Справа № 240/13261/21
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року м. Житомир справа № 240/13261/21

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Липи В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати відповідача з 14 квітня 2021 року призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зарахуванням до пільгового стажу роботи за професіями, визначеними Списком 2 за період з 27.03.1986 тривалістю 22 роки 10 місяців 21 день.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідач протиправно відмовив йому у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки пільговий стаж роботи електрозварником, електрогазозварником, газозварником, газоелектрозварником підтверджений трудовою книжкою, та додатково наданими уточнюючими довідками.

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач, на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, до суду направив відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Заперечуючи проти позову стверджує, що для призначення пенсії до пільгового стажу за Списком №2 не зараховані відомості зазначені у довідці від 12.01.2021 №21, оскільки довідка видана без дотримання вимог та за результатами атестації робочих місць право на призначення пенсії за Списком №2 працівників виробничо-експлуатаційної дільниці станції Новоград-Волинський, де відповідно до записів трудової книжки з 25.05.2017 працює позивач, не підтверджено. Враховуючи відсутність підтвердженого стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до заяви від 14.04.2021 позивачу відмовлено. Дії Управління щодо відмови в призначенні пенсії є правомірними та вмотивованими.

Відповідно до норм ст.ст. 257, 262 КАС України дана адміністративна справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

З матеріалів справи встановлено, що 14.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Управлінням листом від 23.04.2021 повідомлено про відмову у призначенні пенсії. Підставами відмови вказано, що для призначення пенсії до пільгового стажу за Списком №2 позивачу не зараховано відомості зазначені у довідці від 12.01.2021 №21 оскільки довідка видана без дотримання вимог Порядку, затвердженого постановою КМУ №637 від 12.09.1993. Також не взято до уваги відомості , зазначені у довідці від 15.01.2021 року №19/61, оскільки відповідно до записів трудової книжки з 25.05.2017 по даний час позивач працює на виробничо-експлуатаційній дільниці станції Новоград-Волинський. За результатами атестації робочих місць право на призначення пенсії за Списком №2 працівників виробничо-експлуатаційної дільниці станції Новоград-Волинський не підтверджено.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України №1058-IV від 09.07.2003 року "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"(далі - Закон №1058-IV), який набрав чинності 01.01.2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).

Відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII, на пільгових умовах право на пенсію за віком незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Аналогічна за змістом норма статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу 30 років у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення пенсійного віку страхового стажу: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків.

Працівникам, які мають не менше половини стажу на зазначених роботах пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 розділом ХХХІІ "Загальні професії" передбачені посади: газозварники та їх підручні; зварники аргонної і атомно-вуглецевої зварки та електрозварники та їх підручні.

Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 розділом ХХХІІІ "Загальні професії" передбачені посади: газозварники; електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки; електрозварювальники на автоматичних і напівавтоматичних машинах, зайняті зваркою в середовищі вуглекислого газу, на роботах з застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах; електрозварники ручного зварювання.

Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 розділом ХХХІІІ "Загальні професії" передбачена посада електрогазозварники, зайняті на різанням та і ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки.

Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 24.06.2016 №461, розділом XXXIII "Загальні професії (у всіх галузях господарства)" передбачені посади - електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки; електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах; електрозварники ручного зварювання.

Відповідно до листа ГУПФУ в Житомирській області від 23.04.2021 страховий стає позивача становить 31 рік 5 місяців 4 дні.

Згідно записів у трудовій книжці серія НОМЕР_1 позивач працював:

- з 27.03.1986 по 01.08.1986 електрозварником ручного зварювання Хмельницького монтажного управління "Міженергомонтаж ";

- з 01.09.1987 по 14.03.1988 електрогазозварником Спеціалізованої пересувної мехколони №46 тресту "Житомирагроспцмонтаж";

- з 21.03.1988 по 28.05.1990 газозварником Житомирського спецбуд управління "Облрембудтресту".

