Справа № 640/38355/21
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2022-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

06 червня 2022 року м. Київ № 640/38355/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Бояринцева М.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві щодо відмови у перерахунку розміру пенсії на підставі довідки від 14.08.2020 № 2/6-1453 про розмір грошового забезпечення, наданої Управлінням державної охорони України, починаючи з 05 березня 2019 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимального її розміру, починаючи: з 05 березня 2019 року виходячи з розрахунку основного розміру пенсії у 80% від грошового забезпечення зазначеного у довідці про розмір грошового забезпечення від 14.08.2020 № 2/6-1453 та 01.01.2021 року, виходячи з розрахунку основного розміру пенсії у 80% від грошового забезпечення, зазначеного у довідці про розмір грошового забезпечення за 2021 рік, виданої Управлінням державної охорони України, та виплатити різницю між нарахованою сплаченою пенсією.

Ухвалою суду від 17.01.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для подання заяви про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві щодо відмови у перерахунку розміру пенсії на підставі довідки від 14.08.2020 № 2/6-1453 про розмір грошового забезпечення, наданої Управлінням державної охорони України, починаючи з 05 березня 2019 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимального її розміру, починаючи: з 05 березня 2019 року виходячи з розрахунку основного розміру пенсії у 80% від грошового забезпечення зазначеного у довідці про розмір грошового забезпечення від 14.08.2020 № 2/6-1453.

На виконання ухвали суду позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду, яка обгрунтована тим, що він вважав, що його права будуть захищені під час розгляду справи № 640/14270/20. Також позивач зазначає, що 22.03.2021 він захворів та перебував на стаціонарному лікуванні по 14.04.2021, після виписки до повного одужання була тривала реабілітація.

Ухвалою суду від 14.04.2022 продовжено позивачу строк для виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, встановлено позивачу строк до 30 днів з дня отримання даної ухвали суду (в зв"язку з встановленням на території України військового положення) для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів на підтвердження тривалої реабілітації, довідки Управління державної охорони України від 01.01.2021, визначення належного відповідача у справі.

На адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено три примірники позовної заяви із визначенням належного відповідача у справі. Крім того, у заяві про усунення недоліків зазначено, що згідно із приписів Протоколу реабілітаційної допомоги з коронавірусною хворобою (СОCID- 19) та реконвалесценткам, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 20.04.2021 №771 (https://www.dec.gov.ua/wp-content/uploads/2021/04/2021_771_covidl9_rehabilit.pdf) здійснення реабілітації хворого після виписки з лікарні може тривати від 6 тижнів до 12 місяців, що підтверджує доводи позивача щодо тривалої реабілітації після хвороби. Також вказано, що Управління державної охорони України відмовило позивачу у наданні довідки про розмір грошового забезпечення від 01.01.2021, тому відповідно до ст.ст. 79-80 КАС України разом з позовною заявою ним було подано до суду клопотання про витребування відповідних доказів.

З приводу покликань позивача на реабілітацію слід відмітити, що відповідно до п. п. 1.7, 1.8 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2001 року № 455, зареєстрованого Міністерстві юстиції України 04.12.2001 року №1005/6196, видача та продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюються тільки після особистого огляду хворого лікуючим лікарем (фельдшером), про що робиться відповідний запис у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого з обґрунтуванням тимчасової непрацездатності.

На період проведення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацією та ліквідацією її спалахів та епідемій в Україні, відповідно до вимог, встановлених Кабінетом Міністрів України, видаються листки непрацездатності на підставі звернення та опитування хворого за допомогою засобів телефонного зв`язку або інтернет-телефонії лікарем, який надає первинну медичну допомогу, з обов`язковим відповідним записом у медичній карті амбулаторного хворого, терміном до 5 календарних днів.

Виданий у такий спосіб листок непрацездатності може бути продовженим залежно від тяжкості захворювання тільки після особистого огляду хворого лікуючим лікарем (фельдшером), про що робиться відповідний запис у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого з обґрунтуванням тимчасової непрацездатності, та з урахуванням вимог пункту 2.2 розділу 2 цієї Інструкції.

Листок непрацездатності (довідка) видається і закривається в одному лікувально-профілактичному закладі, крім випадків доліковування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортних закладів. За наявності показань для подальшого лікування іншим лікувально-профілактичним закладом видається новий листок непрацездатності (довідка) як продовження попереднього.

Згідно із п. п. 2.2, 2.14, 2.19 Інструкції від 13.11.2001 року N 455 на період проведення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацією та ліквідацією її спалахів та епідемій в Україні, лікуючий лікар в амбулаторно-поліклінічних закладах може видавати листок непрацездатності особисто на строк, необхідний для лікування пацієнтів з коронавірусною хворобою (COVID-19) та/або завершення самоізоляції пацієнтом у відповідності до галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я.

При направленні хворих на доліковування в реабілітаційні відділення санаторно-курортних закладів безпосередньо із стаціонарів, згідно з висновком ЛКК, листок непрацездатності продовжується лікуючим лікарем санаторно-курортного закладу на весь термін, потрібний для закінчення призначеного лікування та реабілітації з урахуванням проїзду, але не більше терміну, передбаченого п. 4.1 цієї Інструкції.

Особам, які самостійно звернулись по консультативну допомогу, видається довідка довільної форми за підписом лікуючого лікаря, засвідченим печаткою лікувально-профілактичного закладу, з обов`язковим зазначенням часу проведеної консультації.

Разом з тим, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження перебування на реабілітації або знаходження у стані, який дійсно не дозволяв йому звернутися до суду за захистом свого порушеного права у встановлені процесуальним законом строки (ні листка непрацездатності, ні довідки лікаря).

При цьому, суд звертає увагу, що поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

В свою чергу, позивачем не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до суду протягом встановленого законом строку.

За таких обставин, суд вважає, що наведені у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом підстави щодо поважності причин пропуску такого строку не є поважними для поновлення позивачеві пропущеного строку звернення з даним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За змістом пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, оскільки звернення із адміністративним позовом відбулось поза межами шестимісячного терміну з дня, коли позивач мав дізнатись про порушення його прав та інтересів, у заяві про поновлення цього строку не обґрунтовано поважні причини, а також об`єктивні і непереборні обставини, що перешкоджали йому вчасно реалізувати процесуальні права, позовну заяву слід повернути позивачеві.

З огляду на зазначене та керуючись статтями 123, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - повернути позивачеві.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати позивачеві за адресою, яка зазначена у позовній заяві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя М.А. Бояринцева