Справа № 340/2676/22
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/2676/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, вул. Саєнка Андрія,10, м. Фастів, Київська область,08500

третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, вул. Соборна,7а, м. Кропивницький,25009

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

1) визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в зарахуванні йому періодів роботи в Олександрійському спеціалізованому воєнізованому гірничорятувальному /аварійно рятувальному/ загоні ЦРСВАРЗ з 01.02.2004 по 31.12.2005, в Олександрійському воєнізованому гірничорятувальному /аварійно рятувальному/ загоні ДСВАРС МНС України з 01.01.2006 по 22.03.2009 та в Олександрійському воєнізованому гірничорятувальному /аварійно рятувальному/ загоні ДСВГРС МНС України з 01.02.2010 по 21.08.2013 до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати йому до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди роботи в Олександрійському спеціалізованому воєнізованому гірничорятувальному /аварійно рятувальному/ загоні ЦРСВАРЗ з 01.02.2004 по 31.12.2005, в Олександрійському воєнізованому гірничорятувальному /аварійно рятувальному/ загоні ДСВАРС МНС України з 01.01.2006 по 22.03.2009 та в Олександрійському воєнізованому гірничорятувальному /аварійно рятувальному/ загоні ДСВГРС МНС України з 01.02.2010 по 21.08.2013

3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити та нарахувати йому пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п.1 ч.2 ст.114 розд. XIV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 05.02.2022 року.

Позивач зазначає, що відповідачем безпідставно відмовлено у призначенні пенсії та не зараховано весь період роботи в Олександрійському воєнізованому гірничорятувальному (аварійно-рятувальному) загоні Державної служби України з надзвичайних ситуацій до стажу роботи. Позивач вважає такі дії протиправними, беручи до уваги те, що основними документами, що підтверджують стаж, роботи є трудова книжка, а також довідки про стаж роботи.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.06.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача правом на надання відзиву не скористався.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши доводи заяв по суті сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач, звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії, на пільгових умовах.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 21.04.2022 року позивачу було повідомлено про те, що рішенням №68 від 05.04.2022 року відмовлено в призначенні пенсії (а.с.20,22).

Так, відмовляючи в призначенні пенсії, відповідач зазначив, що за доданими документами до пільгового стажу не зараховано періоди роботи в Олександрійському воєнізованому гірничорятувальному (аварійно-рятувальному) загоні Державної служби України з надзвичайних ситуацій міста Олександрія Кіровоградської області /2006-2013/, оскільки відсутня уточнююча довідка про роботу в шкідливих умовах праці, видана відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою КМУ від 12.08.1993 №637.

Позивач, не погодившись з зазначеним рішенням відповідача, звернувся з вказаним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно до п.2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до п. "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Як передбачено абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється «на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Крім того, відповідно до п.20 цього Порядку, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників; у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.17 указаного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Згідно з пунктами 1-4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442), атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджуваними Мінпраці і МОЗ.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідно до пунктів 8-9 Порядку № 442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з МОЗ. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Таким чином, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Разом з тим, атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку № 442 проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Згідно з записами в трудовій книжці та витягу з особової картки встановлено, що позивач працював повний робочий день на посаді респіраторника Олександрійського спеціального воєнізованого гірнично-рятувального загону ЦРСВАРЗ в період з 01.02.2004-31.12.2005.

Відповідно до трудової книжки, а також Архівних довідок №12-36/1141а-2 від 11.01.2022 та №12-36/1141а-3 від 11.01.2022 підтверджується, що позивач працював:

з 01.06.2006 31.08.2006 респіраторником Олександрійського воєнізованого гірничо-рятувального загону ДСВГРС МНС України

з 01.09.2006 22.03.2009 командиром відділення Олександрійського воєнізованого гірнично-рятувального загону ДСВГРС МНС України

з 01.02.2010 15.04.2010 респіраторником Олександрійського воєнізованого гірнично-рятувального загону ДСВГРС МНС України

з 16.04.2010 31.03.2012 командиром відділення Олександрійського воєнізованого гірнично-рятувального загону ДСВГРС МНС України

з 01.04.2012 - 21.08.2013 помічником командира взводу Олександрійського воєнізованого гірнично-рятувального загону ДСВГРС МНС України.

Архівним витягом з наказу №169 від 27.07.2004 Центрального регіонального спеціального /воєнізованого/ аварійно-рятувального загону Державної спеціальної воєнізованої аварійно-рятувальної служби «Про результат атестації робочих місць за умовами праці» підтверджується проведення атестації та затвердження переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням (а.с.88-89).

