Справа № 640/22895/21
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2022-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2022 року м. Київ № 640/22895/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДПС у м. Києві
до ОСОБА_1 - ФОП
простягнення податкового боргу,-
В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДР: 44116011) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 - ФОП ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), в якому просить суд стягнути податковий борг у розмірі 853391,16 грн.

Позов надісланий до суду поштовим зв`язком 12.08.2021.

Позиція позивача.

Позивач зазначає, що відповідно до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 на момент звернення до суду має заборгованість перед бюджетом у розмірі 853 391,16 грн., а саме:

адміністративні штрафні санкції за порушення законів у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну у розмірі 10 000грн.;

штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у розмірі 839 627,30 грн.;

з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 3 703,76 грн.;

з акцизного податку у розмірі 60,10грн.

Вказана заборгованість, як зазначає позивач, виникла на підставі податкових-повідомлень: № від 01.11.2017, № від 01.11.2017, № від 01.11.2017, № від 13.12.2018.

У зв`язку з існуванням у відповідача податкового боргу на його адресу направлена податкова вимога №112007-17 від 05.06.2018.

Позивач зазначає, що оскільки вказані суми набули статусу податкового боргу та вжиті заходи не призвели до його погашення, наведене зумовило звернення позивача до суду з вимогою стягнути цей борг у судовому порядку.

Позиція відповідача.

Відповідачем поданий відзив на позовну заяву, в якому він не погоджується із заявленим позовом.

Зокрема, відповідач звертає увагу на строки давності, на невизначеність у питанні щодо підстав нарахування податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, зазначає про незгоду із датою формування податкової вимоги, зазначає про необхідність списання частини боргу, звертає увагу на те, що зобов`язання за ППР від 01.11.2017 були проведені в ІКП 22.05.2018 з чим відповідач не погоджується.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою суду від 06.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Враховуючи положення п. 7 ч. 6 ст. 12 КАС України вирішено розглядати справу у спрощеному провадженні без проведення судового засідання та виклику сторін.

Копія ухвали отримана відповідачем 18.09.2021.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень п.16.1 ПК України платники податків зобов`язані: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 38.1 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

У свою чергу, відповідно п/п. 14.1.156. ПК України «податкове зобов`язання» - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

У даному випадку, за результатами перевірки, результати якої оформлені актом від 19.10.2017 № 2133/26/15/14/ НОМЕР_1 , контролюючим органом прийняті наступні податкові повідомлення-рішення, на підставі яких, зокрема, надалі сформована сума податкового боргу, заявлена до стягнення:

- № від 01.11.2017 на суму штрафних санкцій у розмірі 10 000,00 грн. (код 21081500) за порушення ст. 11-1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», яке прийнято на підставі п/п. 54.3.3 ПК України та ст. 17 зазначеного Закону. Строк сплати - протягом 10 днів після отримання.

- № від 01.11.2017 на суму штрафних санкцій у розмірі 839 626,30 грн. (код 21080900) за порушення п. 2.6. Положення «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», яке затверджено постановою Правління НБУ № 637 від 15.12.2004, яке прийнято на підставі п/п. 54.3.3 ПК України і Указу Президента «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12 червня 1995 року № 436/95. Строк сплати - протягом 10 днів після отримання.

- № від 01.11.2017 на суму штрафних санкцій у розмірі, 1 грн. (код 21080900) за порушення п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Загальна сума зобов`язань за вказаними ППР складає 849 627,30 грн., що надалі складе суму податкового боргу, зазначену у податковій вимозі.

Доказів скасування вказаних ППР не надано.

Відповідно до п. 57.3. ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

У даному випадку вказані ППР отримані 27.11.2017, з чим погоджується і відповідач.

У свою чергу, відповідно до п. 56.17. ПК України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків. При цьому, відповідно до п/п. 56.17.1. ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

Відповідно до п/п. 14.1.175. ПК України «податковий борг» - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відтак, протягом наступних 10 днів після отримання ППР, відповідач повинен був сплатити суми зобов`язань, однак не сплатив, у зв`язку з чим, за загальним правилом, вказана сума набула статусу податкового боргу станом на 08.12.2017.

Пунктом п. 59.1. ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.3. ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

У даному випадку відповідачем 05.06.2018 сформована податкова вимога на суму 849 627,30 грн., з яких: 839 627,30 грн. за платежем (КБК) 21080900 та 10000,00 грн. за платежем (КБК) 21081500.

Податкова вимога вручена відповідачу 12.06.2018.

З наведеного вбачається, що дата формування податкової вимоги не суперечить приписам п. 59.3. ПК України, оскільки вимога прийнята не раніше першого дня після закінчення граничного строку сплати зобов`язань, що вказує на помилковість доводів позивача відносно незгоди із датою формування податкової вимоги.

При цьому, як і у випадку з ППР, станом на час розгляду справи до її матеріалів не надано доказів скасування податкової вимоги. Зустрічний позов з цього приводу не заявлявся, законність податкової вимоги не є предметом спору у даній справі.

Відповідно до п. 87.11. ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

У свою чергу, відповідно до п. 95.1 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

В контексті наведеного слід додати, що згідно із п. 41.2 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до п/п. ПК України 20.1.34. контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини

Відповідно до п.95.3 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

У свою чергу, згідно з п. 95.2 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Слід додати, що відповідно до п. 102.4. ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

В контексті наведеного та відносно доводів позивача щодо строків давності, слід зазначити, що згідно з даними КП «Діловодство спеціалізованого суду» позивач оскаржував ППР від 01.11.2017, останній раз, у справі № 826/16381/18, звернувшись до суду 06.10.2018.

Про наведене вочевидь відомо і позивачу, який не довів суду вказану інформацію.

Ухвалою судді ОАСК від 10.10.2018 позов залишено без руху, а ухвалою від 19.11.2018 позовну заяву повернуто ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що недоліки позову не були усунуті.

Ухвала набрала законної сили 19.11.2018.

Згідно з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019 ухвалу судді ОАСК від 19.11.2018 залишено без змін.

Враховуючи факт оскарження ППР та положення та положення абзацу 4 п. 56.18 ПК України (при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили), слід дійти висновку, що строк давності щодо стягнення податкового боргу не сплив до моменту звернення до суду, а відтак, наведені позивачем доводи у цьому контексті не є перешкодою для розгляду справи по суті та прийняття рішення у справі.

Додатково слід додати, що відповідно до абзацу десятого пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України (в редакції на час звернення до суду) на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу, що додатково вказує на відсутність перешкод для стягнення суми податкового боргу за позовом, заявленим 12.08.2021.

Що стосується доводів відповідача відносно необхідності списання певної частини боргу, слід зазначити, що в порядку ч. 1 ст. 77 КАС України відповідачем не надано рішень контролюючого органу щодо списання податкового боргу. Можливі спірні відносини сторін щодо можливого списання певної суми боргу не є предметом спору у даній справі, як власне не є предметом спору законність ППР та податкової вимоги, про що зазначалося також вище. Зустрічного позову з цього приводу на заявлялось.

Слід додати, за актом перевірки від 13.11.2018 № 4506/26-15-42-04-30/ НОМЕР_1 прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.12.2018 № на суму 281,10 грн. за порушення строку сплати акцизного податку з реалізації суб`єктами господарської діяльності роздрібної торгівлі підакцизними товарами.

Однак, до матеріалів справи не надано власне ППР та доказів його вручення відповідачу.

Власне позивачем не надано жодних матеріалів у вигляді декларацій, податкових розрахунків, ППР відносно виникнення зобов`язань з податку на нерухоме майно у розмірі 3703,76 грн. Наведені в ІКП суми і відомості не підтверджені первинними матеріалами, на підставі яких формуються дані в ІКП.

Відтак, в цій частині наявність податкового боргу не підтверджена, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Підсумовуючи слід зазначити, що відповідач не навів інших доводів відносно ППР від 01.11.2017, не спростував в порядку ч. 1 ст. 77 КАС України чинності визначених за ними зобов`язань та чинності податкового боргу. Між тим, матеріалами справи підтверджується заявлена до стягнення сума боргу, що виникла з ППР від 01.11.2017, однак, матеріали справи не містять доказів сплати до бюджету визначеної за цими ППР суми, яка набула статус податкового боргу, беручи до уваги те, що позивач не порушив строків давності, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині. Наявність податкового боргу в цій частині підтверджується додатково даними ІКП та довідковими матеріалами.

Відтак, позов підлягає частковому задоволенню - як зазначено вище.

Керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; код ЄДР ВП 44116011) задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 - ФОП ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) податковий борг у розмірі 849 627,30 грн., з яких: 839 627,30 грн. за платежем (КБК) 21080900 та 10000,00 грн. за платежем (КБК) 21081500.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Днем вручення процесуальних документів в електронній формі є день отримання судом повідомлення про доставлення документів на офіційну електронну адресу особи (п. 2 ч. 6 ст. 251 КАСУ), якою є (п. 5.8. Положення про ЄСІТС від 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21): сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів або адреса електронної пошти, з якої надійшли до суду документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом (п. 59 «Перехідні положення»).

Зважаючи на Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затверджене рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21, в електронній формі апеляційні скарги подаються безпосередньо до апеляційного суду.

Суддя О.А. Кармазін