- з 31.05.1990 по 11.02.1992 газоелектрозварником радгоспу «Сивашский борец» Новотроїцького району Херсонської області;

-з 17.03.1992 по 30.08.1992 та з 05.08.1993 по 19.01.1996 електрогазозварником Дослідного господарства "9 січня";

-з 19.02.1996 по 29.05.2001 газозварювальником ЗАТ "Сантехмонтаж" м.Новоград-Волинський;

з 31.08.2002 по 13.01.2004 газозварювальником ПП Основа» м.Новоград-Волинський ;

-з 20.04.2004 по 17.07.2006 електрогазозварником, газоелектрозварником ВАТ "Сантехмонтаж "

-з 05.05.2008 по 20.07.2010 електрогазозварником ПП «Термомакс» м.Новоград-Волинський;

- з 25.07.2017 по даний час ( на день звернення за призначенням пенсії) електрозварником виробничого структурного підрозділі Коростенського територіального управління філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд ПАТ"Укрзалізниця" (виробничо-експлуатаційна дільниця станція Новоград-Волинський).

Суд критично ставиться до доводів відповідача про незарахування відомостей, зазначених у довідці від 12.01.2021 року №21, оскільки довідка видана без дотримання вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до довідки від 12.01.2021 №21 ОСОБА_1 працював на ДГ "9 Січня", яке в подальшому перейменоване в Державне підприємство "Дослідне господарство імені 9 Січня" Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України".

Положеннями статті 62 Закону № 1788-XII визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. № 637, визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 20 вищевказаного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17, від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, від 25.04.2019 №159/4178/16-а.

Згідно із записами трудової книжки позивач працював на посаді електрогазозварника Дослідного господарства "9 січня" з 17.03.1992 по 30.08.1992 та з 05.08.1993 по 19.01.1996 .

Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (п. 3 Порядку № 383).

У даному випадку судом встановлено, що в період роботи позивача газоелектрозварником, електрогазозварником та електрозварником у спірні періоди, діючими у ці періодами Списками, зокрема:

- розділом XXXII "Загальні професії" Списку №2,затвердженогопостановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, до професій які надають право особи на отримання пільгової пенсії відносилися професії "газозварників і їх підручних та електрозварників і їх підручних";

- розділом XXXIIІ "Загальні професії" Списку №2 затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 до професій які надають право особи на отримання пільгової пенсії відносилися професії: газозварники, електрозварники ручного зварювання;

- розділом XXXIIІ "Загальні професії" Списку №2 затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36 до професій які надають право особи на отримання пільгової пенсії відносилися професії: електрозварник, електрогазозварник;

- розділом XXXIIІ "Загальні професії" Списку №2 затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року №461 до професій які надають право особи на отримання пільгової пенсії відносилися професії: газозварники, електрозварники, газоелектрозварник.

Щодо доводів відповідача про відсутність підстав для зарахування до стажу ОСОБА_1 періодів його роботи з 25.05.2017 відповідно до довідки від 15.01.2021 №19/61, у зв`язку з тим, що за результатами атестації робочих місць право на призначення пенсії за Списком №2 працівників виробничо-експлуатаційної дільниці станції Новоград-Волинський не підтверджено, суд зазначає наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, (далі - Порядок №442) та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до пунктів 8 та 9 Порядку № 442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Системний аналіз зазначених норм дає змогу дійти висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо. Водночас особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.03.2020 року у справі № 398/2728/16-а та № 678/65/17.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі №520/15025/16-а сформулювала правовий висновок, згідно з якою особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону №1788-XII. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

З огляду на викладене, відсутність відомостей про атестацію робочого місця позивача не може мати наслідком позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах у зв`язку із незарахуванням до пільгового стажу періоду роботи на підприємстві, відомості про атестацію робочого місця на якому відсутні.

З урахуванням вище викладеного, до пільгового стажу за Списком №2 позивача повинні бути зараховані вказані вище періоди:

- з 27.03.1986 по 01.08.1986 електрозварником ручного зварювання Хмельницького монтажного управління "Міженергомонтаж ";

- з 01.09.1987 по 14.03.1988 електрогазозварником Спеціалізованої пересувної мехколони №46 тресту "Житомирагроспцмонтаж";

- з 21.03.1988 по 28.05.1990 газозварником Житомирського спецбуд управління "Облрембудтресту".

