Справа № 120/2436/22-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 серпня 2022 р. Справа № 120/2436/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Шаповалової Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Побережської В.В.,

представника позивача: Черевичного Д.А.,

представника відповідача: Супруна М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року Головне управління ДПС у Вінницькій області(далі-відповідач) звернулося з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , у якому просили стягнути з відповідача борг в сумі 44 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем станом на дату звернення до суду рахується заборгованість зі сплати адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в сумі 44000 грн.

Вказану заборгованість відповідач добровільно не погасила, а тому позивач звернувся до суду щодо її примусового стягнення.

Ухвалою суду від 31.03.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 262 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалу про відкриття провадження у справі відповідачем отримано 18.04.2022.

27.04.2022 до суду надійшов відзив представника відповідача, у якому просить залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду із позовм суб`єктом владних повноважень.

На обгрунтування клопотання представник відповідача зазначає, що для стягнення сум штрафів застосовується строк звернення до суду, встановлений абз.2 ч.2 ст.122 КАС України, а саме три місяці з дня виникнення підстав, що дають право на звернення до суду.

04.05.2022 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача посилається на застосування до спірних правовідносин, зокрема що стосується і строків звернення до суду, положень Податкового кодексу та строків стягнення 1095 днів.

06.05.2022 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від відповідача, у яких він наполягає на тому, що строк звернення до суду суб`єкта владних повноважень становить 3 місяці відповідно до ст.122 КАС України.

Ухвалою суду від 07.06.2022 вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін та призначено судове засідання на 30.06.2022 року.

В судовому засіданні 30.06.2022 у позивача витребувано інформацію щодо дати виникнення податкового боргу відповідача.

02.08.2022 до суду надано інформацію про те, що податковий борг ОСОБА_2 виник 17.11.2021.

В судовому засіданні 02.08.2022 у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду усною ухвалою суду відмовлено.

Таке рішення суду мотивоване застосуванням до спірних правовідносин строку звернення до суду 1095 днів, визначеного положеннями Податкового кодексу України.

02.08.2022 судом витребувано у позивача інформацію про те, чи надсилалася ОСОБА_1 вимога про сплату податкового боргу та відкладено розгляд справи на 09.08.2022.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши інші докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно з випискою із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 23.09.1997 року зареєстрована як фізична особа-підприємець, основний вид діяльності 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

За результатами перевірки стану дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального у ФОП ОСОБА_1 на підставі акта перевірки від 07.02.2020 №27/32/ НОМЕР_1 встановлено порушення вимог Постанови КМУ від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» та рішенням про застосування фінансових санкцій від 28.02.2020 №27/32/ НОМЕР_1 відповідно до абз.17 ч. 2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» затосовано до відповідача фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 10000грн.

Крім того, за результатами перевірки на підставі акта перевірки від 07.02.2020 №27/32/ НОМЕР_1 встановлено порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та рішенням про застосування фінансових санкцій від 28.02.2020 № 27/32/1/1 ГУ ДПС у Вінницькій області застосовано санкції у виді штрафу в розмірі 34000грн за роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами без наявності ліцензії.

Зазначені рішенні були оскаржені ОСОБА_1 до суду та рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20.08.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Наявність суми податкового боргу у відповідача також підтверджується довідкою податкового органу, у якій вказано, що станом на 15.02.2022 року адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів складає 44 000 грн., дата виникнення боргу 17.11.2021, та карткою особового рахунку.

Оскільки відповідач не сплатила штрафні санкції, контролюючий орган звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПКУ контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України від 19.12.1995 за № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (далі - Закон № 481/95-ВР).

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

В силу вимог ч. 4 ст. 17 Закону № 481/95-ВР рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 17 Закону № 481/95-ВР у разі невиконання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790.

Разом із тим відповідно до пункту 10 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (Перехідні положення) нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, будь-які норми, що прийняті до набрання чинності Податковим кодексом України або одночасно з ним, можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам цього Кодексу.

Зазначене стосується також і норм, які регулюють повноваження контролюючих органів у розумінні Податкового кодексу України.

При цьому, передбачені відповідними рішеннями суми фінансових санкцій підлягають узгодженню в порядку, встановленому Податковим кодексом України для узгодження грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом. Визначені такими рішеннями суми грошових зобов`язань підлягають сплаті як грошові зобов`язання в розумінні Податкового кодексу України, а своєчасно несплачені суми повинні стягуватися в порядку, передбаченому для стягнення податкового боргу (тобто з обов`язковим направленням платникові податків податкових вимог).

Такий висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду щодо порядку стягнення сум штрафних санкцій у постановах від 12.10.2021 у справі № 819/1399/17, постанові від 13.01.2021 у справі № 819/1399/17, постанові від 17.07.2020 у справі № 806/3605/15.

Так, підпунктом 14.1.39 пункту 14.1. статті 14 ПК України визначено, що грошовим зобов`язанням платника податків є сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг це - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Загальні строки сплати податкового зобов`язання встановлені статтею 57 ПК України, відповідно до пункту 57.3 якої передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Абзацом другим пункту 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно вимог пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

За приписами пунктів 95.1-95.4 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги ( на час виникнення податкового боргу; 30 днів на час розгляду справи судом).

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Таким чином, у разі несплати платником податків протягом 60 календарних днів, що настають за днем отримання рішення про застосування штрафних санкцій, або ж закінчення процедури його оскарження, визначених контролюючим органом грошових зобов`язань такі податкові зобов`язання вважаються узгодженими. Факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк.

Відповідно до пункту 102.4. статті 102 ПК України - у разі, якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

За нормами статті 113 ПК України строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов`язань. Штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Враховуючи наведені законодавчі приписи, а також практику Верховного Суду що стосується процедури стягнення штрафних санкцій, суд відхиляє доводи позивача про відсутність обов`язку надсилання податкової вимоги боржнику у випадку стягнення штрафних санкцій та застосуванню до спірних правовідносин Порядку №790 та Закону №481/95 та звертає увагу, що передбачені відповідними рішеннями суми фінансових санкцій підлягають узгодженню в порядку, встановленому Податковим кодексом України для узгодження грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом. Визначені такими рішеннями суми грошових зобов`язань підлягають сплаті як грошові зобов`язання в розумінні Податкового кодексу України, а своєчасно несплачені суми повинні стягуватися в порядку, передбаченому для стягнення податкового боргу (тобто з обов`язковим направленням платникові податків податкових вимог).

Відтак в спірних правовідносинах з`ясуванню підлягають обставини щодо вжиття органом доходів і зборів заходів щодо стягнення з відповідача податкового боргу на підставі Податкового кодексу, зокрема, щодо надіслання (вручення) відповідачу податкової вимоги.

Судом витребувано у позивача інформацію про те, чи надсилалася ОСОБА_1 податкова вимога, у тому числі за іншими податками і зборами

Представник відповідача надав усні пояснення в судовому засіданні та письмові пояснення, що податкова вимога не надсилалася та наполягав на тому, що при стягненні штрафних санкцій надсилання податкової вимоги не передбачено Законом № 481/95 та Порядком №790.

Враховуючи встановлені обставини, що податкова вимога відповідчу не надсилася, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Вінницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ ВП 44069150, вул. Хмельницьке, 7, м. Вінниця, 21028)

Відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

Повне судове рішення складено та підписано суддею: 12.08.2022 року.

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна