Справа № 640/12761/21
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2022-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/315
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2022 року м. Київ № 640/12761/21

за позовомОСОБА_1
до Управління праці та соціального захисту населення Печерської в місті Києві державної адміністрації
провизнання протиправною бездіяльності, зобов`язати вчинити дії
Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Печерської в місті Києві державної адміністрації, в якому просить:

визнати протиправну бездіяльність Управління праці і соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації не нарахування та невиплати у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", щомісячної грошової допомоги, встановленої статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 2-х мінімальних заробітних плат встановлених Держбюджетом на 1 січня поточного року, починаючи з 28.10.2019 року;

зобов`язати Управління праці і соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації прийняти розрахунок та виплатити у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щомісячної грошової допомоги, встановленої статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 2-х мінімальних заробітних плат встановлених Держбюджетом на 1 січня поточного року, починаючи з 28.10.2019 року.

Ухвалою суду від 18.05.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

18.06.2021 року відповідачем до суду подано відзив на адміністративний позов.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює у структурному підрозділі Коростенська колійна машинна станція філії "Центр з будівництва та ремонт колії" АТ "Українська залізниця", проживає у м. Коростень Житомирської області, у зоні гарантованого добровільного відселення.

Оскільки з 28.10.2019 р. їй не проводилося проведення та нарахування коштів, передбачених ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ОСОБА_1 звернулася 12.02.2021 р. до Управління праці та соціального захисту населення Печерської в місті Києві державної адміністрації з відповідною заявою щодо здійснення доплати за роботу у зоні гарантованого добровільного відселення.

Листом від 18.02.2021 р. за №105/74/М-113/20-1357 ОСОБА_1 повідомлено про те, що згідно з чинним законодавством доплати особам, які працюють у зоні відчуження, провадяться громадянам за місцем основної роботи.

Коростенська колійна машинна станція філії "Центр з будівництва та ремонт колії" АТ "Українська залізниця" у період з 28.10.2019 р. не надавалися до Управління розрахункові документи щодо доплати за роботу в зоні гарантованого добровільного відселення, що є відповідальністю керівника підприємства.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", щомісячної грошової допомоги, встановленої статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", посилаючись на ту обставину, що реалізація її права не може бути поставлена в залежність від наявності бюджетних коштів.

Відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Печерської в місті Києві державної адміністрації - проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Відповідач зазначає, що філія "Центр з будівництва та ремонт колії" АТ "Українська залізниця" зареєстрована (взята на облік) в Управлінні відповідно до вимог Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 р. №936, лише 28.10.2019 р.

З цього часу розрахункові документи щодо виплати пільг, компенсацій та допомог, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", не надходили, що виключає виплату вказаних платежів.

Також відповідач зазначає, що доплата згідно ст. 39 вказаного Закону є додатковою заробітною платою, яка виплачується не органами соціального захисту, а роботодавцем.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. №796-XII (в редакції станом на грудень 2007 р.) громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати.

Пп. 9) п. 28 р. ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року №107-VI частину першу та другу статті 39 замінено однією частиною такого змісту: "Громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України".

У зв`язку з цим частину третю вважати частиною другою".

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. №10-рп/2008 вказане положення визнане таким, що не відповідає Конституції України.

Пп. 7) п. 4 р. І Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 р. № 76-VIII ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-XII виключено.

Законом України "Про внесення зміни до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 04.02.2016 р. № 987-VIII включено до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" статтю 39 такого змісту:

"Стаття 39. Доплата громадянам, які працюють у зоні відчуження

Громадянам, які працюють у зоні відчуження, встановлюється доплата у порядку і розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України".

Рішенням Конституційного Суду України від 17.07.2018 р. № 6-р/2018 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними): підпункт 2, абзаци перший, другий підпункту 3, підпункт 4, абзаци перший, другий підпункту 5, абзаци перший - четвертий підпункту 6, підпункт 7 пункту 4 розділу I Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII; вони втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

По зразковій справі №240/4937/18 Верховний Суд розглядав спір з такими обставинами: а) позивач проживає на території радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; б) позивач є непрацюючим пенсіонером; в) відповідачем є відповідне управління ПФУ; г) предметом спору є нарахування та виплата із 17 липня 2018 року підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному частиною другою статті 39 Закону №796-XII, у редакції, чинній до 01 січня 2015 року.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 р. у вказаній справі визнано протиправною бездіяльність Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, щодо ненарахування та невиплати із 17 липня 2018 року підвищення до пенсії позивачу як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов`язано Овруцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 17 липня 2018 року нарахування та виплату підвищення до пенсії позивачу як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Правовідносини щодо виплати позивачу доплати як такій, яка працює на територіях радіоактивного забруднення, безпосередньо під ознаки вказаної зразкової справи не підпадає, оскільки стосується нарахування та виплати підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам.

Проте, вказаним судовим рішенням визначено порядок застосування ст. 39 Закону №796-XII у зв`язку з ухваленням рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018 р. № 6-р/2018, і вказана позиція цілком поширюється на всі виплати, передбачені ст. 39 Закону №796-XII, в тому числі, і доплати громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення.

Згідно з п. 1 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 р. №936, лише 28.10.2019 р. (в редакції станом на 09.02.2021 р. - звернення позивача) він визначає механізм використання, обліку, звітності і контролю за використанням коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, головним розпорядником яких є Мінсоцполітики.

Згідно з п. 4, 5, 6 Порядку №936 виплата компенсацій та допомоги певних видів, передбачених Законом, проводиться центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних і районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім м. Києва) рад за місцем фактичного проживання (перебування) працюючих та непрацюючих громадян, у тому числі пенсіонерів, працюючим і непрацюючим громадянам і пенсіонерам, зокрема пенсіонерам та особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби та інших органів, громадянам, що провадять підприємницьку діяльність без утворення юридичної особи, громадянам, які працюють у громадян, що провадять підприємницьку діяльність без утворення юридичної особи, а саме: 11) доплата особам, які працюють у зоні відчуження, відповідно до статті 39 Закону, постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2008 р. №831 "Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження" (Офіційний вісник України, 2008 р., N 71, ст. 2384).

Соціальні виплати, доплати (види допомоги), передбачені підпунктами 6-13 пункту 4 цього Порядку, проводяться за місцем основної роботи (служби) громадян підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та фізичними особами - підприємцями відповідно до розрахункових даних, поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

Підприємства реєструються уповноваженим органом, для чого подають не пізніше ніж за два місяці до початку кожного бюджетного року відомості про підприємство з визначенням кількості постраждалих осіб за категоріями отримувачів компенсацій та допомоги певних видів та кількості громадян, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, за формою, затвердженою Мінсоцполітики, і списки громадян із зазначенням прізвища, імені та по батькові, категорії, серії та номера посвідчення (за наявності), місця проживання (перебування), ідентифікаційного номера.

До 25 числа місяця, за який здійснюється нарахування, підприємства подають до уповноваженого органу документи щодо розрахункових витрат, пов`язаних з виплатою компенсацій та допомоги певних видів, за затвердженою Мінсоцполітики формою та реєстр отримувачів компенсаційних виплат і допомоги певних видів, де зазначаються прізвище, ім`я та по батькові, категорія, номер посвідчення, ідентифікаційний номер, відомості про нараховані виплати, суму компенсацій та вид допомоги.

Керівники підприємств несуть персональну відповідальність за своєчасність подання розрахункових документів до уповноваженого органу та правильність призначення і нарахування компенсаційних виплат та допомоги певних видів.

Згідно з поясненнями відповідача філія "Центр з будівництва та ремонт колії" АТ "Українська залізниця" (код 43112236) зареєстрована (взята на облік) в Управлінні 28.10.2019 р., і жодних документів щодо нарахування та виплати позивачу доплати як такій, яка працює на територіях радіоактивного забруднення, філія не надавала.

В свою чергу, в матеріалах справи і згідно зі змістом позову інформація про те, чи з`ясовувала позивач вказане питання зі своїм роботодавцем, відсутня, тоді як даний вид доплат не може нараховуватися та виплачуватися безпосередньо за заявою особи, тоді як здійснюється через роботодавця.

Ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В даному випадку у суду відсутні підстави для висновку про те, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень порушено вказані вимоги під час розгляду заяви позивача від 09.02.2021 р.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 257-263, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 06.06.2022 р.