Справа № 560/4103/21
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4103/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

22 серпня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Курка О. П. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба суму у розмірі 624114,52 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання.

Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року позов задоволено частково: стягнуто на користь Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба з ОСОБА_1 95285,12 грн витрат, пов`язаних з його утриманням у Харківському національному університеті Повітряних сил ім. Івана Кожедуба. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 31.07.2017 року між Міністерством оборони України в особі начальника Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба та ОСОБА_1 укладений контракт про проходження останнім військової служби (навчання) у Збройних Силах України, відповідно до якого відповідач зобов`язувався сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, а також добровільно відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому військовому закладі в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання, недисциплінованість чи у разі відмови від подальшого проходження військової служби.

Наказом №40 від 23.02.2021 року солдат ОСОБА_1 , курсант 4-го курсу інженерно-авіаційного факультету університету (колишній військовослужбовець військової служби за контрактом), відповідно до підпункту 3.2 та 3.9 Інструкції, затвердженої наказом Міністра оборони України від 24 грудня 1997 року №490, відрахований від подальшого навчання через не виконання освітньої програми та відповідно до пункту 36 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» припинено чинність дії контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу достроково, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, з 24.02.2021 року.

Цим же наказом ОСОБА_1 з 24.02.2021 року виключений зі списків особового складу та знятий з усіх видів забезпечення, а також зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в сумі 624114 грн за період навчання в університеті.

Відповідно до розрахунку №161 від 25.02.2021 року витрати, пов`язані з утриманням відповідача в університеті складаються з витрат на виплату грошового забезпечення - 528829,40 грн, продовольчого забезпечення - 75445,79 грн, речового забезпечення - 1039,15 грн, медичного забезпечення - 989,38 грн, оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв - 17810,80 грн.

В добровільному порядку вказані витрати відповідач не відшкодував.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно з частинами 3 та 5 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII) зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань; з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону.

В силу частини 10 статті 25 Закону №2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначено Порядком «Про відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 (далі - Порядок № 964).

За змістом пунктів 3, 4 Порядку №964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затверджений наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат).

У відповідності до пункту 2.1 Порядку розрахунку витрат відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

За приписами пункту 2.1.1 Порядку розрахунку витрат, витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Згідно пункту 2.1.2 Порядку розрахунку витрат, витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування.

Пунктом 2.1.4 Порядку розрахунку витрат передбачено, що витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

Вимогами пункту 2.1.5 Порядку розрахунку витрат встановлено, що витрати на перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад визначаються виходячи з фактичних витрат, пов`язаних з оплатою транспортних послуг (вартість квитків, зборів та платежів, постільної білизни тощо).

В силу пункту 2.1.6 Порядку розрахунку витрат до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

З матеріалів справи встановлено, що за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в сумі 624114,52 грн, а саме витрат по грошовому забезпеченню - 528829,40 грн, по продовольчому забезпеченню - 75445,79 грн, по речовому забезпеченню - 1039,15 грн, по медичному забезпеченню - 989,38 грн, по перевезенню до місця щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку - 0 грн, по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв - 17810,80 грн.

Курсанти, які підпадають під дію пункту 5 "Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964, за визначений період навчання відшкодовують фактично отримане грошове забезпечення (підпункт 2.1.1.1 Порядку розрахунку витрат).

Для курсантів, які підпадають під дію пункту 6 Порядку №964, до розрахунку береться різниця між грошовим забезпеченням, фактично отриманим курсантом за відповідний період навчання, та витратами на виплату посадового окладу за відповідною посадою військовослужбовця строкової військової служби за цей самий період (підпункт 2.1.1.2 Порядку розрахунку витрат).

За правилами пункту 3 Порядку розрахунку витрат, відшкодовані за утримання курсантів у ВНЗ кошти враховуються у кошторисних показниках спеціального фонду відповідних центральних органів виконавчої влади як власні надходження ВНЗ та витрати на утримання курсантів.

Перелік власних надходжень бюджетних установ Міноборони наведено у Додатку до "Положення про облік та використання коштів спеціального фонду державного бюджету в Міністерстві оборони України", затвердженого наказом Міністерства оборони України від 03.08.2016 № 400.

У відповідності до пункту 1.1.1 вказаного Переліку, надходження від плати за послуги, що надаються бюджетним установам згідно з їх основною діяльністю, а саме: відшкодовані курсантами та особами офіцерського складу витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також звільнення з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу - є власними надходженнями бюджетних установ Міноборони.

Тобто, грошове забезпечення військовослужбовця, за своїм змістом, є винагородою за державну службу особливого характеру, і виплата грошового забезпечення є мінімальною державною гарантією в оплаті праці (професійної діяльності), гарантією соціального захисту військовослужбовця.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам врегульовано Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі Порядок № 260).

Згідно із пунктом 13 Порядку №260 грошове забезпечення, виплачене в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, які діяли на дату виплати, поверненню не підлягає.

Оскільки навчання курсанта є військовою службою і не виключає виконання під час навчання завдань військової служби, грошове забезпечення військовослужбовця не відноситься до витрат, пов`язаних із утриманням курсанта у навчальному закладі, а є видатками у сфері соціального забезпечення військовослужбовця, виплаченими за період військової служби.

Отже, підстави для стягнення з колишнього курсанта витрат на виплату грошового забезпечення відсутні, оскільки суми грошового забезпечення військовослужбовця не визначені законом такими, що включаються у витрати, пов`язані із утриманням військовослужбовця у вищому навчальному закладі.

Пунктом 1 частини 1 статті 1215 Цивільного кодексу України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Також встановлено, що грошове забезпечення у розмірі 528829,40 грн виплачене відповідачу за відсутності недобросовісності з боку останнього або рахункової помилки з боку позивача та фактично було єдиним засобом до існування відповідача, з огляду на відсутність в нього будь-яких інших доходів, що за приписами статті 1215 Цивільного кодексу України, зумовлює відсутність у відповідача обов`язку по поверненню позивачу вказаної суми.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.02.2019 року у справі №617/640/16-ц.

Разом з тим, на виконання вимог ухвали суду про витребування документів Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба не надав детальний розрахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 в сумі 528829,40 грн, із зазначенням відомостей щодо його складових та їх сум.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача сум грошового забезпечення у розмірі 528829,40 грн відсутні.

Водночас, відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі. Про необхідність сплати позивач ознайомлений.

Докази відшкодування залишку витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання у вищому навчальному закладі, суду не надані, отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба 95285,12 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання (по продовольчому забезпеченню - 75445,79 грн, по речовому забезпеченню - 1039,15 грн, по медичному забезпеченню - 989,38 грн, по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв - 17810,80 грн) підлягають задоволенню.

При цьому, є безпідставними доводи відповідача про неналежність позивача у цій справі.

Міністерство оборони України є уповноваженим органом, який здійснює функції держави у спірних відносинах, а Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба є бюджетною установою та утримується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України. Витрати, які відшкодовані за утримання у вищому навчальному закладі зараховуються до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок університету, виключно на утримання курсантів.

Між Міністерством оборони України саме в особі начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба був укладений контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, відповідно до якого відповідач зобов`язувався сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів та добровільно відшкодувати витрати пов`язані з його утриманням у вищому військовому закладі, в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість.

Відтак, саме між Харківським національним університетом Повітряних Сил імені Івана Кожедуба та позивачем виникли спірні правовідносини через невиконання останнім умов зазначеного контракту.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Курко О. П. Залімський І. Г.