Справа № 640/1844/20
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2022-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2022 року м. Київ № 640/1844/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва, треті особи: адвокат Солдаткін Олександр Сергійович , адвокат Смірнов Андрій Андрійович про визнання протиправним та скасування рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва від 09 січня 2020 року № 208

В С Т А Н О В И В:

Обставини справи:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва, у якому просить суд:

Визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт - рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва від 09 січня 2020 року № 208.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16 січня 2020 року позивачем отримано копію індивідуального акту - рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва від 09 січня 2020 року № 208, відповідно до якого до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю строком на шість місяців. Позивач вважає, що оскаржуваний акт порушує права, свободи та інтереси позивача, та прийнятий не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, з використанням відповідачем повноважень з метою, іншою ніж з якою це повноваження надано, не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2020 року відкрито провадження в справі зі здійсненням розгляду справи одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Водночас запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали надати відзив на позовну заяву, відповідно до статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - адвоката Солдаткіна Олександра Сергійовича та адвоката Смірнова Андрія Андрійовича.

Відповідач скористався своїм правом, передбаченим статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України та 19 лютого 2020 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши про правомірність прийнятого відповідачем рішення та у межах наданих повноважень, з огляду на виявлені під час перевірки скарги фактів порушення адвокатом Комлєвим С.В. Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» та Правил адвокатської етики, а тому позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Треті особи не скористалися наданим їм правом на надання письмових пояснень чи заперечень з приводу заявлених позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, дійшов наступних висновків.

Обставини встановлені судом:

ОСОБА_1 є адвокатом і здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 24 грудня 2015 року № 5536/10, виданого кваліфікаційно-дисциплінарно комісією адвокатури Київської області.

16 січня 2020 року позивачем отримано копію індивідуального акту - рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва від 09 січня 2020 року № 208, відповідно до якого до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю строком на шість місяців.

Позивач вважає, що оскаржуваний акт порушує права, свободи та інтереси позивача, та прийнятий не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, з використанням відповідачем повноважень з метою, іншою ніж з якою це повноваження надано, не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Позивач вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням вимог щодо порядку здійснення дисциплінарного провадження - процедури розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Так, позивача не викликали на засідання, яке відбулося 19 вересня 2019 року, в той час, як за наслідками його проведення було ухвалено рішення № 172, відповідно до якого відкрито дисциплінарну справу стосовно позивача. Під час вказаного засідання також не було опитано осіб, яким могли бути відомі обставини, викладені у скарзі, не було допитано скаржника та не перевірено обставини, викладені у скарзі, зокрема враховуючи посилання у скарзі на публікації у мережі ФБ, не було перевірено наявність таких публікацій, адресу їх в Інтернеті та не було складено з цього приводу жодного документу, який би підтверджував існування таких публікацій, не було встановлено кому належить сторінка в ФБ на яку посилалися скаржники, яка її адреса в мережі, ознаки її реєстрації і яка саме особа робить публікації на ній.

Окрім того, адвокатами, які ініціювали звернення, не було надано доказів того, що ними вжито заходів мирного врегулювання такого конфлікту.

За таких обставин, відкриття дисциплінарної справи було незаконним та протирічить висновкам Великої Палати Верховного Суду в тотожних правовідносинах.

Позивач зазначає, що справа не містить доказів належності сторінки адвокату, дати такої публікації з зазначенням дня, місяця, року, що не дає можливості визначити строки дисциплінарного провадження. У справі не міститься жодного доказу щодо здійснення саме позивачем спірних публікацій. Доводи та заперечення позивача повністю проігноровані, та їм не надано жодної оцінки.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення було прийнято виключно на доводах скарги, без реальної перевірки обставин, які у ній викладено, та відсутні посилання на будь-які інші джерела, окрім доводів самої скарги.

Також рішення не містить відомостей стосовно належного повідомлення адвоката про день, час та місце розгляду справи, чи було отримано ним повідомлення, та яке рішення було прийнято відповідачем з огляду на відсутність підтвердження факту належного повідомлення адвоката про дату та час розгляду дисциплінарної справи. Окрім того, під час дисциплінарного розгляду був відсутній і скаржник.

З урахуванням викладеного, позивач не погоджується з прийнятим рішенням, вважає його протиправними та таким, що підлягає скасуванню.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію прав та основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - суд) як джерело права.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, є Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI, адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

За змістом статті 21 Закону № 5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний, зокрема, дотримуватись присяги адвоката України та правил адвокатської етики, виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством та договором про надання правової допомоги.

За приписами частини першої статті 31 Закону № 5076-VI право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється, зокрема, у разі: накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю.

Накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю може застосовуватися виключно у разі: 1) повторного протягом року вчинення дисциплінарного проступку; 2) порушення адвокатом вимог щодо несумісності; 3) систематичного або грубого одноразового порушення правил адвокатської етики (частина друга статті 31 Закону № 5076-VI).

Частиною третьої статті 31 Закону № 5076-VI передбачено, що право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється: з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої цієї статті, - з дня прийняття кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури відповідного рішення.

Копія рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, передбаченого пунктом 3 цієї частини, у триденний строк з дня його прийняття надсилається адвокату та відповідній раді адвокатів регіону. Рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про зупинення права на заняття адвокатською діяльністю може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду. Оскарження такого рішення не зупиняє його дії.

Відповідно до статті 33 Закону № 5076-VI адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Підстави для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку згідно зі статтею 34 Закону № 5076-VI.

Відповідно до статті 37 Закону № 5076-VI дисциплінарне провадження складається з таких стадій:

1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката;

2) порушення дисциплінарної справи;

3) розгляд дисциплінарної справи;

4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Згідно зі статтею 38 Закону № 5076-VI заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати.

Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань.

Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, фізичні особи, яким надіслано запит члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, зобов`язані не пізніше десяти робочих днів з дня отримання запиту надати відповідну інформацію, копії документів.

Відмова в наданні інформації на запит члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, передбачену законом.

За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.

Заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Відповідно до статті 39 Закону № 5076-VI за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.

Рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. До рішення про порушення дисциплінарної справи, яке надсилається або вручається адвокату, додається довідка члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, складена за результатами перевірки.

Рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

Згідно зі статтею 40 Закону № 5076-VI дисциплінарна справа стосовно адвоката розглядається дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури протягом тридцяти днів з дня її порушення.

Розгляд дисциплінарної справи здійснюється на засадах змагальності. Під час розгляду справи дисциплінарна палата заслуховує повідомлення члена дисциплінарної палати, який проводив перевірку, про результати перевірки, пояснення адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, та пояснення інших заінтересованих осіб.

Адвокат, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, та особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, мають право надавати пояснення, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, подавати докази на підтвердження своїх доводів, заявляти клопотання і відводи, користуватися правовою допомогою адвоката.

У разі неможливості з поважних причин брати участь у засіданні кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури адвокат, стосовно якого розглядається справа, може надати по суті порушених питань письмові пояснення, які додаються до матеріалів справи. Письмові пояснення адвоката оголошуються на засіданні дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Неявка адвоката чи особи, яка ініціювала питання дисциплінарної відповідальності адвоката, на засідання дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без поважних причин за умови наявності доказів завчасного повідомлення зазначених осіб про місце, день і час засідання не перешкоджає розгляду дисциплінарної справи. У разі повторної неявки зазначених осіб на засідання палати розгляд справи здійснюється за їх відсутності незалежно від причин неявки.

Розгляд справи про дисциплінарну відповідальність адвоката є відкритим, крім випадків, якщо відкритий розгляд справи може призвести до розголошення адвокатської таємниці.

Під час засідання дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури ведеться протокол, який підписується головуючим та секретарем засідання.

Статтею 42 Закону № 5076-VI встановлено, що за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу.

Рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини.

Рішення у дисциплінарній справі приймається за відсутності адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, та особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката.

Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, який проводив перевірку відомостей про дисциплінарний проступок адвоката, не бере участь у голосуванні.

Рішення оголошується на засіданні дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Копія рішення надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох робочих днів з дня прийняття рішення.

З аналізу наведених положень вбачається, що перевірка відомостей, викладених у заяві (скарзі), це активна діяльність члена дисциплінарної палати з метою встановлення наявності або відсутності в діях адвоката ознак дисциплінарного проступку, які можуть стати підставою для порушення дисциплінарної справи. Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови кваліфікаційно-дисциплінарної комісії після отримання скарги (заяви) на дії адвоката, повинен, зокрема, провести перевірку відомостей щодо наявності ознак дисциплінарного проступку адвоката, викладених у скарзі, у ході якої він наділений правом опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом.

Окрім того, звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року затверджено Правила адвокатської етики (далі - ПАЕ).

Відповідно до Преамбули ПАЕ, правила слугують обов`язковою для використання адвокатами системою орієнтирів при збалансуванні, практичному узгодженні своїх багатоманітних, іноді суперечливих професійних прав та обов`язків відповідно до статусу, основних завдань адвокатури і принципів її діяльності, визначених Конституцією України, Законом № № 5076-VI та іншими законодавчими актами, а також закріплюють єдину систему критеріїв оцінки етичних аспектів поведінки адвоката.

За положеннями статті 2 ПАЕ, дія Правил поширюється, на всі види адвокатської діяльності та в частині, визначеній Правилами, - на іншу діяльність (дії) адвоката, в тому числі соціально - публічну діяльність адвоката, яка може вступити в суперечність з професійними обов`язками адвоката, або підірвати престиж адвокатської професії.

Статтею 12 вказаних Правил визначено, що всією своєю діяльністю адвокат повинен стверджувати повагу до адвокатської професії, яку він уособлює, її сутності та громадського призначення, сприяти збереженню та підвищенню поваги до неї в суспільстві. Цього принципу адвокат зобов`язаний дотримуватися у всіх сферах діяльності: професійній, громадській, публіцистичній та інших.

Адвокат зобов`язаний виконувати законні рішення органів адвокатського самоврядування, прийняті в межах їх компетенції, що не виключає можливості їх оскарження у встановленому законом порядку.

Адвокат не повинен вчиняти дій, спрямованих на обмеження незалежності адвокатської професії, честі, гідності та ділової репутації своїх колег, підрив престижу адвокатури та адвокатської діяльності.

Критика діяльності, рішень, порядку формування, членів органів адвокатського самоврядування тощо не може бути спрямована на приниження авторитету адвокатури, адвокатської професії та статусу адвоката, бути вираженою у принизливій чи такій, що порочить честь, гідність та ділову репутацію особи, формі, а також містити завідомо неправдиву інформацію або заклики до невиконання рішень органів адвокатського самоврядування.

При здійсненні професійної діяльності адвокат зобов`язаний дотримуватись загальноприйнятих норм ділового етикету, в тому числі щодо зовнішнього вигляду.

Відповідно до статті 50 ПАЕ відносини між адвокатами повинні будуватися на засадах взаємної поваги, дотримання професійних прав адвокатів та гарантій професійної діяльності, слідування принципам адвокатської діяльності, передбаченим Законом № 5076-VI, Правилами, рішеннями З`їзду, актами РАУ, НААУ.

Корпоративна єдність адвокатів вимагає від них взаємної довіри та співпраці на користь їх клієнтів, зокрема, уникнення штучного породження чи поглиблення конфліктів між клієнтами. При цьому принцип пріоритетності інтересів клієнта має перевагу перед міркуваннями корпоративної єдності.

Адвокат України має також визнавати професійний статус адвокатів іноземних держав, які здійснюють адвокатську діяльність в Україні згідно із Законом № 5076-VI, та ставитись до них з повагою як до колег.

У разі спілкування між адвокатами за допомогою матеріальних носіїв інформації адвокат, який передає відомості, конфіденційність яких він бажає зберегти, має чітко повідомити про це адвоката-рецепієнта інформації, а останній має зберігати конфіденційність такої інформації або негайно повідомити про неможливість її забезпечення.

Згідно з нормами статті 51 ПАЕ адвокат не повинен допускати стосовно іншого адвоката:

- висловлювань, що принижують його честь та гідність, завдають шкоди його діловій репутації, нетактовних та принизливих висловів;

- поширення свідомо неправдивих відомостей про нього;

- спроб схилити клієнта іншого адвоката до розірвання з ним договору про надання професійної правничої (правової) допомоги;

- спілкування з клієнтом іншого адвоката без згоди останнього з приводу доручення, яке їм виконується;

- намагань схилити до укладення договору про надання професійної правничої (правової) допомоги особу, яка прийшла до іншого адвоката (адвокатського бюро, адвокатського об`єднання);

- навмисного введення іншого адвоката в оману стосовно справи, в судовому розгляді якої вони обидва беруть участь, щодо місця і часу проведення судових засідань, результатів розгляду справи судами різних інстанцій, наявності доказів (і намірів їх представити), що в дійсності не існують, намірів свого клієнта, які стосуються предмета спору та ведення справи, умов мирової угоди, що пропонується.

За приписами статті 50 ПАЕ допустимими формами реагування адвоката на незаконну або неетичну поведінку іншого адвоката, якою заподіяна або може бути заподіяна шкода інтересам адвоката, його клієнта, адвокатського об`єднання, бюро, органів адвокатського самоврядування або адвокатури як такої, слід вважати звернення (заяви, скарги) до органів адвокатського самоврядування, в тому числі наділених дисциплінарними повноваженнями стосовно адвокатів, а також використання інших форм захисту прав та законних інтересів особи, передбачених законодавством України.

Не допускається зловживання правом на звернення до органів адвокатського самоврядування, в тому числі наділених дисциплінарними повноваженнями, щодо ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката.

Кожен адвокат має вжити заходи мирного врегулювання конфлікту з участю іншого адвоката. В разі ініціації адвокатом дисциплінарного провадження стосовно іншого адвоката він має попередньо повідомити про це Раду адвокатів регіону за робочим місцем адвоката згідно відомостей в Єдиному реєстрі адвокатів України, а стосовно адвоката іноземної держави - асоціацію адвокатів чи правове товариство відповідної держави для пошуку шляхів мирного залагодження конфлікту.

При виникненні конфлікту між адвокатами, наслідком якого є звернення одного з них зі скаргою до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону, адвокат, який ініціював звернення, зобов`язаний надати докази того, що ним вжиті заходи мирного врегулювання такого конфлікту, зокрема, документи, що свідчать про звернення останнього до Ради адвокатів регіону за робочим місцем адвоката згідно відомостей в Єдиному реєстрі адвокатів України, а стосовно адвоката іноземної держави - асоціації адвокатів чи правового товариства відповідної держави.

Відповідно до пункту 1 статті 53 ПАЕ адвокат повинен уникати розголосу в засобах масової інформації або поширення іншим способом (в тому числі за допомогою мережі Інтернет, соціальних мереж) відомостей, що принижують честь та гідність іншого адвоката, ганьблять його чи адвокатське бюро/адвокатське об`єднання або адвокатуру України.

Згідно зі статтею 57 ПАЕ участь адвоката у соціальних мережах (наприклад, але не обмежуючись: Facebook, Twitter, Linkedln, Pinterest, Google Plus+, Tumblr, Instagram, Flickr, MySpace та інших), Інтернет-форумах та застосування ним інших форм спілкування в мережі Інтернет є допустимими, проте адвокат може розміщувати, коментувати лише ту інформацію, використання якої не завдає шкоди авторитету адвокатів та адвокатури в цілому.

Адвокат при користуванні соціальними мережами, Інтернет-форумами та іншими формами спілкування в мережі Інтернет повинен дотримуватись своїх професійних обов`язків, передбачених чинним законодавством України, цими Правилами, рішеннями З`їзду адвокатів України та Ради адвокатів України.

Використання адвокатом соціальних мереж, Інтернет-форумів та інших форм спілкування в мережі Інтернет повинно відповідати наступним принципам:

- незалежності;

- професійності;

- відповідальності;

- чесності;

- стриманості та коректності;

- гідності;

- недопущення будь-яких проявів дискримінації;

- толерантності та терпимості;

- корпоративності та збереження довіри суспільства;

- конфіденційності.

Відповідно до частини п`ятої статті 58 ПАЕ, адвокати повинні оцінити чи є обраний ними засіб спілкування у соціальних мережах, Інтернет-форумах та інших формах спілкування в мережі Інтернет належним для отримання бажаного результату. При користуванні соціальними мережами, Інтернет-форумами та іншими формами спілкування в мережі Інтернет адвокатам необхідно враховувати контекст, потенційну аудиторію та забезпечити чіткість та однозначність коментарів.

Згідно зі статтею ст. 59 ПАЕ, адвокати при використанні соціальних мереж, Інтернет-форумів та інших форм спілкування в мережі Інтернет повинні дотримуватись високих стандартів чесності та пам`ятати про наслідки їх невиконання для їх професійної репутації та авторитету адвокатури в цілому.

При встановленні контактів та спілкуванні у соціальних мережах, Інтернет-форумах та інших формах комунікації в мережі Інтернет адвокат повинен проявляти властиву професії стриманість, обережність та коректність, не допускати публічного надання коментарів адвокатами під час здійснення адвокатської діяльності, а так само і в якості особистих суджень, позицій іншого адвоката/представника у справі, в якій вони не беруть участі. Під час надання коментарів адвокатами по конкретним справам необхідно щоб такі коментарі не порушували положень чинного законодавства, Правил адвокатської етики, рішень З`їзду адвокатів України, Ради адвокатів України, а також відповідали вимогам до адвокатів та адвокатської діяльності, що встановлені чинним законодавством, Правилами адвокатської етики, рішеннями З`їзду адвокатів України та Ради адвокатів України.

Висловлювання адвоката в соціальних мережах, Інтернет-форумах та інших формах спілкування в мережі Інтернет не повинні мати притаманний правовий нігілізм, будь-який вид агресії, ворожнечі і нетерпимості. Адвокат зобов`язаний вести себе шанобливо і не допускати образливої поведінки. Будь-які заяви, коментарі адвоката в соціальних мережах, Інтернет-форумах та інших формах спілкування в мережі Інтернет, в тому числі під час обговорення і роз`яснення правових норм, особливостей судочинства, дій його учасників, повинні бути відповідальними, достовірними і не вводити в оману.

Частиною другою статті 60 ПАЕ передбачено, що адвокат у соціальних мережах, Інтернет-форумах та інших формах комунікації в мережі Інтернет повинен здійснювати спілкування з повагою, прийняттям та правильним (таким, що відповідає загальнолюдським цінностям) розумінням різноманіття культур світу, форм самовираження та засобів прояву людської індивідуальності. Адвокат у соціальних мережах, Інтернет-форумах та інших формах спілкування в мережі Інтернет повинен без агресії сприймати думки, поведінку, форми самовираження та спосіб життя іншої людини або/та опонента, які відрізняються від його власних.

З наданих суду копій дисциплінарної справи вбачається, що до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва надійшла скарга № 3/457-19 від 08 липня 2019 року адвоката Солдаткіна О.С. та адвоката Смірнова А.А. про дисциплінарний проступок адвоката ОСОБА_1 .

Суть заяви полягала в тому, що адвокат ОСОБА_1 у соціальній мережі Фейсбук розмістив пост, в якому в образливій формі висловлювався відносно адвокатів Солдаткіна О.С. та Смірнова А.А. , зміст якого приєднано до скарги та в якому містився заклик про написання на адвоката ОСОБА_1 скарги, з використанням нецензурної лексики стосовно інших адвокатів, чим принижено їх честь.

На підставі доручення голови Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва ОСОБА_4 від 09 липня 2019 року № 215 проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката ОСОБА_1 було доручено члену Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що листом члена дисциплінарної палати кваліфікаційної-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва від 26 липня 2019 року № 02/982-3/457-19 адвокат ОСОБА_1 був повідомлений про надходження до дисциплінарної палати скарги адвокатів Солдаткіна О.С. та Смірнова А.А. про вчинення дисциплінарного проступку стосовно нього і, одночасно з цим, запропоновано до 09 серпня 2019 року надати пояснення по суті скарги та підтверджуючі документи.

Адвокатом Комлєвим С.В. 31 липня 2019 року по суті скарги надано свої пояснення в яких він зазначає, що ним не створювалися та не розміщувалися відповідні публікації в соціальній мережі, на які посилаються заявники, і що належність сторінки на ФБ, на якій розміщені вказані публікації саме ОСОБА_1 жодним чином не підтверджено.

Членом дисциплінарної палати кваліфікаційної-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва ОСОБА_5 , беручи до уваги викладене, було складено довідку від 19 вересня 2019 року, відповідно до якої він пропонує порушити дисциплінарну справу відносно ОСОБА_1 .

З урахуванням форми та змісту скарги Солдаткіна О.С. та Смірнова А.А. , пояснень ОСОБА_1 , дисциплінарною палатою Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва встановлено, що в діях позивача наявні ознаки дисциплінарного проступку, відповідно до пункту 3 частини першої статті 34 Закону № 5076-VI, що стало підставою для прийняття 19 вересня 2019 року рішення № 172 про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 та призначення розгляду дисциплінарної справи на 10 жовтня 2019 року.

З аналізу наведеного судом встановлено, що вирішення питання про порушення дисциплінарної справи або відмови в порушенні дисциплінарної справи, згідно з положеннями статті 39 Закону № 5076-VI відбувається без участі адвоката та скаржника.

За таких обставин, твердження позивача про обов`язкову участь адвоката та скаржника на засіданні дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва під час прийняття рішення про порушення дисциплінарної справи або відмови в її порушенні не передбачено статтею 39 Закону № 5076-VI.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, обставини незаконності рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва від 19 вересня 2019 року № 172, оскільки його прийняття здійснювалось без участі особи щодо якої вирішувалось питання про відкриття дисциплінарного провадження з позбавленням її права надавати пояснення, скористатись правом заявлення відводу, та оскільки перевірка обставин, зазначених у скарзі не проводилась взагалі, справу відкрито виключно на підставі доводів скарги та за наявними підробленими копіями неіснуючих публікацій, без перевірки власника (користувача) сайту на якому начебто було здійснено публікації, та за наявності обставин конфлікту адвокатів якщо відсутні докази звернення скаржників до Ради адвокатів з метою здійснення примирення, були предметом перевірки Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Так, 02 жовтня 2019 року на адресу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва надійшла копія скарги ОСОБА_1 на рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва від 19 вересня 2019 року № 172, яку адресовано Вищій кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури.

07 жовтня 2019 року на адресу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва надійшов лист Вищої кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури № 1604 в якому повідомлено про надходження скарги адвоката ОСОБА_1 на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва від 19 вересня 2019 року № 172, що є підставою для витребування матеріалів дисциплінарної справи.

Розгляд дисциплінарної справи було зупинено до розгляду скарги адвоката ОСОБА_1 у Вищій кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатурі.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 05 грудня 2019 року Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури прийнято рішення № ХІІ-013/2019 відповідно до якого, скаргу адвоката ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києві від 19 вересня 2019 року № 172 залишено без змін.

З наведеного вбачається, що органом, який уповноважений переглядати рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва переглянуто рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києві від 19 вересня 2019 року № 172, та залишено його без змін, зважаючи на його законність та обґрунтованість. Жодних порушень чинного законодавства при прийнятті рішення дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києві від 19 вересня 2019 року № 172 не встановлено.

Судом також встановлено, що докази вжиття заходів мирного врегулювання конфлікту з адвокатом ОСОБА_1 скаржниками не надано. Однак, Положенням про порядок прийняття та розгляду скарги щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 30 серпня 2014 року № 120 (зі змінами) не передбачено повернення або залишення без розгляду заяви (скарги) на адвоката у разі ненадання адвокатом-скаржником доказів вжиття заходів мирного врегулювання конфлікту з адвокатом. Вказані обставини знайшли також своє підтвердження і в рішенні Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 05 грудня 2019 року № ХІІ-013/2019.

Копія прийнятого Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури рішення та матеріали дисциплінарної справи відносно ОСОБА_1 надійшли до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва 27 грудня 2019 року.

02 січня 2020 року на адресу адвоката ОСОБА_1 було направлено повідомлення про розгляд дисциплінарної справи відносно нього, яке призначено на 09 січня 2020 року. Вказані обставини підтверджуються фото копією чеку, який долучено до матеріалів справи, з чого суд робить висновок про належне повідомлення позивача про дату та час розгляду дисциплінарної справи.

У той же час, 09 січня 2020 року адвокат ОСОБА_1 на призначене засідання дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва не з`явився, а матеріали справи не містять жодних листів позивача щодо причин неможливості його участі у засіданні, що свідчить про відсутність поважних причин неможливості його участі у такому засіданні.

09 січня 2020 року дисциплінарною палатою Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва прийнято рішення № 208, відповідно до якого притягнуто адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого статтями 34 та 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме за повторне протягом року вчинення дисциплінарного проступку (порушення статті 59 Правил адвокатської етики) та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк шість місяців.

Вказане вище свідчить про те, що Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури міста Києва було дотримано вимог Закону № 5076-VI встановлених щодо розгляду дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 . Однак, оскільки позивач не прибув на засідання дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва з розгляду його дисциплінарної справи, а тому доводи останнього щодо порушення відповідачем його прав на участь в розгляді дисциплінарної справи щодо нього не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Вказане рішення отримано позивачем 16 січня 2020 року.

Беручи викладене вище, суд також зазначає, що враховуючи положення статті 52 Закону № 5076-VI встановлення факту вчинення адвокатом дисциплінарного проступку або відсутність складу дисциплінарного проступку в діях адвоката, що є підставою для прийняття дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури відповідних рішень, є виключним повноваженням зазначених органів адвокатського самоврядування. Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. При цьому рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини.

Зазначені висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі №826/5980/17 та від 30 жовтня 2019 року у справі №826/12473/17.

Відповідно до статті 41 Закону № 5076-VI обрання виду дисциплінарного стягнення відноситься до дискреційних повноважень колегіального органу, який при прийнятті відповідного рішення враховує обставини вчинення проступку, його наслідки, особу адвоката та інші обставини.

Аналогічна правова позиція вказана у постанові Верховного Суду від 01 листопада 2019 року по справі №1340/3748/18.

Отже, здобувши право на зайняття адвокатською діяльністю, позивач взяв на себе обов`язок неухильно дотримуватися Правил адвокатської етики, порушення яких встановлено уповноваженим органом.

З урахуванням зазначеного, суд не знаходить підстав вважати встановлені оскаржуваним рішенням порушення позивачем вимог Правил адвокатської етики та Закону № 5076-VI такими, що явно не відповідають характеру вчиненого дисциплінарного проступку.

Судом також враховується, що згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 пункту 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно з частиною першої статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

З урахуванням викладеного, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог зважаючи на їх безпідставність, необґрунтованість та недоведеність під час судового розгляду.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Беручи до уваги вищевикладене, виходячи з предмету адміністративного позову та встановлених обставин під час розгляду справи, суд не знаходить підстав для його задоволення.

Керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 241-246, 255, 257-263 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва, треті особи: адвокат Солдаткін Олександр Сергійович , адвокат Смірнов Андрій Андрійович про визнання протиправним та скасування рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва від 09 січня 2020 року № 208.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до частини першої статті 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За приписами статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

Відповідач: Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури міста Києва (04040, місто Київ, вулиця Борисоглібська, 3, 2-й поверх, ).

Суддя В.І. Келеберда