- з 31.05.1990 по 11.02.1992 газоелектрозварником радгоспу «Сивашский борец» Новотроїцького району Херсонської області;

-з 17.03.1992 по 30.08.1992 та з 05.08.1993 по 19.01.1996 електрогазозварником Дослідного господарства "9 січня";

-з 19.02.1996 по 29.05.2001 газозварювальником ЗАТ "Сантехмонтаж" м.Новоград-Волинський;

з 31.08.2002 по 13.01.2004 газозварювальником ПП Основа» м.Новоград-Волинський ;

-з 20.04.2004 по 17.07.2006 електрогазозварником, газоелектрозварником ВАТ "Сантехмонтаж "

-з 05.05.2008 по 20.07.2010 електрогазозварником ПП «Термомакс» м.Новоград-Волинський;

- з 25.07.2017 по даний час електрозварником виробничого структурного підрозділу Коростенського територіального управління філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд ПАТ"Укрзалізниця" (виробничо-експлуатаційна дільниця станція Новоград-Волинський), згідно записів у трудовій книжці та поданих документів, а саме: довідки ВП "Коростенське територіальне управління"АТ Українська залізниця" від 15.01.2021 №19/61, довідки ЗАТ "Сантехмонтаж" від 25.01.2021 №4, довідки ДП "Дослідне господарство імені 9 січня" від 12.01.2021 №21.

Суд критично оцінює відмову відповідача зарахувати позивачу весь період роботи на посаді "газоелектрозварника", "електрозварювальника", "електрозварника" згідно записів у трудовій книжці та поданих документів та звертає увагу на те, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах, відтак суд не погоджується із діями відповідача щодо не зарахування до страхового стажу з підстав неналежного оформлення довідок про підтвердження наявного трудового стажу позивача.

Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Слід відмітити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, відповідних довідок, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки та видачі довідок.

Враховуючи наведені обставини справи на норми чинного законодавства України суд приходить висновку про зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи з 27.03.1986 по 01.08.1986, з 01.09.1987 по 14.03.1988, з 21.03.1988 по 28.05.1990, з 31.05.1990 по 11.02.1992, з 17.03.1992 по 30.08.1992, з 05.08.1993 по 19.01.1996, з 19.02.1996 по 29.05.2001, з 31.08.2002 по 13.01.2004, з 20.04.2004 по 17.07.2006, з 05.05.2008 по 20.07.2010, з 25.07.2017 по даний час на посадах "газоелектрозварника", "електрозварювальника", "електрозварника".

Підставою відмови у призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1 , викладеної у листі Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 23.04.2021, була відсутність необхідного спеціального стажу - 12 років 06 місяців на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що періоди роботи позивача з 27.03.1986 по 01.08.1986, з 01.09.1987 по 14.03.1988, з 21.03.1988 по 28.05.1990, з 31.05.1990 по 11.02.1992, з 17.03.1992 по 30.08.1992, з 05.08.1993 по 19.01.1996, з 19.02.1996 по 29.05.2001, з 31.08.2002 по 13.01.2004, з 20.04.2004 по 17.07.2006, з 05.05.2008 по 20.07.2010, з 25.07.2017 по даний час, як визначено вище, повинні бути зараховані відповідачем до пільгового стажу, його буде достатньо для призначення позивачу пільгової пенсії відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV.

Згідно з приписами частини першої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином суд вважає за необхідне, визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні позивачу пільгової пенсії.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зарахуванням до пільгового стажу роботи за професіями, визначеними Списком 2 за період з 27.03.1986 тривалістю 22 роки 10 місяців 21 день, суд зазначає наступне.

Статтею 58 вказаного Закону №1058-ІV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який, зокрема призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Вказана позиція відповідає висновкам Верховного Суду у постанові від 07.03.2018 у справі №233/2084/17.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд приходить висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Суд звертає увагу, що відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта і владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд позов задовольняє частково, то на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 454,00 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7,м.Житомир,10003, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди роботи з 27.03.1986 по 01.08.1986, з 01.09.1987 по 14.03.1988, з 21.03.1988 по 28.05.1990, з 31.05.1990 по 11.02.1992, з 17.03.1992 по 30.08.1992, з 05.08.1993 по 19.01.1996, з 19.02.1996 по 29.05.2001, з 31.08.2002 по 13.01.2004, з 20.04.2004 по 17.07.2006, з 05.05.2008 по 20.07.2010, з 25.07.2017 по даний час на посадах "газоелектрозварника", "електрозварювальника", "електрозварника" та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 14.04.2021.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 454,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Липа