Справа № 420/14017/21
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2022-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 серпня 2022 року

м. Київ

справа №420/14017/21

адміністративне провадження № К/990/20778/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Соколова В. М., суддів: Загороднюка А. Г., Єресько Л. О., перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2022 року у справі № 420/14017/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив:

- зобов`язати нарахувати і вплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 13 червня 2016 року та з 08 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням базового місяця - січень 2008 року в сумі 27210,54 грн із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб;

- визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 31 серпня 2020 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4463,15 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення;

- зобов`язати нарахувати і виплатити щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4463,15 грн за період з 01 березня 2018 року по 31 серпня 2020 року включно в сумі 133894,35 грн. із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність відповідачка у нарахуванні та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення у період з 01 грудня 2015 року по 13 червня 2016 року та з 08 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 13 червня 2016 року та з 08 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2022 року апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Крім того, не погодившись із рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року відповідач звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року апеляційну скаргу відповідача залишено без руху для наведення інших поважних підстав, які не надавали можливість звернутись до суду протягом чотирьох місяців. Одночасно, апелянту надано 10-денний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних недоліків поданої ним апеляційної скарги.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2022 року встановлено новий строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, а саме 10 днів з моменту отримання зазначеної ухвали.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1.

08 серпня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2022 року у справі № 420/14017/21.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходить з наступного.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ІНФОРМАЦІЯ_1 не виконав вимог ухвали суду, клопотання із зазначенням інших поважних підстав пропуску строку звернення до суду не надав.

Відповідно до вимог частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Скаржник не виконав вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, клопотання із зазначенням інших поважних підстав пропуску строку звернення до суду не надав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване рішення суду ухвалено в письмовому провадженні 08 листопада 2021 року, апеляційну скаргу подано до суду 09 лютого 2022 року. Проте відповідач зазначав, що на теперішній час оскаржуване рішення суду не отримував. Однак, з матеріалів справи судом апеляційної інстанції було встановлено, що копія рішення судом першої інстанції двічі була направлено відповідачу 08 листопада 2021 року, що підтверджується супровідним листом. Також 09 грудня 2021 року на електрону адресу відповідача була направлена копія рішення та 09 грудня 2021 року судом отримано повідомлення про доставку такого адресату.

Крім того, суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що 02 грудня 2021 року позивачем була подана апеляційна скарга на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року. Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Судом апеляційної інстанції 07 грудня 2021 року ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та апеляційну скаргу. Зазначену ухвалу представник відповідача отримав 14 грудня 2021 року. Таким чином, відповідачу з 14 грудня 2021 року було достовірно відомо про рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року, однак апеляційна скарга подана лише 09 лютого 2022 року, тобто через 3 місяці після ухвалення рішення суду та майже через 2 місяці після того, як відповідач дізнався про наявність такого рішення під час розгляду іншої апеляційної скарги.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1, суд апеляційної інстанції виходив з того, що скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги, клопотання із зазначенням інших поважних підстав пропуску строку звернення до суду не надав.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження з підстав пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження, вірно застосував положення статті 299 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України, який включає й ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Відтак, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд апеляційної інстанції діяв відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

За таких обставин, подана відповідачем касаційна скарга на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2022 року у справі № 420/14017/21 є необґрунтованою, а правильне застосовування судом попередньої інстанції норми права у справі є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні пункту 5 частини першої та частини другої статті 333 КАС України, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у цій справі.

Керуючись статтями 123, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2022 року у справі № 420/14017/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. М. Соколов

Судді А. Г. Загороднюк

Л. О. Єресько