Справа № 620/2668/22
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2022 року м. Чернігів Справа № 620/2668/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у здійсненні розрахунку, нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 01.01.2016 по 24.03.2021;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 01.01.2016 по 24.03.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскільки нараховані та виплачені суми індексації грошового забезпечення за минулий час є тим доходом, що не був отриманий позивачем під час проходження військової служби з вини відповідача, останній має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним отриманням виплат, нарахованих і виплачених відповідачем.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику сторін) та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі та зазначає, що з метою виконання рішення суду по справі № 620/4094/20 військовою частиною НОМЕР_1 нараховано та виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення. Відповідач вважає, що за наявністю спірних правовідносин, які стосуються розміру належних звільненому працівникові сум, стягнення з відповідача є безпідставними, а тому наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог. Крім того відповідач просить зупинити провадження у справі, в зв`язку з тим, що військова частина НОМЕР_1 перебуває у складі Збройних Сил України та відповідно до Указу Президента України переведена на воєнний стан, а тому є наявність підстав для зупинення провадження у даній справі на період дії воєнного стану. Також відповідач просить залишити позовну заяву позивача без розгляду, оскільки останній вже звертався до суду з аналогічними позовними вимогами.

Вирішуючи вказані клопотання, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до п.5 ч. 1 ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на території України введено воєнний стан, який продовжено до 21 листопада 2022 року.

При цьому до заявленого відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі не надано жодного доказу на підтвердження вказаних в клопотанні фактів, а саме відсутня інформація про неможливість здійснювати останньою повсякденної діяльності, до якої відносяться ведення діловодства, нарахування грошового забезпечення, забезпечення медичного обслуговування, не вказано на припинення правової роботи, тощо.

Суд зазначає, що дана справа розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а тому немає необхідності сторонам бути присутніми в судовому засіданні при розгляді справи.

Враховуючи наведене та зважаючи на те, що навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим, відсутні підстави для зупинення провадження у справі, як наслідок клопотання відповідача про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Також не підлягає задоволенню клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, як необґрунтоване, оскільки відповідно до КП ''Діловодство спеціалізованого суду'' в суді на розгляді відсутня справа з аналогічними позовними вимогами, що свідчить про відсутність правових підстав для залишення позову без розгляду у відповідності до вимог ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивачем подана відповідь на відзив, в якій останній зазначає аналогічні обставини, викладені в позові та вказує на відсутність підстав для зупинення провадження у справі.

07.07.2022 ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 відповідно до частини тринадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України залишено без руху та надано останньому 5-денний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду з доказами поважності його пропуску.

У встановлений судом строк недоліки, вказані в ухвалі від 07.07.2022 позивачем усунуті, в зв`язку з чим ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.08.2022 продовжено розгляд даної справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як слідує з матеріалів справи, згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.05.2021 № 117 позивача звільнено з військової служби у запас з 19.05.2021 та знято з усіх видів забезпечення (а.с.13).

20 травня 2021 року позивачем направлено заяву до відповідача в порядку Закону України «Про звернення громадян» щодо здійснення розрахунку, нарахування та виплати останньому, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої за період, визначений рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року по справі № 620/4094/20 відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ, Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 та абзацу сьомого пункту 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (а.с.14).

Листом від 24 травня 2021 року № 7 військова частина НОМЕР_1 повідомила позивача, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 № 620/4094/20, командиром військової частини НОМЕР_1 виданий наказ №256 від 18.03.2021 на виконання якого 24.03.2021 ОСОБА_1 перераховано на картковий рахунок суму 39930,20 грн, а саме: індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018. Здійснити розрахунок, нарахувати та виплатити компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації у військової частини НОМЕР_1 підстав не має (а.с.15).

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно з п. 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок № 159) компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: сума індексації грошових доходів громадян.

Наведене свідчить, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі індексації грошового забезпечення). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Також, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, індексації грошового забезпечення).

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Несвоєчасне нарахування сум на виконання судового рішення по справі № 620/4094/20 відбулось з вини органу, що нараховує і виплачує грошове забезпечення.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що оскільки несвоєчасне нарахування сум індексації грошового забезпечення відбулось у зв`язку з неправомірним нарахуванням грошового забезпечення, що встановлено судовим рішенням по справі № 620/4094/20, тобто з вини органу, що нараховує і виплачує грошове забезпечення, то позивач має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Вказана правова позиція неодноразово викладена в постановах Верховного Суду.

Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини "Щокін проти України" (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про "закон", стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі "Шпачек s.r.о." проти Чеської Республіки" (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі "Бейелер проти Італії" (Beyeler v. Italy № 33202/96).

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для компенсації втрати частини доходу, так як позовні вимоги позивача у повній мірі відповідають вимогам законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку її виплати за рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 у справі № 620/4094/20; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу, внаслідок несвоєчасної виплати індексації грошового забезпечення у відповідності до положень Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку її виплати за рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 у справі № 620/4094/20.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу, внаслідок несвоєчасної виплати індексації грошового забезпечення у відповідності до положень Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Повний текст рішення суду складено 22.08.2022.

Суддя О.М. Тихоненко