Справа № 340/5875/21
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 серпня 2022 року м. Дніпросправа № 340/5875/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Єрьоменка Володимира Володимировича на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 р. (суддя Черниш О.А.) в справі № 340/5875/21 за позовом ОСОБА_1 до Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправними та скасування постанов, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі ВДВС) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції від 04.01.2016 р. про стягнення з боржника виконавчого збору у виконавчому провадженні №49729911, визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про повернення виконавчого документу стягувачу від 21.04.2021 р. у виконавчому провадженні №49729911 в частині виділення в окреме виконавче провадження постанови про стягнення виконавчого збору; стягнення суми в розмірі 1 580,84 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення в частині вимоги про стягнення 1 580,84 грн. виконавчого збору з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Вважає неправильним висновок суду першої інстанції, що постанова виконавця від 04.01.2016 р. про стягнення виконавчого збору є достатньою підставою для стягнення такого збору за Законом України «Про виконавче провадження», адже закон ставить стягнення виконавчого збору до Державного бюджету в залежність від фактичного стягнення боргу за виконавчим документом, а оскільки стягнення заборгованості за виконавчим документом не відбулось, то й не наступила обставина, яка є обов`язковою умовою для стягнення виконавчого збору.

Також зазначає, що суд першої інстанції мав розглянути вимоги про стягнення цих коштів за правилами статті 1212 Цивільного кодексу України, що відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду в справах №№ 910/23967/16, 242/4741/16-ц.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.09.2015 року у цивільній справі №404/2624/15-ц задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики у формі боргової розписки, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 20 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 466 000 грн., та судові витрати в сумі 3654 грн.

Рішення суду набрало законної сили 09.11.2015 р.

Кіровським районним судом м. Кіровограда 21.12.2015 року видано стягувачу ОСОБА_2 виконавчий лист №404/2624/15-ц, який пред`явлено стягувачем ОСОБА_2 у грудні 2016 року для примусового виконання до Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції разом із заявою від 21.12.2015 року.

Постановою державного виконавця Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 26.12.2015 року відкрито виконавче провадження №49729911 з виконання цього виконавчого листа, боржнику ОСОБА_1 встановлено строк для добровільного виконання рішення до 02.01.2016 року та зазначено, що при невиконанні рішення у наданий строк буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з проведенням виконавчих дій.

Державним виконавцем Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ 04.01.2016 року винесено постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 46965,40 грн.

Згодом державним виконавцем прийнято постанову від 01.02.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яким накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

На підставі цієї постанови у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 02.02.2016 року зареєстровані відповідні обтяження.

Державним виконавцем вживалися заходи щодо виявлення рахунків боржника, виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

У зв`язку з реформуванням системи органів примусового виконання та органів державної виконавчої служби, зміною підпорядкування та найменування відділів державної виконавчої служби правонаступником Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції став Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

До Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 12.04.2021 року та 15.04.2021 року надійшли заява ОСОБА_2 про повернення йому виконавчого документу - виконавчого листа №404/2624/15-ц, виданого 21.12.2015 року Кіровським районним судом м. Кіровограда.

Державним виконавцем у виконавчому провадженні №49729911 винесено постанову від 21.04.2021 року про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», пунктом 2 якої виділено в окреме виконавче провадження постанову про стягнення виконавчого збору.

Постанова від 04.01.2016 року про стягнення виконавчого збору виділена з виконавчого провадження №49729911 та 22.04.2021 року передана для примусового виконання.

Постановою державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 05.05.2021 року відкрито виконавче провадження №65246069 з примусового виконання постанови державного виконавця від 04.06.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 45384, 56 грн.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що спірні постанови державних виконавців від 04.01.2016 р. про стягнення виконавчого збору, від 21.04.2021 р. про повернення виконавчого документу стягувачу (в частині виділення в окреме виконавче провадження постанови про стягнення виконавчого збору) прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, тому у задоволенні позову про визнання їх протиправними та скасування відмовив.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що позивачем упродовж 2019-2021 років перераховано на депозитний рахунок відповідача кошти на виконання постанови державного виконавця від 28.11.2019 р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка винесена в іншому виконавчому провадженні №55711542, відкритому 13.02.2018 р. з примусового виконання виконавчого листа №404/7307/14-ц, виданого 02.02.2018 року Кіровським районним судом м. Кіровограда, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсації вартості автомобіля у розмірі 91 736, 95 грн.

Частина цих коштів у сумі 1580,84 грн., які надійшли від позивача на депозитний рахунок відповідача, 15.01.2021 року перерахована державним виконавцем до державного бюджету як виконавчий збір, стягнутий з позивача як з боржника у виконавчому провадженні №49729911.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні цієї позовної вимоги, оскільки постанова державного виконавця від 04.01.2016 року про стягнення виконавчого збору визнана законною, а правомірність дій відповідача щодо розподілу стягнутих державним виконавцем з боржника грошових сум за виконавчим провадженням №55711542 не є предметом цього спору.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає правильним висновок суду першої інстанції про необґрунтованість вимог про повернення стягнутого виконавчого збору в сумі 1 580,84 грн.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 26.12.2015 р. відкрито виконавче провадження №49729911 з примусового виконання виконавчого листа № 404/2624/15-ц, виданого 21.12.2015 р. Кіровським районним судом м. Кіровограда, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 20 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 466 000 грн.

Боржнику ОСОБА_1 встановлено строк для добровільного виконання рішення до 02.01.2016 р. та роз`яснено, що при невиконанні рішення у наданий строк буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з проведенням виконавчих дій.

Постановою Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 04.01.2016 р. стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 46 965,40 грн.

Постановою державного виконавця від 01.02.2016 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Правонаступником Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції став Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

До Фортечного ВДВС 12.04.2021 р. та 15.04.2021 р. надійшли заяви ОСОБА_2 про повернення йому виконавчого документу - виконавчого листа №404/2624/15-ц, виданого 21.12.2015 р. Кіровським районним судом м. Кіровограда.

Постановою державного виконавця Фортечного ВДВС від 21.04.2021 р. на підставі заяв стягувача ОСОБА_2 від 12.04.2021 р. та 15.04.2021 р. повернуто виконавчий документ стягувачу відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», пунктом 2 якої виділено в окреме виконавче провадження постанову про стягнення виконавчого збору.

Постанова про стягнення виконавчого збору 22.04.2021 р. передана для примусового виконання.

Постановою державного виконавця Фортечного ВДВС від 05.05.2021 р. відкрито виконавче провадження №65246069 з примусового виконання постанови державного виконавця від 04.06.2016 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 45 384,56 грн.

Крім того, упродовж 2019-2021 років позивачем перераховано на депозитний рахунок відповідача кошти на виконання постанови державного виконавця від 28.11.2019 р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка винесена в іншому виконавчому провадженні №55711542, відкритому 13.02.2018 р. з примусового виконання виконавчого листа №404/7307/14-ц, виданого 02.02.2018 р. Кіровським районним судом м. Кіровограда, про стягнення з ОСОБА_1 н користь ОСОБА_3 компенсації вартості автомобіля у розмірі 91 736, 95 грн.

Частина перерахованих на депозитний рахунок відповідача коштів у сумі 1 580,84 грн. 15.01.2021 р. перераховані державним виконавцем до державного бюджету як виконавчий збір, стягнутий з позивача як з боржника у виконавчому провадженні №49729911.

Спірним під час апеляційного перегляду справи є виключно питання повернення стягнутого виконавчого збору в сумі 1 580,84 грн.

При цьому питання правомірності постанови державного виконавця про стягнення з позивача виконавчого збору не є спірним. Позивачем не оскаржено рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправною та скасування цієї постанови, відповідно вважається, що постанова про стягнення виконавчого збору є правомірною.

