Справа № 640/9219/21
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2022 року м. Київ № 640/9219/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до про Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якій просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо врахування до призначеної підполковнику запасу, ветерану військової служби, ОСОБА_1 пенсії усіх складових грошового забезпечення, які були йому нараховані, у тому числі: щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації за період з 01.11.2012 по 31.10.2014 за останні 24 місяці служби підряд перед звільненням, які входили до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок призначеної підполковнику запасу ОСОБА_1 пенсії з моменту її призначення з урахуванням усіх сум складових грошового забезпечення які були йому нараховані, у тому числі: щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації за період з 01.11.2012 по 31.10.2014 з урахуванням архівної довідки від 27.10.2020 №179/1/1217, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, і виплатити йому різницю, що утворилась з моменту призначення пенсії до моменту фактичного перерахунку.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідачем безпідставно відмовлено у проведенні належної ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, вказаних у довідці від 27.10.2020 №179/1/1217, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України. Крім того, позивач зауважив, що індексація грошового забезпеченняє однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, має систематичний (щомісячний) характер, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.04.2021 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №640/9219/21 без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва 25.05.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній з позовними вимогами ОСОБА_1 не погоджується та вважає їх безпідставними з огляду на те, що щомісячна грошова винагорода військовослужбовцям не є додатковим видом грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, відповідно до статей 43 та 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У той же час, із сум індексації при звільненні єдиного соціального внеску сплачено не було. Також відповідачем зауважено, що станом на момент виникнення спірних правовідносин розмір пенсії позивача граничним розміром не обмежено.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Пунктом 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в місті Києві та з 07.11.2014 отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, 07.12.2020 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою, в якій просив вчинити дії щодо проведення перерахунку пенсії відповідно до довідки від 27.10.2020 №179/1/1217, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, з урахуванням щомісячної додаткової винагороди за 24 місяці перед звільненням з військової служби.

Листом від 06.01.2021 №2600-0310-8/1050 Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повідомило ОСОБА_1 про те, що у статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 не зазначено таких видів грошового забезпечення як щомісячна додаткова грошова винагорода та індексація, а тому їх не може бути враховано до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії.

На підставі викладеного, вважаючи власні права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (надалі - Закон №2011-XII).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Приписами частин другої та третьої статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону №2011-XII пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби проводиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (надалі - Закон №2262-ХІІ) визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 №393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Отже, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема, осіб, звільнених з військової служби та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Водночас, факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону №2262-ХІІ, який є вичерпним.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №522/2738/17.

На підставі викладеного, враховуючи, що отримувана позивачем під час проходження військової служби щомісячна додаткова грошова винагорода не входить до встановленого частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення, відтак, у відповідача відсутні підстави для перерахунку пенсії із включенням до складу вказаних виплат грошового забезпечення, а також здійснення заявленого перерахунку пенсії.

Разом з тим, з наявної у матеріалах справи копії довідки від 27.10.2020 №179/1/1217, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, вбачається, що у період з 01.11.2012 по 31.10.2014, було утримано ЄСВ.

Така щомісячна додаткова грошова винагорода була передбачена і виплачувалася позивачу, згідно з вимогами Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», яка втратила чинність у зв`язку з введенням в дію Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Така винагорода носила систематичний, щомісячний характер, належить до додаткових видів грошового забезпечення та відповідно до статті 43 №2262-ХІІ підлягає врахуванню під час обчислення пенсії позивачу.

Такий висновок відповідає позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №522/2738/17.

У свою чергу, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-ХІІ (надалі - Закон №1282-ХІІ).

Згідно зі статтею 1 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Приписами статті 2 Закону №1282-ХІІ передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону №2011-ХІІ містить відсилочну норму, суд дійшов до висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону №2011-XII або Закону №2262-ХІІ.

Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема, Закону №2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими регулюються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема, Закону №2011-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, які, натомість, не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема, Закону №1282-ХІІ.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 06.02.2019 у справі №522/2738/17, оскільки питання включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманої індексації грошового забезпечення, не було предметом розгляду у даній справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 638/9697/17.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 750/9785/16-а, від 20 листопада 2019 року у справі № 522/11257/16-а та від 09 жовтня 2020 року № 686/10044/17.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення, суд вказує про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації за останні 24 місяці служби підряд перед звільненням, які входили до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з січня 2021 року (наступного місяця, що передував зверненню до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про перерахунок пенсії), з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації за останні 24 місяці служби підряд перед звільненням, які входили до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, на підставі довідки від 27.10.2020 №179/1/1217, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України.

Разом з тим, позивачем заявлено вимогу про зобов`язання відповідачавиплатити різницю між нарахованою та отриманою пенсією, що утворилась з моменту призначення пенсії до моменту фактичного перерахунку.

На думку суду, задоволення вимоги шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з січня 2021 року (наступного місяця, що передував зверненню до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії), з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації за останні 24 місяці служби підряд перед звільненням, які входили до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, на підставі довідки від 27.10.2020 №179/1/1217, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, з урахуванням раніше проведених виплат, є належним та достатнім способом захисту інтересів позивача щодо виплати недоплаченої пенсії.

В силу положень частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до квитанції від 02.04.2021 №80959 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Беручи до уваги часткове задоволення позовних вимог позивача, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 681,00 грн.

Керуючись статтями 77, 139, 246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації за останні 24 місяці служби підряд перед звільненням, які входили до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з січня 2021 року (наступного місяця, що передував зверненню до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про перерахунок пенсії), з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації за останні 24 місяці служби підряд перед звільненням, які входили до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, на підставі довідки від 27.10.2020 №179/1/1217, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, з урахуванням раніше проведених виплат.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 681,00 грн. (шістсот вісімдесят одна гривня).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.