Архівним витягом з наказу №72 від 24.07.2009 Олександрійського воєнізованого гірнично-рятувального загону ДСВГРС МНС України «Про результати позачергової атестації робочих місць за умовами праці» затверджено перелік робочих місць, професій і посад Олександрійського ВГР (АР) за Списком №1, до яких віднесено респіраторників, командирів відділень, помічників командирів взводів (а.с.84-85).

Архівним витягом з наказу №179 від 07.10.1999 Державної воєнізованого гірничнорятувальної (аварійно-рятувальної служби) «Про результати перевірки атестації робочих місць» підтверджується віднесення посади респіраторника до переліку робочих місць, що мають право на пільгову пенсію за списком №1 (а.с.90-91).

Суд зазначає, що матеріалами справи встановлено, що позивач працював на посадах з шкідливими умовами праці, відтак не може були ущемлений в правах в подальшому щодо неврахування пільгового стажу у зв`язку із несвоєчасним проведенням (завершення) атестації робочих місць безпосереднім роботодавцем.

Суд, також наголошує, що позивач не може бути обмежений в правах у зв`язку із непроведенням або несвоєчасним проведенням атестації робочого місця відповідного підприємства, оскільки контроль за додержанням в питаннях проведення атестації робочого місця, покладався чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством на керівника підприємства, організації.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про неправильне обчислення відповідачем стажу позивача, у зв`язку з чим рішення відповідача по відмову позивачу в призначення пенсії від 05.04.2022 про відмову позивачу в призначенні пенсії через недостатність стажу є протиправним та підлягає скасуванню, а відповідні позовні вимоги - задоволенню.

Позовна вимога позивача про призначення позивачу пенсії відповідно до ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", нарахувати та виплатити її, не може бути задоволена судом, оскільки позивачем обрано не правильний спосіб захисту порушеного права і суд не може втручатись в дискреційні повноваження пенсійного органу.

Статтею 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Відтак, виключно до компетенції Пенсійного фонду відноситься призначення пенсії, позаяк суд не може своїм рішенням втручатись в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень щодо прийняття ним рішень.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, з урахуванням положень ч.2 ст. 9 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах (незалежно від віку) відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", щодо зарахування стажу роботи позивача за Списком № 1 згідно ст. 13 п. «а» Закону України "Про пенсійне забезпечення", п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до стажу роботи, який дає право на пільгову пенсію незалежно від віку згідно ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

На підставі викладеного, суд робить висновок, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 77 частин 1, 2 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При прийнятті рішення суд також враховує, що згідно із статті 6 частини 1 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 245 частини 4 КАС України суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до ст. 139 КАС України.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.132 КАС України).

Відповідно до ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Зі змісту долученого до матеріалів справи договору про надання правничої допомоги від 03.05.2022 року встановлено, що розмір гонорару становить 3500 грн. (а.с.93).

Суд, вирішуючи питання про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, враховує висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові 21.01.2021 №280/2635/20, відповідно до якого КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Суд бере до уваги, що адвокатом дійсно надані послуги, які включали в себе підготовчий процес для розгляду даної справи в суді збір і систематизацію документів для вироблення правової позиції, складення та подачу адміністративного позову, витребування та надання доказів.

Суд звертає увагу на те, що справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, тобто без участі адвоката в судових засіданнях. При цьому, підготовка позовної заяви у даній справі не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, а розмір витрат позивача, пов`язаних з правничою допомогою, не є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Водночас, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Підсумовуючи викладене, суд вважає документально підтвердженим і співмірним розмір витрат на правничу допомогу у сумі 2000 грн.

Керуючись ст.ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №68 від 05.04.2022 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п.1 ч.2 ст.114 розд. XIV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди роботи в Олександрійському спеціалізованому воєнізованому гірничорятувальному /аварійно рятувальному/ загоні ЦРСВАРЗ з 01.02.2004 по 31.12.2005, в Олександрійському воєнізованому гірничорятувальному /аварійно рятувальному/ загоні ДСВАРС МНС України з 01.01.2006 по 22.03.2009 та в Олександрійському воєнізованому гірничорятувальному /аварійно рятувальному/ загоні ДСВГРС МНС України з 01.02.2010 по 21.08.2013.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах (незалежно від віку) відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 1654 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області .

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко