Справа № 420/7618/20
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 420/7618/20

адміністративне провадження № К/990/20125/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Данилевич Н.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2022 року у справі № 420/7618/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

01 серпня 2022 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі - відповідач, ГУ НП в Одеській області) , у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Одеській області №1499 від 25 червня 2020 року в частині застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУ НП в Одеській області;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Одеській області №855 о/с від 03 липня 2020 року по особовому складу, яким, відповідно до Закону України "Про Національну поліцію", звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), з 03 липня 2020 року майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого організаційно - медичного відділу управління карного розшуку ГУ НП в Одеській області;

- поновити ОСОБА_1 на службі на посаді старшого оперуповноваженого організаційно - методичного відділу управління карного розшуку ГУ НП в Одеській області;

- стягнути з ГУ НП в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04 липня 2020 року по день фактичного поновлення на роботі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2022 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ №1499 від 25 червня 2020 року в частині застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого організаційно - методичного відділу управління карного розшуку ГУ НП в Одеській області. Визнано протиправним та скасовано наказ №855 о/с від 03 липня 2020 року по особовому складу, згідно якого, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), з 03 липня 2020 року майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого організаційно - методичного відділу управління карного розшуку ГУ НП в Одеській області. Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУ НП в Одеській області. Стягнуто з ГУ НП в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 06 липня 2020 року по 06 серпня 2021 року у загальному розмірі 151752 грн 58 коп. Допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого організаційно - методичного відділу управління карного розшуку ГУ НП в Одеській області, а також в частині стягнення з ГУ НП в Одеській області суми середнього заробітку за період вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Заявник касаційної скарги послався на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначив, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування у подібних правовідносинах пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 4.3. розділу IV Правил внутрішнього службового розпорядку Головного управління Національної поліції в Одеській області, затверджених наказом ГУ НП в Одеській області від 29 жовтня 2018 року №3705.

Верховний Суд зазначає, що доводи заявника щодо відсутності висновку Верховного Суду з питань застосування вказаних відповідачем норм є формальними, оскільки ці положення Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 4.3. розділу IV Правил внутрішнього службового розпорядку Головного управління Національної поліції в Одеській області, затверджених наказом ГУ НП в Одеській області від 29 жовтня 2018 року №3705, є загальними і касаційна скарга не містить об`єктивних мотивів щодо їхнього неправильного застосування судами попередніх інстанцій у цій справі. Скаржник не навів вмотивованих підстав, як саме висновок Верховного Суду щодо цих норм і саме у цій справі буде мати вплив на вирішення подібних спірних правовідносин, оскільки вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції виходив із інших, визначених статтею 2 КАС України, критеріїв щодо правомірності рішення суб`єкта владних повноважень.

З огляду на викладене, за такого правового обґрунтування касаційної скарги, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підстави касаційного оскарження.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з судовими рішеннями, переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.

Отже, скаржником не викладено передбачені статтею 328 КАС України умови, за яких оскаржувані рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2022 року у справі № 420/7618/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього

заробітку за час вимушеного прогулу - повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя Н.А. Данилевич