового управління Національної гвардії України, органи військового управління оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, навчальні військові частини (центри), бази, установи та заклади Національної гвардії України визначено правонаступниками відповідних органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих навчальних закладів, навчальних військових частин, органів і підрозділів забезпечення, установ внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України (пункт 3 розділу VIII Закону про Національну гвардію).

З огляду на прийняття Закону України «Про Національну гвардію України» та початком функціонування Національної гвардії України вирішено відповідні органи військового управління, з`єднання, військові частини тощо, що перебували у складі внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України передати до сфери управління Національної гвардії України шляхом визначення Головного органу військового управління Національної гвардії України, органів військового управління оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, навчальних військових частин (центрів), баз, установ та закладів Національної гвардії України правонаступниками відповідних органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих навчальних закладів, навчальних військових частин, органів і підрозділів забезпечення, установ внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України.

Згідно з п.п. 11 п. 11 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 878, з метою належної організації роботи Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС, підвищення ефективності діяльності з кадрового забезпечення структурних підрозділів апарату МВС, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, наказом МВС від 14.12.2015р. № 1570 затверджено «Положення про Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України».

На виконання п. 31, 32, 33 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 878, з метою забезпечення своєчасного та якісного обслуговування пенсіонерів органів внутрішніх справ, відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ, відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ по областях та місту Києву створені сектори із соціально-гуманітарних питань. В Миколаївській області такий Сектор діє в Державній установі Територіальне медичне об`єднання МВС України по Миколаївській області .

Відповідно до Наказу МВС України № 129 від 25.02.2019 Про визначення в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженого структурного підрозділу з підготовки до органів ПФУ документів для призначення(перерахунку) пенсій уповноваженим структурним підрозділом з підготовки та подання до органів ПФУ документів для призначення(перерахунку) пенсій визначено Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України.

Положенням про Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України передбачено, що Департамент відповідно до покладених на нього завдань: готує, у межах компетенції, документи щодо призначення пенсій персоналу апарату Міністерства; оформляє і видає довідки з місця роботи.

Основними завданнями Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України, є: забезпечення організаційно-методичного керівництва, контролю та координації роботи з персоналом, загальне методичне керівництво роботою з оформлення документів для призначення пенсій та отримання пільг колишніми працівниками міліції, службовцями апарату МВС, територіальних закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, звільненим зі служби, роботи, та членами їх сімей.

Слід наголосити на тому, що особливості видачі довідок про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій визначені Порядком № 45, який чітко визначає уповноважені органи для видачі таких довідок.

Таким чином, органом, який уповноважений видавати довідки про грошове забезпечення військовослужбовцям, що звільнені зі служби з внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, є Міністерство внутрішніх справ України, а не Головне управління Національної гвардії України, адже, про це чітко йдеться у пункті 3 Порядку № 45.

Суд відмічає, що позивач звертався до Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України з заявою від 03.06.2021 з вимогою виготовити оновлену довідку про розмір грошового забезпечення, однак відповіді не отримав.

Так, згідно з ч. 3, 5 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Враховуючи, що позивача до звернення до суду повідомлено про належний уповноважений орган на видачу довідки про розмір його грошового забезпечення - Департамент персоналу Міністерства внутрішніх справ України, беручи до уваги неспростування позивачем тверджень відповідача щодо відсутності повноважень Головного управління Національної гвардії України на видачу такої довідки, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для здійснення заміни відповідача на належного.

За таких обставин, не заперечуючи право позивача на отримання оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення для здійснення перерахунку пенсії у разі звернення останнього до уповноваженого державного органу, суд дійшов висновку, що підстави для визнання протиправними дій Головного управління Національної гвардії України щодо відмови пенсіонеру ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», відсутні.

Оскільки позовна вимога про зобов`язання відповідача вчинити дії є похідною, підстави для задоволення позовних вимог у відповідній частині відсутні також.

Частинами 1 та 2 ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

При розгляді цієї справи суд бере до уваги наступні позиції Європейського суду з прав людини.

Так, рішенням ЄСПЛ від 19.04.1993 у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути почуті, тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа № 802/2236/17-а).

З огляду на все викладене вище та виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя К.С. Пащенко