Справа № 640/26475/21
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2022-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/667
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2022 року м. Київ № 640/26475/21

за позовомДержавного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
до Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича від 10.09.2021 №34029225 про стягнення виконавчого збору.

В судовому засіданні 07.02.2022 р. представники сторін висловили свої позиції щодо позовних вимог.

З врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 р. "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", наказу Окружного адміністративного суду міста Києва №34/з від 17.03.2020р., розпорядження заступника Голови суду від 19.08.2020 р. №4/з "Про посилення карантинних обмежень в Окружному адміністративному суді м. Києва" суд дійшов висновку про можливість завершити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення учасників по справі, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство спільне україно-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення основного боргу в сумі 2563047,90 грн., інфляційних втрат - 1735602,41 грн. та трьох процентів річних - 459679,96 грн.

31.10.2008 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, якою просив стягнути з відповідача 95616098,61 грн., у тому числі 4020411,85 грн. комісійної винагороди згідно з Договором доручення №1348А від 02 березня 1998 року та Угодою №1 від 19 травня 1998 року; 585221,62 грн. збитків у вигляді комісії по переводу, сервісу банку бенефіціара та курсової різниці між курсом НБУ і біржовим курсом, пов`язаних із перерахуванням 2290955,00 доларів США по договору купівлі-продажу векселів №606 від 14 вересня 1998 року та договору поруки №1032-НАЕК від 30 листопада 1999 року; 2092653,79 грн. збитків у вигляді комісії по переводу, сервісу банку бенефіціара і курсової різниці між курсом НБУ і біржовим курсом, пов`язаних із перерахуванням 2806557,14 доларів США по договору №811-НАЕК купівлі-продажу електроенергії від 29 квітня 1999 року і договору поруки №813 від 01 квітня 1999 року; 2563047,90 грн. основного боргу за угодою №05/R від 01 листопада 2001 року; 1735602,41 грн. інфляційних втрат; 459679,96 грн. - три проценти річних; 10611018,31 грн. пені; 78306793,04 грн. за відстрочення кінцевого розрахунку за передане свіже ядерне паливо згідно договору №1331 від 24 листопада 1997 року та додаткової угоди №1 від 02 березня 1998 року та угоди №1 від 19 травня 1998 року.

Рішенням господарського суду міста Києва від 04 серпня 2011 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12 вересня 2011 року та постановою Вищого господарського суду України від 31.01.2012 р., у справі №18/113-53/81 позов задоволено частково, стягнуто з ДП "НАЕК "Енергоатом" на користь ЗАТ СУАПІІ "Укрелектроват" 2562101,36 грн. основного боргу, 1207585,52 грн. курсової різниці при зміні валютних курсів, 118209 236,00 грн. компенсації за відстрочення кінцевого розрахунку згідно з договором №1331 від 24 листопада 1997 року і додаткової угоди №1 від 02 березня 1998 року та угоди №1 від 19 травня 1998 року, 1283659,85 грн. -три проценти річних від простроченої суми, 4020411,84 грн. комісійної винагороди згідно договору доручення №1348А від 02 березня 1998 року та угоди №1 від 19 травня 1998 року, 25500,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 194,71 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позову відмовлено.

На підставі виданого господарським судом м. Києва наказу від 08.02.2012 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України постановою від 28.08.2012 р. відкрито виконавче провадження ВП №34029225 з примусового виконання вказаного виконавчого документу про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Закритого акціонерного товариства Спільного українсько-американського підприємства з іноземними інвестиціями "Укрелектроват" 2 562 101,36 грн. основного боргу, 1 207 585,52 грн. курсової різниці при зміні валютних курсів, 118 209 236,00 грн. компенсації за відстрочення кінцевого розрахунку згідно з договором № 1331 від 24.11.1997 і додаткової угоди № 1 від 02.03.1998 та угоди № 1 від 19.05.1998, 1 283 659,85 грн. три проценти річних від простроченої суми, 4 020 411,84 грн. комісійної винагороди згідно з договором доручення № 1348А від 02.03.1998 і угодою № 1 від 19.05.1998, 25 500,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 194,71 витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В ході виконавчого провадження ВП №34029225 винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 04.02.2013 р., згідно з якою стягнено з НАЕК "Енегроатом" виконавчий збір у розмірі 12 730 868, 93 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 27.03.2017 р. у справі №18/113-53/81 скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на дії державного виконавця ДВС України від 15.02.2017 року у справі №18/113-53/81 - задоволено, визнано дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо винесення постанови від 04.02.2013 року ВП №34029225 про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" виконавчого збору незаконними, визнано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 04.02.2013 року ВП №34029225 про стягнення з боржника виконавчого збору недійсною.

Зокрема, згідно з висновками суду з матеріалів справи вбачається, що сума боргу, стягнута на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2011 у справі №18/113-53/81, не була повернута боржником на момент винесення спірної постанови про стягнення виконавчого збору.

Також, з аналізу матеріалів справи та матеріалів скарги на дії державного виконавця не вбачається вчинення державним виконавцем дій та заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду, а також не вбачається доказів повернення боржником боргу саме у зв`язку з примусовими діями державного виконавця. Орган ДВС не надав доказів вчинення будь яких дій з примусового виконання рішення у даній справі.

Станом на час звернення позивача до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом та розгляду справи виконавче провадження ВП №34029225.

Зокрема, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 20.10.2021 р. зупинено вчинення виконавчих дій, оскільки ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.10.2021 у справі № 18/113-53/81 зупинено виконання за наказом Господарського суду м. Києва № 18/113-53/81 від 08.02.2012.

Під час проведення виконавчих дій постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у ВП №34029225 стягнено виконавчий збір з НАЕК "Енергоатом" як боржника у виконавчому провадженні у розмірі 12 730 868,93 грн.

Позивач - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" - вважає вказану постанову протиправною та просить її скасувати з таких підстав.

Позивач зазначає, що станом на момент прийняття оскаржуваної постанови сума, що підлягала до стягнення, становила 66 302 038, 51 грн., тоді як відповідачем розмір виконавчого збору розраховано з суми 12 730 868, 93 грн., що суперечить ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, оскаржувана постанова прийнята значено пізніше дати відкриття виконавчого провадження, що також не відповідає вимогам ст. 27 Закону.

Відповідач - Міністерство юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби - проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на дотримання органом стягнення вимог законодавства при винесенні оскаржуваної постанови.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

В даному випадку оскаржувана постанова від 10.09.2021 №34029225 про стягнення виконавчого збору отримана позивачем 17.09.2021 р. згідно з відмітки на супровідному листі про її скерування; позов подано до суду 17.09.2021 р., в межах передбаченого десятиденного строку.

Щодо позовних вимог по суті суд зазначає наступне.

Згідно з матеріалами справи первісно питання про стягнення з боржника у ВП №34029225 виконавчого збору вирішувалося шляхом винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 04.02.2013 р., згідно з якою стягнено з НАЕК "Енегроатом" виконавчий збір у розмірі 12 730 868, 93 грн.

Вказана постанова винесена в порядку Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 р. №606-XIV, чинного станом на 04.02.2013 р.

В подальшому ухвалою господарського суду м. Києва від 27.03.2017 р. у справі №18/113-53/81 вказану постанову визнано недійсною з підстав, що не виключали можливість повторного розгляду питання про стягнення виконавчого збору (сума боргу не була повернута боржником на момент винесення спірної постанови про стягнення виконавчого збору).

15.10.2016 р. набув чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VIII.

Згідно з п. 6, 7 р. XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1404-VIII рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Оскільки питання про стягнення з боржника у ВП №34029225 виконавчого збору не було вирішено до 15.10.2016 р. згідно з вимогами Закону №606-XIV, в наступному воно мало вирішуватися згідно з положеннями Закону №1404-VIII.

Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №34029225 винесена 28.08.2012 р., до набуття чинності Законом №1404-VIII, вимога про одночасне винесення постанови про стягнення виконавчого збору не поширюється на правовідносини сторін в даному випадку.

Крім того, факт невинесення постанови про стягнення виконавчого збору одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження сам по собі не може бути підставою для визнання її протиправною.

Щодо визначення суми виконавчого збору суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 27 Закону №1404-VIII вона визначається у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, а не суми, яка не стягнута станом на час винесення постанови.

Стягнення виконавчого збору в частині передбачено ч. 6 ст. 27 Закону №1404-VIII лише у разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

За таких обставин визначення виконавчого збору у розмірі 12 730 868, 93 грн., що становить 10% від 127 308 689, 28 грн., загальної суми до стягнення за виконавчим документом, є правомірним.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням викладеного у суду відсутні підстави для висновку про порушення вказаних вимог органом стягнення, що є підставою для відмови у задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 287, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 15.06.2022 р.