Справа № 580/589/22
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року справа № 580/589/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі ГУ ПФУ в Черкаській області, відповідач-1), в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення від 10 листопада 2021 року № 64 Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про відмову ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах періоду роботи з 05.01.1987 р. по 04.12.2015 року, відповідно до п. в ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пункту 3 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 період роботи механізатором (фактично трактористом) з 05.01.1987 року по 04.12.2015 року та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту в ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пункту 3 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 01 липня 2021 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що має право на зарахування пільгового стажу роботи період роботи механізатором (фактично трактористом) за Списком № 2 з 05.01.1987 до 04.12.2015, який підтверджений даними трудової книжки. Тому спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 28.01.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві десятиденний строк з дня вручення копії ухвали, протягом якого можуть бути усунуті недоліки позовної заяви.

02.06.2022 позивач подав суду заяву на усунення недоліків позову.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 07.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

22.06.2022 відповідач-1 подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що рішення про відмову у призначенні позивачеві пенсії на пільгових умовах прийняте у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного стажу саме на посаді тракториста. Так, у трудовій книжці період його роботи з 05.01.1987 до 04.12.2015 вказано як механізатор, що не дає право на призначення пільгової пенсії. Також зазначено, що прийняття рішення про призначення пенсії є виключними дискреційними повноваженнями відповідача, а втручання у таку діяльність виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 суд залучив до участі у справі № 580/589/22 в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач-2).

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 суд вирішив здійснити розгляд справи № 580/589/22 за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання.

05.08.2022 відповідач-2 подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що до стажу, який дає право на пільгову пенсію не зараховано період роботи з 05.01.1987 до 04.12.2015 згідно з довідкою ПСП Нива від 01.04.2021 № 22, оскільки згідно з даними цієї довідки позивач працював на посаді тракториста, у той час як згідно з трудовою книжкою позивача його посада вказана, як механізатор. Тому достовірність інформації у довідці не підтверджена.

09.08.2022 та 11.08.2022 позивач подав суду аналогічні за змістом відповіді на відзиви відповідачів.

Усною ухвалою від 28.07.2022, внесеною до протоколу судового засідання, суд закрив підготовче провадження та призначив судовий розгляд справи по суті у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

03.11.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою (вх. № 2505) про призначення йому пенсії за віком.

За результатами розгляду вказаного звернення, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняло рішення від 10 листопада 2021 року № 64 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Підставою прийняття вказаного рішення зазначено, що до стажу, який дає право на пільгову пенсію не зараховано період роботи з 05.01.1987 до 04.12.2015 згідно з довідкою для підтвердження пільгового стажу ПСП Нива від 01.04.2021 № 22, оскільки згідно з даними цієї довідки позивач з 05.01.1987 до 31.03.2000 працював трактористом, у той час як згідно з трудовою книжкою позивача його посада вказана, як механізатор. Тому, за результатами зустрічної перевірки достовірність інформації в уточнюючій довідці не підтверджена.

Таке рішення позивач вважає протиправним, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернувся до суду з даним позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 4 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон № 1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На підставі п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Відповідно до ст. 56 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-XII від 05.11.1991 (далі Закон № 1788-XIІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

На підставі ч. 1 ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Суд встановив, що згідно з записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , копія якої наявна у матеріалах справи, позивач 05.01.1987 призначений механізатором в тракторну бригаду в колгосп ім. Леніна Чорнобаївського району.

06.02.1992 колгосп ім. Леніна перейменовано в КСП Агрофірма Нива.

01.07.2000 у зв`язку з реорганізацією КСП Агрофірма Нива в ПСП Нива, позивач прийнятий на роботу трактористом.

04.12.2015 позивач звільнений з роботи із ПСП Нива.

Суд врахував, що в трудовій книжці йдеться посилання на відповідні накази, як на підставу внесення записів, вони завірені підписами повноважних осіб та печатками, не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином, що не викликає у суду сумнівів у їх достовірності.

Вказані записи також підтверджуються довідками ПСП Нива від 11.08.2021 № 37 та від 01.04.2021 № 22, в яких також вказано, що позивач працював повний робочий день та виконував с/г роботу протягом повного польового періоду у рослинництві та протягом календарного року у тваринництві за посадою тракторист-машиніст.

Суд зазначає, що порядок призначення пенсій на пільгових умовах за п. в ч. 1 ст. 13 Закону № 1788 роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 7.

Так, до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії тракторист-машиніст, запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.02.2019 у справі № 497/2223/16-а, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.

Також суд врахував висновки Верховного Суду у постанові від 20 лютого 2020 року у справі № 182/6635/16-а відповідно до яких термін механізатор є загальновживаним й більш широким родовим поняттям професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції.

У вказаній постанові колегія суддів Верховного Суду вважає, що спірний період на посаді механізатор має бути зараховано до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Отже, стаж позивача, що дає право на призначення пільгової пенсії, у вищевказані періоди підтверджений належними доказами.

Оскільки зібрані судом докази підтверджують роботу позивача трактористом, які надавались до органу Пенсійного фонду України для розгляду, суд дійшов висновку, що позивач має право на зарахування вищевказаного стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Суд врахував, що на час звернення позивача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 позивач досяг 55 років, його загальний трудовий стаж становив більше 30, а пільговий стаж більше 20 років.

Отже, рішення відповідача-2 від 10 листопада 2021 року № 64 про відмову у призначенні позивачеві пільгової пенсії за віком є протиправним.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 та відповідача-2 у рівних частинах.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд.

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 10 листопада 2021 року № 64 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2 період його роботи з 05.01.1987 до 04.12.2015 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з моменту набуття права на таку пенсію.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

2) відповідач-1 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, );

3) відповідач-2 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 22.08.2022.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК