Справа № 640/18141/21
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2022 року м. Київ № 640/18141/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Арсірій Р.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області (вул. Березняківська, 4а, Київ, 02152, ) , Державної міграційної служби України (вул. Володимирська, 9, Київ, 01001, )

про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,-

прийняв до уваги наступне:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:

1. Визнати протиправними дії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області (відповіді №№Г-2676-21/8010.5.2/2677-21 від 24.03.2021, Г-3779/6/8012-21/8024/4071-21 від 01.04.2021, Г-3687/6/8012-21/8024/4073-21 від 01.04.2021) щодо збирання, обробки, внесення до Єдиного державного демографічного реєстру персональних даних (прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, стать, місце народження, місце проживання, відцифроване обличчя, відцифрований підпис, відцифровані відбитки пальців рук), присвоєння унікального номеру запису у реєстрі за №370 (скорочено - УНЗР) та відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки замість непридатного для користування паспорта громадянина України у вигляді пластикової картки типу ID-1 стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2. Зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки замість непридатного для користування паспорта громадянина України у вигляді пластикової картки типу ID-1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Визнати протиправною бездіяльність Державної міграційної служби України як розпорядника Єдиного державного демографічного реєстру щодо невжиття заходів із вилучення (знищення, видалення, анулювання) інформації (файлу) персональних даних на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідь №Г-2415/6/8010-21/8010.5.2/2436-21 від 15.03.2021), яка зберігається в Єдиному державному демографічному реєстрі, а саме: прізвища, ім`я, по-батькові, дати народження, статі, місця народження, місця проживання, відцифрованого обличчя, відцифрованого підпису та відцифрованих відбитків пальців рук, у тому числі знищення (видалення) унікального номеру запису у реєстрі з а№3 70 (скорочено - УНЗР).

4. Зобов`язати Державну міграційну службу України як розпорядника Єдиного державного демографічного реєстру вилучити (знищити, видалити, анулювати) інформацію (файл) персональних даних на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зберігається в Єдиному державному демографічному реєстрі, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, стать, місце народження, місце проживання, відцифроване обличчя, відцифрований підпис та відцифровані відбитки пальців рук, у тому числі знищити (видалити) унікальний номер запису у реєстрі за №570 скорочено - УНЗР).

Ухвалою окружного адміністративного суду м. Києва від 06.07.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач у березні 2021 року неодноразово звертався до Голосіївського районного відділу ЦМУ ДМС України в місті Києві та Київській області, ЦМУ ДМС України у місті Києві та Київській області з проханням про оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року. У заяві позивачем також вказано про відкликання згоди на збір та обробку персональних даних та витребування заяви-анкети, яка стала підставою для оформлення паспорта громадянина України у вигляді пластикової карти типу ID-1, у зв`язку з чим позивачем також спрямовано вказану заяву до Державної міграційної служби України як Розпорядника Єдиного державного демографічного реєстру. Голосіївським районним відділом ЦМУ, ДМС України у місті Києві та Київській області, ЦМУ ДМС України у місті Києві та Київській області, надано відповіді про відмову в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року, вказаний документ, що посвідчує особу не оформлено та не видано, а також зазначено про правомірність дій органу ДМС України. Зазначає, що надаючи згоду на збір та обробку персональних даних, позивача в порушення ст. 8 Закону України "Про захист персональних даних" не було поінформовано про мету обробки персональних даних, її наслідки, засоби обробки персональних даних, спосіб обробки персональних даних, який би відповідав цілям такої обробки, володільця (розпорядника) персональних даних, їх місцезнаходження, відкритість і прозорість при цьому була відсутня.

04.08.2021 від відповідача 2 (ДМС України) через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву. ДМС України, використовуючи надане законом право, заперечує проти вимог позовної заяви, категорично не погоджується з обставинами та доводами, викладеними в адміністративному позові, вважає їх безпідставними, необгрунтованими. Зазначає, що положеннями Порядку ведення Єдиного державного демографічного реєстру та надання з нього інформації, взаємодії між уповноваженими суб`єктами, а також здійснення ідентифікації та верифікації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №784 від 18.10.2017, підстав та механізму скасування, видалення та знищення УНЗР не передбачено.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

15.02.2018 Позивач звернувся до Голосіївського РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області із заявою-анкетою для оформлення паспорта громадянина України у формі ID-картки Позивачем було надано згоду на обробку його персональних даних. 07.03.2018 Позивач отримав паспорт громадянина України у формі ID- картки.

10.03.2021 Позивач звернувся до Голосіївського РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області із заявою щодо оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки, відкликання згоди на збір та обробку персональних даних Г- 3687/6/8012-21.

Позивачем зазначено, що у зв`язку із досягненням 16-річного віку та непридатністю для користування паспорту громадянина України у формі ID- картки Позивач просив видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспорт книжечки. 01.04.2021 Голосіївським РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області надано відповідь № Г-3687/6/8012-21/8024/4073-21 у якій повідомлено про знищення паспорту громадянина України у формі ID- картки у зв`язку із непридатністю до користування № НОМЕР_1 , орган видачі - 8024, дата видачі - 07.03.2018, термін дії до 07.03.2022. Позивачу також було роз`яснено законодавство з приводу отримання паспорту громадянина зразка 1994 року у вигляді паспорт книжки. 11.03.2021 Позивач звернувся із повторним зверненням Г- 3779/6/8012-21.

01.04.2021 Голосіївським РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області надано відповідь № Г-3779/6/8012-21/8024/4071-21 в якій повідомлено, що відповідно до абзацу п`ятого пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302, зі змінами від 3 квітня 2019 року, Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому МВС, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

ОСОБА_1 у зв`язку з незгодою з діями органів ДМС України звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з вимогами ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

За приписами ст. 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 22 Основного Закону права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Із зазначених конституційних норм, зокрема, випливає, що, встановлюючи ті чи інші правила поведінки, держава має в першу чергу дбати про потреби людей, утримуючись за можливості від встановлення таких правил, які негативно сприйматимуться тими чи іншими групами суспільства. Встановлення таких правил може бути виправдане тільки наявністю переважаючих суспільних інтересів, які не можуть бути задоволені в інший спосіб, але і в цьому разі має бути дотриманий принцип пропорційності.

Відносно вимог позивача про визнання протиправними дій Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області (відповіді №№Г-2676-21/8010.5.2/2677-21 від 24.03.2021, Г-3779/6/8012-21/8024/4071-21 від 01.04.2021, Г-3687/6/8012-21/8024/4073-21 від 01.04.2021) щодо збирання, обробки, внесення до Єдиного державного демографічного реєстру персональних даних (прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, стать, місце народження, місце проживання, відцифроване обличчя, відцифрований підпис, відцифровані відбитки пальців рук), присвоєння унікального номеру запису у реєстрі за №370 (скорочено - УНЗР), суд зазначає наступне.

Правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних регулює Закон України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 № 2297-VI (далі Закон №2297-VI).

Відповідно до п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 8 Закону № 2297-VI суб`єкт персональних даних має право: пред`являти вмотивовану вимогу володільцю персональних даних із запереченням проти обробки своїх персональних даних; пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними.

Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року N 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" (далі - Постанова N 302)

Порядок оформлення та видачі паспорта громадянина України визначається Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року N 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" (далі - Постанова N 302).

Відповідно до пунктів 10, 13, 14 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, встановленого Постанови № 302 оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Головний обчислювальний центр Реєстру) у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" (далі - Центр). Для внесення інформації до Реєстру формується заява-анкета, зразок якої затверджується МВС. До заяви-анкети вноситься зокрема така інформація про особу, на ім`я якої оформляється паспорт:

1) прізвище, власне ім`я та по батькові особи (далі - ім`я) українською мовою та латинськими літерами відповідно до правил транслітерації (складова "по батькові" латинськими літерами не зазначається);

2) дата народження;

3) місце народження (держава, область, район/місто, селище/село) українською мовою та латинськими літерами відповідно до правил транслітерації;

4) стать;

5) дата та підстави набуття громадянства;

6) унікальний номер запису в Реєстрі (у разі наявності);

7) відцифрований образ обличчя особи;

8) відцифрований підпис особи (крім осіб, які в установленому законом порядку визнані недієздатними). Підпис особи із стійкими фізичними, психічними, інтелектуальними або сенсорними порушеннями вноситься з урахуванням фізичної можливості вчинити таку дію. Підпис особи, яка не може пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, або особи, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або яка перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу, - вноситься із застосуванням засобів Реєстру шляхом сканування;

9) відомості про внесення до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті, засобів кваліфікованого електронного підпису;

10) відомості про згоду на внесення до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті, відцифрованих відбитків пальців рук;

11) місце проживання із зазначенням адреси (держава, область, район/місто, селище/село, вулиця, номер будинку, корпусу, квартири);

12) номер контактного телефону заявника та/або адреса електронної пошти;

13) реквізити документа, на підставі якого оформляється паспорт;

14) відомості про законного представника особи чи уповноважену особу (ім`я, дата народження, реквізити документа, що посвідчує особу, та документа, що підтверджує її повноваження);

15) додаткова змінна інформація (відомості про місце проживання, про народження дітей, про шлюб і розірвання шлюбу, про зміну імені, у разі наявності - про РНОКПП або повідомлення про відмову від його прийняття (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття зазначеного номера та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу);

15-1) відомості про одночасну реєстрацію особи віком від 14 до 18 років під час оформлення паспорта вперше в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків з подальшим відображенням інформації про РНОКПП у паспорті;

16) відомості про сплату адміністративного збору або про звільнення від його сплати;

17) дата заповнення заяви-анкети.

Таким чином, законодавством чітко регламентована процедура подачі документів на оформлення паспорту, яка визначає надання особою визначених процедурою персональних даних уповноваженому органу під час заповнення заяви-анкети для внесення інформації до Реєстру. Збираючи відповідні дані про особу, держава переслідує легітимну мету, спрямовану, зокрема, на захист прав та свобод інших осіб, забезпечення громадської безпеки, тощо. Окрім того, законодавством передбачається відповідальність за порушення законодавства про захист персональних даних, що викликана необхідністю забезпечення безпеки та належного збереження персональних даних про особу, отриманих уповноваженим органом в ході виконання своїх функцій.

Зі змісту позовної заяви, судом також встановлено, що позивач не заперчує про те, що при оформленні паспорта ним було надано згоду про обробку своїх персональних даних, проте за його твердженнями, позивача не було проінформавано про мету обробки персональних даних, її наслідки, засоби обробки персональних даних, спосіб обробки персональних даних, який би відповідав цілям такої обробки, тощо. Однак жодних доказів порушення вимог та процедури встановленої статею 8 ЗУ «Про захист персональних даних» позивачем не було надано.

Отже, позивач добровільно подав свої персональні дані, які були внесені у Реєстр без порушень відповідачем Закону №5492-VI та Закону № 2297-VI, за відсутності доказів протилежного. Тобто, правовідносини між сторонами з реалізації позивачем права на отримання паспорта відбулись з підстав та у порядку, визначеному чинним законодавством.

Відносно визнання протиправними дій Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" документами, оформлення яких встановлено цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення, є документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, яким є, зокрема, паспорт громадянина України.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України (ч. 1 ст. 21 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус»).

Відповідно до п. 3 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.92 року N 2503-XII (далі - Положення N 2503-XII) бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Пунктом 2 Постанови N 302 із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру запроваджено: з 1 січня 2016 року оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог п. 2 Положення N 2503-XII; з 01 листопада 2016 року - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Пунктом 100 Постанови N 302 визначено підстави для відмови в оформленні та видачі паспорта. Так, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, зокрема, якщо: особа вже отримала паспорт (у тому числі паспорт зразка 1994 року), який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього; звернення для обміну протягом одного місяця до дати закінчення строку дії паспорта; непридатності для подальшого використання); особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта.

Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (абз. 5 п. 3 Постанови N 302).

Так, Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 червня 2019 року N 456 затверджено "Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України" (далі - Тимчасовий порядок). Отже, законодавством передбачений порядок оформлення та видачі паспорту громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України N 2503-XII, зокрема обмін паспорта здійснюється у разі непридатності паспорта для користування (паспорт/фотокартка має потертості (та/або відсутня її частина), що не дають змогу візуально ідентифікувати особу, прочитати прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, ким виданий паспорт, підпис посадової особи та дату видачі, пошкодження перфорованої серії та номера, що не дає змогу встановити реквізити паспорта, виправлення, підчистки окремих літер у персональних даних / найменуванні органу / штампах/печатках або інші чинники, які впливають на цілісність документа (п. 1 розділу 4 Тимчасового порядку).

Пунктом 2 розділу 4 Тимчасового порядку передбачено перелік документів, які подаються заявником для обміну паспорта, а саме заява; рішення суду; паспорт, що підлягає обміну; дві (три - у разі одержання паспорта, який обмінюється в іншому територіальному підрозділі ДМС) фотокартки розміром 3,5x4,5 см; платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита (у разі обміну паспорта у зв`язку із непридатністю для користування) або оригінал документа про звільнення від його сплати, тощо.

Згідно зі ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Пунктом 131 Постанови N 302 передбачено, що до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті, вноситься, зокрема, така інформація, як біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук виключно за згодою особи).

Безконтактний електронний носій паспорта громадянина України нового зразка містить відцифровані персональні дані особи.

У своїй відповіді на заяву позивача щодо офрмлення паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки: відкликання згоди на збір та обробку персональних даних від 10 березня 2021 р. відповідач лише наводить, що наказом МВС від 06.06.2019 N 456, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.06.2019 за N 620/33591, затверджений Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України. Водночас не вказує, відповідно до яких норм вказаного Порядку позивачу відмовлено в обміні непридатного для користування паспорта з електронним цифровим носієм.

Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач не заперечує, що наданий позивачем для обміну паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_1 : орган видачі 8024 від 07.03.2018 визнаний непридатним до використання та знищений.

При цьому суд враховує, що позивач не відмовляється від отримання паспорта взагалі, а просить здійснити обмін пошкодженого паспорта з електронним цифровим носієм на паспорт у вигляді книжечки.

Відмова в отриманні паспорта громадянина України, що містить безконтактний електронний носій позивачем обґрунтована виключно нормами діючого законодавства, що регулює дані питання.

Крім того, суд звертає увагу, що наразі діє два нормативно-правових акти: постанова Верховної Ради України "Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон" від 26.06.92 N 2503-XII та Постанова N 302, відповідно до яких особи, що раніше отримали паспорт, не зобов`язані звертатися за його обміном.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 N 398 "Про зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України N 302" державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Також, розділом VI Тимчасового порядку N 456 регламентована процедура видачі паспортів замість утрачених або викрадених.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу IX Тимчасового порядку N 456 територіальний підрозділ ДМС відмовляє особі в оформленні або видачі паспорта (у тому числі вклеюванні фотокартки), якщо: 1) особа не є громадянином України; 2) особа вже отримала паспорт, який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього, непридатності для подальшого використання); 3) дані, отримані з баз даних Єдиного державного демографічного реєстру, картотек, не підтверджують надану заявником інформацію; 4) за видачею паспорта звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень на отримання паспорта; 5) особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення й видачі паспорта; 6) особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи.

Як вбачається з листів-відповідей Голосіївського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області: які є додатками до позовної заяви, позивачу фактично відмовлено в оформленні паспорта громадянина України зразка 1994 року у зв`язку з пошкодженням та непридатністю для користування паспорту громадянина України ID-картки № НОМЕР_1 : орган видачі 8024 від 07.03.2018 р. з електронним цифровим носієм на підставі пункту 1 Розділу 3 Тимчасового порядку оформлення та видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністрества внутрішніх справ України №456 від 06.06.2019 (далі - Тимчасовий порядок), а саме у зв`язку з тим, що позивачу необхідно подати рішення суду про зобов`язання суб`єкта владних повноважень оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Жодних інших обставин та/або виключних підстав, визначених Законом України N 5492-VI, для відмови у видачі позивачу паспорта громадянина України, відповідачем не зазначено.

Отже суд вважає доводи відповідача, безпідставними, оскільки пункт 1 Розділу 3 Тимчасового порядку визначає порядок дій, які повинен вчиняти територіальний орган Державної міграційної служби України, а не підстави, за наявності яких особі може бути відмовлено у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу у обміні непридатного для користування паспорту громадянина України № НОМЕР_1 , орган видачі 8024 від 07.03.2018 р. з електронним цифровим носієм на паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року, діяв протиправно.

Отже, з урахуванням зазначеного, позивач має право відповідно до положень Конституції України та чинного законодавства України отримати паспорт громадянина України зразка 1994, у вигляді паспортної книжечки у зв`язку з обміном замість пошкодженого та непридатного для користування паспорту громадянина України у формі пластикової ID-картки № НОМЕР_1 від 07.03.2018 р.

Щодо визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вилучити інформацію персональних даних на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зберігається в Єдиному державному демографічному реєстрі, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, стать, місце народження, місце проживання, відцифроване обличчя, відцифрований підпис та відцифровані відбитки пальців рук, у тому числі знищити (видалити) унікальний номер запису у реєстрі за №570 скорочено - УНЗР), суд зазначає наступне.

Правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних регулює Закон України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 № 2297-VI (далі Закон №2297-VI).

Відповідно до п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 8 Закону № 2297-VI суб`єкт персональних даних має право: пред`являти вмотивовану вимогу володільцю персональних даних із запереченням проти обробки своїх персональних даних; пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 15 Закону № 2297-VI, персональні дані підлягають видаленню або знищенню у разі: 1) закінчення строку зберігання даних, визначеного згодою суб`єкта персональних даних на обробку цих даних або законом; 2) припинення правовідносин між суб`єктом персональних даних та володільцем чи розпорядником, якщо інше не передбачено законом; 3) видання відповідного припису Уповноваженого або визначених ним посадових осіб секретаріату Уповноваженого; 4) набрання законної сили рішенням суду щодо видалення або знищення персональних даних. Персональні дані, зібрані з порушенням вимог цього Закону, підлягають видаленню або знищенню у встановленому законодавством порядку.

Судом вже встановлено, що зі змісту позовної заяви випливає, що позивачем було надано згоду про обробку своїх персональних даних. Таким чином, позивач добровільно подав свої персональні дані, які були внесені у Реєстр без порушень відповідачем Закону №5492-VI та Закону № 2297-VI, за відсутності доказів протилежного. Тобто, правовідносини між сторонами з реалізації позивачем права на отримання паспорта відбулись з підстав та у порядку, визначеному чинним законодавством.

Таким чином, оскільки інформація про позивача була отримана з дозволу останнього і без порушень вимог Закону України "Про захист персональних даних", та Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус", та є достовірною, підстави для видалення даних позивача, а саме прізвища, ім`я, по-батькові, дати народження, статі, ідентифікаційного номеру, місця народження, місця проживання, відцифрованого обличчя, відцифрованого підпису, відцифрованих відбитків пальців рук, у тому числі знищення (видалення) унікального номеру запису у реєстрі, відсутні.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 серпня 2020 року по справі N 260/99/19 (провадження N К/9901/31910/19).

Правові та організаційні засади, зокрема, функціонування Єдиного державного демографічного реєстру визначає Закон №5492-VI, яким, як спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, не передбачено правових та фактичних підстав для знищення (видалення, анулювання) інформації (файлу) персональних даних позивача, про які зазначено у позовній заяві, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Крім цього потрібно враховувати, що відповідно до п.8 Порядку отримання, вилучення з Єдиного державного демографічного реєстру та знищення відцифрованих відбитків пальців рук особи, затвердженого постановою КМ України від 26.11.2014, № 669, після проставлення відмітки відцифровані відбитки пальців рук вилучаються та знищуються з відомчої інформаційної системи уповноваженого суб`єкта з інформуванням про це Головного обчислювального центру Реєстру, який вилучає та знищує такі відбитки з Реєстру.

Отже, відсутня бездіяльность відповідача щодо невжиття заходів із вилучення (знищення, виладення, анулювання) інформації (файлу) персональних даних на імя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідь №Г2415/6/8010-21/8010.5.2/2436-21 від 15.03.2021), яка зберігається в Єдиному державному демографічному реєстрі, а саме: прізвища, імя, по-батькові, дати народження, статі, місця народження, місця проживання, відцифрованого обличчя, відцифрованого підпису та відцифрованих відбитків пальців рук, у тому числі знищення (видалення) унікального номеру запису у реєстрі за №370 (скорочено УНЗР), адже позивачу надано відповідь на звернення.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд враховує, чи прийняті вони з використанням повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискредитації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь яким несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за звернення до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1816,00 грн.

Таким чином, враховуючи викладене, у зв`язку із частковим задоволенням позову слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

2. Зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки замість непридатного для користування паспорта громадянина України у вигляді пластикової картки типу ID-1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей визначених ст. 272 цього Кодексу.

Суддя Р.О. Арсірій