Саме на виконання цієї постанови державним виконавцем частина перерахованих позивачем упродовж 2019-2021 років на депозитний рахунок органу ДВС коштів в межах здійснення заходів примусового виконання у виконавчому провадженні №55711542, відкритому 13.02.2018 р. з примусового виконання виконавчого листа №404/7307/14-ц, виданого 02.02.2018 р. Кіровським районним судом м. Кіровограда, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, коштів у сумі 1 580,84 грн. 15.01.2021 р. перераховані державним виконавцем до державного бюджету як виконавчий збір, стягнутий з позивача як з боржника у виконавчому провадженні №49729911.

Позивачем в межах цієї справи не оскаржено дії відповідача щодо розподілу стягнутих державним виконавцем з боржника грошових сум за виконавчим провадженням №55711542.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), який набрав чинності 05.10.2016 р.

До 05.10.2016 р. умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначав Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV), який втратив чинність 05.01.2017 р.

26.12.2015 р. відкрито виконавче провадження №49729911

Таким чином, на час відкриття виконавчого провадження № 49729911 (26.12.2015 р.) застосовувався Закон № 606-XIV, частиною другою статті 25 якого визначалось, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону № 606-XIV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми,

що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. (…) У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення

виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів

безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною шостою статті 28 Закону № 606-XIV у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня

після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Таким чином, Закон № 606-XIV передбачав обов`язковість стягнення виконавчого збору, в тому числі й у випадку повернення виконавчого документу за заявою стягувача.

Тобто, факт не стягнення виконавчого збору після спливу строку на добровільне виконання не тягне за собою відсутність обов`язку зі стягнення виконавчого збору у разі повернення виконавчого документу за заявою стягувача.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо, зокрема, стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Частиною третьою статті 40 Закону № 1404-VIII встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, в разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі його письмової заяви про повернення виконавчого документу, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа прийняти постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Враховуючи, що постанова державного виконавця про стягнення з позивача виконавчого збору від 04.01.2016 р. у виконавчому провадженні №49729911 та постанова про повернення виконавчого документу стягувачу від 21.04.2021 р. у виконавчому провадженні №49729911 в частині виділення в окреме виконавче провадження постанови про стягнення виконавчого збору є правомірними та чинними, відсутні підстави для повернення позивачу суму виконавчого збору в розмірі 1 580,84 грн.

При цьому є цілком обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що правомірність дій відповідача щодо розподілу стягнутих державним виконавцем з боржника грошових сум за виконавчим провадженням №55711542 та перерахування частини такої суми до бюджету як стягнутий з боржника виконавчий збір не є предметом цього спору.

Посилання апелянта на неправильність висновку суду першої інстанції, що постанова виконавця від 04.01.2016 р. про стягнення виконавчого збору не є достатньою підставою для стягнення такого збору за Законом України «Про виконавче провадження», адже закон ставить стягнення виконавчого збору до Державного бюджету в залежність від фактичного стягнення боргу за виконавчим документом, а оскільки стягнення заборгованості за виконавчим документом не відбулось, то й не наступила обставина, яка є обов`язковою умовою для стягнення виконавчого збору, є необґрунтованими, враховуючи приведені вище висновки суду та правове регулювання питання стягнення з боржника виконавчого збору.

З цих же підстав є помилковими аргументи позивача про незастосування судом першої інстанції при розгляді вимог про стягнення цих коштів статті 1212 Цивільного кодексу України, адже питання правомірності розподілу стягнутих державним виконавцем з позивача грошових сум виходить за межу доказування в цій справі.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 268-269, 271-272, 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Єрьоменка Володимира Володимировича на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 р. в справі № 340/5875/21 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 р. в справі № 340/5875/21 за позовом ОСОБА_1 до Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправними та скасування постанов, стягнення коштів залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 22.08.2022 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22.08.2022 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко