Справа № 400/3004/22
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2022-08-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2022 р. № 400/3004/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Фульги А.П, розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадженння адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2

до відповідача:Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, вул. Гагаріна, 29,с. Костянтинівка, Новоодеський район, Миколаївська область, 56663,

про:визнання протиправним та скасування рішення від 21.12.2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, в якій просить суд: визнати протиправним та скасувати Рішення ХІІ сесії восьмого скликання від 21.12.2021 року Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області щодо відмови позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності в межах території Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу Рішенням ХІІ сесії восьмого скликання від 21.12.2021 року Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності в межах території Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Відмова Костянтинівської сільської ради у затвердженні проекту землеустрою, на думку позивача, ґрунтується на помилкових висновках та не відповідає нормам діючого законодавства України.

Відповідач своїм правом не скористався, відзиву на позов не надав, свою позицію стосовно предмету спору не висловив.

Відповідно до регламенту визначеного в ухвалі про відкриття провадження, суд повинен був розглянути справу 14.08.2022, але у зв`язку з початком бойових дій, зокрема на території м. Миколаєва та Миколаївської області, суд не зміг дотриматися цього строку.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання, на підставі матеріалів справи.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

29.09.21 року позивач звернувся до Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області з заявою про винесення рішення безоплатної передачі земельної ділянки площею 0,12 га в приватну власність на підставі технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки (на місцевості) з кадастровим номером :05:000:0155 з цільовим призначенням під садівництво.

До заяви було надано наказ ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 21.12.2020 №13971 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»; проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з кадастровим номером :05:000:0155.

Рішенням ХІІ сесії восьмого скликання від 21.12.2021 року Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності в межах території Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області у зв`язку з тим, що земельна ділянкавідповідно до Генерального плану населеного пункту с. Костянтинівка відноситься до прибрежної захисної смуги (про що не зазначено в матеріалах проекту) територія зелених насаджень загального користування не може передаватись у приватну власність (п.4 п.п. а ст. 83 Земельного кодексу України).

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог та враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель вирішуються Земельним кодексом України.

У відповідності до абзацу 1 частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з частиною другою статті 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частина третя статті 116 Земельного кодексу України).

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 118 Земельного кодексу України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до міністрів Автономної Республіки Крим. Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустроюі техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина сьома статті 118 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч.8 ст.118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Частиною дев`ятою статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно зі статтею 25 Закону України "Про землеустрій" документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації, в тому числі у вигляді проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Статтею 30 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-ІІІ до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу

У відповідності до ч.4 ст.186-1 ЗК України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (ч.5 ст.186-1 ЗК України).

Згідно з ч.6 ст.186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Тобто, підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджений в порядку, встановленому ст.186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках. Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку ст.186-1 Земельного Кодексу України норми ст.118 Земельного кодексу України не містить.

Частиною 8 статті 186-1 ЗК України передбачено, що у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

На підставі вищевказаного суд приходить до висновку, що Костянтинівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області безпідставно відмовлено позивачу у затвердженні проекту землеустрою без дотримання вимог Земельного кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд вважає, що відповідач, відмовляючи позивачу у затвердженні проекту землеустрою, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Земельним кодексом України, Законом України «Про землеустрій», без дотримання вимог ч.3 ст.2 КАС України, а тому наявні підстави для визнання вказаної відмови протиправною.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого

самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Як встановлено частиною 4 статті 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб`єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

З урахуванням вище встановленої судом неправомірності дій відповідача щодо відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що належним та достатнім способом судового захисту права позивача у спірних відносинах є зобов`язання Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області повторно розглянути заяву та подані документи позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власніть для індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності в межах території Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, з урахуванням висновків суду по даній справі.

При цьому, суд не підміняє Костянтинівську сільську раду Миколаївського району Миколаївської області, оскільки не приймає рішення про затвердження проекту землеустрою, а зобов`язує відповідача прийняти передбачене законом рішення за наявності достатніх підстав для цього та наданих позивачем документів.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (вул. Гагаріна, 29,с. Костянтинівка, Новоодеський район, Миколаївська область, 56663 ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення ХІІ сесії восьмого скликання від 21.12.2021 року Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області щодо відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності в межах території Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

3.Зобов`язати Костянтинівську сільську раду Миколаївського району Миколаївської області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власніть для індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності в межах території Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, з урахуванням висновків суду по даній справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя А. П. Фульга