Справа № 440/1948/19
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2022-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/1948/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської сільської радиа Миргородського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області , в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення тридцять четвертої сесії сьомого скликання Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 27 березня 2019 року "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки", яким їй відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (КОАТУУ: ) із складу земель запасу (кадастровий номер :00:003:0628, загальна площа 60,2451 га, код 16.00 - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), а також зобов`язати відповідача повторно розглянути звернення позивача про надання такого дозволу.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 до Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року по справі № 440/1948/19 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 08 червня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року по справі № 440/1948/19 скасовано, направлено справу № 440/1948/19 на новий розгляд до Полтавського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 червня 2022 року справу № 440/1948/19 прийнято до провадження (суддя Удовіченко С.О.).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 червня 2022 року витребувано по справі додаткові докази.

В обгрунтування позовної заяви позивач зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Так, згідно з актом прийому-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 06 червня 2018 року, встановлено цільове призначення земельної ділянки - для сінокосіння та випасання худоби. Згідно з відомостями Державного земельного кадастру земельна ділянка, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області відноситься до складу земель запасу, кадастровий номер :00:003:0628.

Відповідач у відзиві на позов проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи на правомірність свого рішення. Зазначив, що відповідно до рішення дванадцятої сесії Білоцерківської сільської ради восьмого скликання від 30 листопада 2021 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту с.Огирівка на території Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області. Таким чином, ОСОБА_1 використала своє право для отримання у власність земельної ділянки, площею 2,0 га.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

01 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області із клопотанням у якому просила надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області із складу земель запасу, кадастровий номер :00:003:0628, загальною площею 60,2451 га (а.с. 28-29).

До клопотання додано копію паспорта, копію довідки про присвоєння реєстраційного номера, копію графічних матеріалів (а.с. 30-32).

Рішенням тридцять четвертої сесії сьомого скликання Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 27 березня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області із складу земель запасу (кадастровий номер :00:003:0628) у зв`язку з тим, що згідно з Актом прийому-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 06 червня 2018 року цільове призначення даної земельної ділянки: для сінокосіння і випасання худоби. Згідно зі статтею 34 Земельного кодексу України земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби надаються тільки в оренду (а.с. 18).

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

У відповідності до частини першої статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

На підставі пункту "б" частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з частиною першою статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

За нормами частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналогічні підстави для відмови у наданні вищевказаного дозволу закріплені в частині третій статті 123 Земельного кодексу України

Тобто, будь-який громадянин України незалежно від місця реєстрації або проживання має право звернутись до уповноваженого органу із заявою та визначеними законодавством документами щодо надання йому дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства. Відповідний орган може відмовити у наданні дозволу лише з підстав зазначених у частині сьомій статті 118 Земельного кодексу України. Перелік підстав є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

У свою чергу з положень статті 791 Земельного кодексу України слідує, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави суду дійти до висновку про те, що розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки необхідне для формування земельної ділянки.

Такий висновок також узгоджується з положеннями статті 50 Закону України "Про землеустрій", відповідно до якої проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Таким чином, земельна ділянка на території Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, на дату звернення ОСОБА_1 із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою була сформованою, оскільки їй присвоєно кадастровий номер :00:003:0628.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 3968-СГ від 04 червня 2018 року передано Білоцерківській сільській об`єднаній територіальній громаді у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 2197,9453 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Великобагачанського району Білоцерківської, Подільської, Бірківської та Балакліївської сільських рад, згідно акта приймання-передачі (а.с. 35).

Згідно з Актом приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області відповідно до свого наказу від 04 червня 2018 року №3968-СГ передало із державної власності, а Білоцерківська сільська рада Білоцерківської сільської об`єднаної територіальної громади прийняла у комунальну власність земельні ділянки площею 2197,9453 га (а.с. 33)

Таким чином, земельна ділянка з кадастровим номером :00:003:0628 перейшла до земель комунальної власності, що не заперечується сторонами.

Класифікація видів цільового призначення земель, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року №548, визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів.

В зазначеному Класифікаторі землі сільськогосподарського призначення поділяються, зокрема на землі, для ведення особистого селянського господарства та на землі для сінокосіння і випасання худоби.

Згідно із частиною другою статті 19 Земельного кодексу України земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Нормами частини другої статті 22 Земельного кодексу України визначено, що до земель сільськогосподарського призначення належать, зокрема, сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

Відповідно до пункту "а" частини третьої статті 22 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до статті 34 Земельного кодексу України громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.

Таким чином, відповідно до вимог Земельного кодексу України земельні ділянки, призначені для сінокосіння та випасання худоби можуть бути переданні громадянам виключно на умовах користування (в оренду).

Так, позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018 від 23 липня 2018 року, земельна ділянка з кадастровим номером :00:003:0628, із цільовим призначенням 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), відносилась до категорії земель - землі сільськогосподарського призначення (а.с. 149).

Крім того, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № 307966831 від 22 серпня 2022 року цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0628 -Землі запасу, форма власності - комунальна.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що цільове призначення спірної земельної ділянки - 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, форма власності - комунальна.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність рішення тридцять четвертої сесії сьомого скликання Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 27 березня 2019 року, яким відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області із складу земель запасу (кадастровий номер :00:003:0628).

Стосовно тверджень відповідача, що ОСОБА_1 рішенням дванадцятої сесії восьмого скликання Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області від 30 листопада 2021 року надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, а тому остання використала своє право на отримання земельної ділянки, суд зазначає, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є тотожним виникненню у особи права власності на земельну ділянку.

В даному випадку належним та достатнім способом захисту прав позивача у спірних відносинах є зобов`язання Білоцерківську сільську раду Великобагачанського району Полтавської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 01 березня 2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області із земель запасу кадастровий номер :00:003:0628, загальною площею 60,2451 га, код 16.00 - землі запасу, з урахуванням висновків суду.

Відтак позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (, вул. Першотравнева, 9, с. Білоцерківка, Великобагачанський район, Полтавська область) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення тридцять четвертої сесії сьомого скликання Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 27 березня 2019 року, яким відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області із складу земель запасу (кадастровий номер :00:003:0628).

Зобов`язати Білоцерківську сільську раду Великобагачанського району Полтавської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 01 березня 2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області із земель запасу кадастровий номер :00:003:0628, загальною площею 60,2451 га, код 16.00 - землі запасу, з урахуванням висновків суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Удовіченко