Справа № 240/40427/21
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року м. Житомир справа № 240/40427/21

категорія 109020100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про скасування рішень,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області п`ятнадцятої сесії VII скликання №505 від 29 травня 2020 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) реформованого КСП ім. Корольова за межами с. Галіївка на території Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до ст.ст. 116, 121 Земельного кодексу України має право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 га. Проте, Вільшанською сільською радою п`ятнадцятої сесії VII скликання №505 від 29.05.2020 року прийнято рішення "Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) реформованого КСП ім. Корольова за межами с. Галіївка на території Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області. Вказане рішення вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийняте за відсутності законних підстав. Позивач вказує, що працювала на Галіївському маслозаводі, яке функціонувало на території Галіївської сільської ради, та зазначає, що їй та іншим працівникам заводу було надано в користування земельні ділянки, які є предметом спору. Однак, звертаючись із заявою до Галіївської сільської ради щодо надання дозволу на розробку технічної документації, їй та іншим працівникам було відмовлено. Стверджує, що внаслідок прийнятого рішення, земельна ділянка незаконно перейде бізнес-структурі. Також в своїй позовній заяві позивач зазначає, що у визнанні рішення Вільшанської сільської ради протиправним не має власного інтересу, а вказує на суспільно-правовий інтерес жителів с. Галіївка.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 06.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

18.07.2022 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Мотивований тим, що відповідно проектно-технічної документації землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та видачі державних актів на право власності на земельні ділянки вказана ділянка розташована на землях приватної власності, тому Вільшанська сільська рада мала законні підстави для прийняття даного рішення, метою якого було надати можливість законним власникам оформити свої земельні частки (паї).

21.07.2021 позивачем надано відповідь на відзив.

Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 КАС України.

У відповідності до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Згідно Протоколу №1 зборів власників земельних часток (паїв) реформованого КСП ім. Корольова на території Галіївської сільської ради Чуднівського району Житомирської області від 11 березня 2020 року вирішено питання про процедуру розподілу земельних ділянок та затверджено запропонований список власників земельних часток (паїв) під багаторічними насадженнями (хмільники та садок) реформованого КСП ім. Корольова на території Галіївської сільської ради Чуднівського району Житомирської області та обрано уповноваженою особою ОСОБА_2 .

Вільшанська сільська рада, розглянувши заяву уповноваженої особи власників земельних часток (паїв) реформованого КСП ім. Корольова, яка діє на підставі Протоколу №1 зборів власників земельних часток (паїв) реформованого КСП ім. Корольова на території Галіївської сільської ради Чуднівського району Житомирської області від 11 березня 2020 року, керуючись статтею 12 Земельного кодексу України, пунктами 16-17 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України, статтями 3, 5, 7 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), статтями 25, 49-1 Закону України Про землеустрій, беручи до уваги документацію по уточненню грошової оцінки та паювання земель, переданих у колективну власність КСП ім. Корольова Галіївської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, прийняла оскаржуване рішення. Отже, на думку відповідача Вільшанська сільська рада мала законні підстави для прийняття даного рішення метою якого було дати можливість законним власника оформити свої земельні частки (паї).

В своїй позовній заяві позивачка зазначає, що працюючи на Галіївському маслозаводі, який функціонував на території Галіївської сільської ради, їй та іншим працівникам заводу було надано в користування земельні ділянки, однак жодних підтверджень вказаного позивачкою не надано.

Позивачка та інші працівники заводу звертались до Галіївської сільської ради щодо надання дозволу та сприяння в інтересах громади на розробку технічної документації по існуючим межам земельної ділянки площею 25 га., за межами Галіївської сільської ради в оренду, або надання інших дозвільних документів для можливості подальшого користування даної землі, однак в задоволені такого звернення позивачу та іншим працівникам заводу було відмовлено, мотивуючи тим, що земельні ділянки, відповідно проектно-технічній документації землеустрою розташовані на землях приватної власності (спільна часткова) громадян щодо організації території земельних часток (паїв) та видачі державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам із земель колективної власності колишнього КСП ім. Корольова Галіївської сільської ради Чуднівського району Житомирської області.

24.05.2018 подано до Чуднівського районного суду заяву, зареєстровану за №2520/18 про скасування відмови Галіївської сільської ради, але за невідповідністю заяви її було повернуто (справа №294/681/18 від 20.11.2018).

Також позивачкою було подано заяву до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, яке листом за № Я-15910/0-12402/6-17 було відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства на території Галіївської сільської ради.

В подальшому, позивачка 04.01.2022 зверталась до Галіївської сільської ради з приводу нарахування їй з 09.01.2020 земельного податку за користування земельною ділянкою та отримано відповідь від 10.01.2022, в якій було відмовлено за відсутністю повноважень.

16.11.21 позивачка звернулася із заявою до відділення №5 Житомирського районного управління поліції ГУПН в Житомирській області, щодо вчинення групою осіб кримінального правопорушення з ознаками злочину, передбаченими п. 2 ст. 28 ККУ та п. 4 ст. 190 ККУ за створення Протоколу №1 власників земельних часток (паїв) реформованого КСП ім. Корольова Чуднівського району Житомирської області від 11.03.2020. Однак 10.01.22 позивач отримала лист (а. д. 33) від начальника відділення № 5 Житомирського районного управління поліції ГУНИ в Житомирській області, в якому спростовується факт проведення зборів пайовиків та розподілу земельних часток (паїв) реформованого КСП ім. Корольова, незважаючи на проведену державну реєстрацію земельних ділянок.

На бездіяльність посадових осіб відділення № 5 Житомирського районного управління поліції ГУНИ в Житомирській області 26.11.21 позивачем було подано скаргу до Чуднівського районного суду.

08.09.21 поштою позивачка отримала супровідний лист від 31.08.21 та копію рішення Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області п`ятнадцятої сесії VII скликання № 505 від 29 травня 2020 року Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо організації території земельних часток(гіаїв) реформованого КСП ім. Корольова за межами с. Галіївка на території Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомиторської області.

Вважаючи рішення Вільшанської сільської ради №505 від 29.05.2020 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо організації території земельних часток(гіаїв) реформованого КСП ім. Корольова за межами с. Галіївка на території Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомиторської області" незаконним та протиправним, позивачка звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України №2768-III від 25.10.2001 (надалі, ЗК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Положеннями частини першої статті 3 ЗК України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини другої статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до ст. 18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Конкретні категорії земель визначені у частині першій статті 19 ЗК України, до яких зокрема належать землі житлової та громадської забудови.

Як зазначено у статті 40 ЗК України, громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.

Отже, законом передбачено право громадян України на безоплатне набуття у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Порядок набуття відповідного права визначається главою 19 Розділу IV Земельного кодексу України.

Згідно із ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Повноваження органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування та порядок надання земельних ділянок комунальної власності у користування передбачені статтями 118, 122 та 123 ЗК України.

Згідно з частиною 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина 7 статті 118 ЗК України).

У відповідності до частини другої ст. 123 ЗК України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Поряд з цим, відповідно до статті 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, зокрема, належить: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Суд наголошує, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Згідно із статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Аналіз наведених норм свідчить, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин; задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин. При зверненні до суду позивачеві необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.

Відсутність порушеного права або неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушення прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненні дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

З огляду на зазначене, під час вирішення спору суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення) а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Таким чином, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів позивача з боку відповідача внаслідок прийняття рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що доводи, які покладені в основу позовних вимог, ніяк не свідчать про те, що відповідач порушив конкретні суб`єктивні права чи інтереси позивачки, або прийняте ним рішення обумовлює для позивача відповідні дійсні правові наслідки.

Позивачка не обґрунтувала свій особистий, безпосередній, індивідуальний інтерес, а покликається на порушення інтересу територіальної громади, частиною якої вона є, і для якої цей інтерес має значення.

Стосовно інших доводів наведених позивачкою у позовній заяві, то суд критично оцінює такі, та зазначає, що згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Аналізуючи досліджені в ході судового розгляду докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позивачем не наведено належних та достатніх доказів на підтвердження порушення її законних прав та інтересів (про що вона зазначає в своєму позові) в результаті ухвалення рішення Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області п`ятнадцятої сесії VII скликання №505 від 29 травня 2020 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) реформованого КСП ім. Корольова за межами с. Галіївка на території Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, зазначене рішення органу місцевого самоврядування ухвалене з дотриманням вимог чинного законодавства у спосіб та в межах наданих повноважень, не створює несприятливих наслідків для прав, свобод та інтересів позивача, а тому підстави для його скасування відсутні.

У відповідності до частин першої та другої ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи наведені норми закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат у порядку, визначеному ст. 139 КАС України, не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКНН: НОМЕР_1 ) до Вільшанської сільськрї ради Чуднівського району Житомирської області (вул. Короченська, 2, с. Вільшанка, Чуднівський район, Житомирська область, 13224. ) - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Г. Попова

22 серпня 2022 р.