Справа № 420/11478/22
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
22 серпня 2022 року м.Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Левчук О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та нечинним рішення, визнання незаконними дій, -
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та нечинним рішення Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області № 574-VIII від 23 грудня 2021 року в частині затвердження технічної документації з землеустрою, право на виготовлення якої надано ОСОБА_2 та надання згоди на укладення договору оренди земельної ділянки з третьою особою, ОСОБА_2 ; визнання незаконними дій Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації з землеустрою членам споживчого товариства «Хаджибей-3».
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Таким чином, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю порушено його права, свободи чи інтереси. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
При цьому, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Як вбачається з позовної заяви, позивач оскаржує правомірність рішення Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області № 574-VIII від 23 грудня 2021 року в частині затвердження технічної документації з землеустрою, право на виготовлення якої надано ОСОБА_2 та надання згоди на укладення договору оренди земельної ділянки з третьою особою, ОСОБА_2 , а також дій Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації з землеустрою членам споживчого товариства «Хаджибей-3».
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що є членом споживчого товариства «Хаджибей-3», яке розташоване на земельній ділянці загальною площею 12,4 га, наданій на праві постійного користування рішенням Єгорівської сільської ради народних депутатів Роздільнянського району Одеської області від 03.09.1997 року та розпорядженням Роздільнянської райдержадміністрації Одеської області № 18-Р від 20.01.1998 року. Передача частини земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні СТ «Хаджибей-3» в оренду третій особі допускається виключно після її вилучення. При цьому, роздріблення земельної ділянки, яка перебуває на праві постійного користування СТ «Хаджибей-3» на менші земельні ділянки ставить членів СТ «Хаджибей-3» під загрозу неможливості реалізації визначених Статутом цілей та завдань, з метою виконання яких створено СТ «Хаджибей-3».
Таким чином, зі змісту позовної заяви вбачається, що позов спрямований на захист позивачем, як членом СТ «Хаджибей-3», свого права користування земельною ділянкою, яка як вказує позивач, перебуває на праві постійного користування СТ «Хаджибей-3», проте передається Дачненською сільською радою Одеського району Одеської області іншим особам в оренду та на яку надаються та затверджуються дозволи на виготовлення технічної документації із землеустрою.
Тобто, спірні правовідносини виникли з цивільних відносин, а тому зазначений спір не містить ознак публічно правового та не є публічно-правовими, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.
Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
За таких підстав, суд дійшов висновку, що вказаний спір не належить до юрисдикції адміністративних судів та має вирішуватися в порядку цивільного судочинства, оскільки заявлені позивачем вимоги стосуються права позивача на використання земельної ділянки, як члена СТ «Хаджибей-3».
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає «Право на справедливий суд», одним із аспектів якого є право розгляду справи «компетентним судом», «судом встановленим законом» на що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішення.
Так, зокрема в рішенні по справі «Сокуренко і Стригун проти України» суд повторив, що як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії», що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)».
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та нечинним рішення, визнання незаконними дій, та роз`яснити, що вказані позовні вимоги підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 19, 170, 171, 243, 248 КАС України, суд, -
Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та нечинним рішення Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області № 574-VIII від 23 грудня 2021 року в частині затвердження технічної документації з землеустрою, право на виготовлення якої надано ОСОБА_2 та надання згоди на укладення договору оренди земельної ділянки з третьою особою, ОСОБА_2 ; визнання незаконними дій Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації з землеустрою членам споживчого товариства «Хаджибей-3», зобов`язання вчинити певні дії.
Роз`яснити позивачу, що вказані в позові вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.
Ухвала може бути оскаржена в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 256 КАС України.

Суддя О.А. Левчук