Справа № 320/8313/21
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2022-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

19 серпня 2022 року м. Київ 320/8313/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Колеснікова І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_2

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії з 01.04.2019; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.07.2022 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.08.2022 замінено первісного відповідача його правонаступником.

Від представника позивача до суду надійшла письмова заява, в якій він просив прийняти відмову позивача від позову та закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 238 КАС України та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

За приписами статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (частина перша).

Про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог (частина третя).

Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси (частина п`ята).

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (частина шоста).

З огляду на подання позивачем заяви про закриття провадження у справі у зв`язку з усуненням відповідачем порушень, які слугували підставою для звернення позивача з даним позовом до суду, зважаючи на відсутність передбачених статтею 189 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для неприйняття відмови позивача від позову, суд дійшов висновку про прийняття відмови Головного управління Держпраці у Київській області від позову.

Згідно пункту 2 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Оскільки судом прийнято відмову позивача від позову, провадження в адміністративній справі №320/8313/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, підлягає закриттю.

Щодо сплаченого позивачем судового збору суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Кодекс адміністративного судочинства України містить спеціальні норми, які регулюють питання розподілу витрат у разі відмови позивача від позову (стаття 140 Кодексу адміністративного судочинства України), а також повернення судового збору (стаття 142 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до статті 140 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат.Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Так, Верховний Суд в постанові від 03.02.2021 у справі №200/6826/20-а зауважив, що розподіл понесених позивачем судових витрат слід здійснювати з урахуванням та в залежності від обставин та умов, які призвели до відмови від позову.

Верховний Суд зазначив, що стаття 139 Кодексу адміністративного судочинства України є загальною для вирішення питання розподілу судових витрат за наслідками розгляду справи по суті та задоволенні позову, а положення статті 140 та 142 Кодексу адміністративного судочинства України у порівнянні із частиною першою та частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не конкретизують та не ставлять в залежність можливість отримання відшкодування понесених судових витрат від приналежності позивача до певного суб`єктного складу, чи то позивачем є фізична особа, юридична особа чи суб`єкт владних повноважень. Приналежність до такого складу та вид понесених витрат, не мають впливу на вирішення цього питання відповідно до наведених норм. Наведені норми мають різний предмет регулювання, правову природу виникнення та застосування.

Разом з тим, стаття 140 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює спеціальне та відмінне у співвідношенні з нормами статті 142 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 7 Закону України «Про судовий збір» правило, згідно з яким якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача. Тобто, якщо позивач відмовляється від позову з будь яких інших причин, що є наслідком закриття провадження у справі (крім випадку задоволення його вимог відповідачем після подання позовної заяви), то в такому випадку позивачу підлягає повернення лише п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В той же час, коли відмова позивача від позову обумовлена задоволенням позовних вимог відповідачем після подання позовної заяви, тоді застосовуються правила розподілу судових витрат відповідно до статті 140 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, аналіз приведеного правового регулювання та тлумачення статей 139, 140 Кодексу адміністративного судочинства України у їх взаємозв`язку, з урахуванням наведених обставин справи, дають підстави для висновку про те, що за наявності відповідної заяви, всі понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати підлягають присудженню на його користь.

Враховуючи викладене, зважаючи, що позивач відмовився від позову у зв`язку з задоволенням відповідачем позову після подання позовної заяви, суд приходить до висновку, що необхідно присудити позивачу понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн., сплачених згідно квитанції №45585 від 29.07.2021, за рахунок відповідача.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом першим частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга). Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина третя).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята). У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома).

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд наголошує, що наведені вище положення Кодексу адміністративного судочинства України не виключають права суду перевіряти дотримання позивачем вимог частини п`ятої статті 134 та частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу та їх пов`язаності з розглядом справи.

Згідно пункту 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Отже, договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).

Статтею 19 Закону №5076-VI визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до статті 30 Закону №5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем подано:

- договір про надання правничої (правової допомоги) від 14.05.2021 №14/05/21, згідно з п. 1.1 якого предметом за цим договором є представництво інтересів клієнта в Київському окружному адміністративному суді (суд першої інстанції), Шостому апеляційному адміністративному суді (суд апеляційної інстанцій) по справі за позовом клієнта до військового комісаріату про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, а саме: скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області довідку про розмір грошового забезпечення клієнта станом на 05.03.2019 р. із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії. У п. 4.1 договору сторони визначили ціну договору (гонорар виконавця), яка визначається сукупністю послуг наданих виконавцем клієнту та складає суму в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень 00 коп. без ПДВ за представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції з розрахунку погодинної вартості оплати послуг виконавця в розмірі 1000,00 грн. за 1 годину;

- додаткову угоду від 16.08.2022 №1 до договору про надання правничої (правової допомоги) від 14.05.2021 №14/05/21, згідно з п. 1 якої сторони узгодили внести зміни в п. 4.1 договору та викласти його в наступній редакції: ціна договору (гонорар виконавця) визначається сукупністю послуг наданих виконавцем клієнту та складає суму в розмірі 9500 (дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 коп. без ПДВ;

- детального опису робіт, наданих за договором про надання правничої (правової допомоги) від 14.05.2021 №14/05/21, а саме за: складання та направлення до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяви про складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії - 1500,00 грн.; складання позовної заяви - 3000,00 грн.; ксерокопіювання, завірення копій документів, подання до суду позовної заяви по справі - 1000,00 грн.; пошук судової практики, складання заяви щодо строку звернення до адміністративного суду від 30.07.2021 - 2000,00 грн.; складання заяви про відмову від позову, детального опису наданих послуг, довідки про отримання оплати - 2000,00 грн.; відшкодування поштових витрат - 100 грн.;

- квитанції про оплату послуг ОСОБА_1 по договору про надання правничої (правової допомоги) від 14.05.2021 №14/05/21 на загальну суму 5600 грн. та скін-шот про оплату 4000,00 грн.;

- виписку по надходженням по рахунку ОСОБА_2 .

Дослідивши надані позивачем документи, суд дійшов висновку про непов`язаність заявлених до відшкодування судових витрат у сумі 3600,00 грн. із розглядом справи, оскільки складання та направлення до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяви про складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії передує виникненню спірних відносин між позивачем та відповідачем та жодним чином не пов`язано із підготовкою звернення позивача з позовом до суду та судовим розглядом справи. Також суд звертає увагу позивача та його представника, що виконані адвокатом роботи (надані послуги), а саме: ксерокопіювання, завірення копій документів, подання до суду позовної заяви по справі, відшкодування поштових витрат не є витратами саме на професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, у розумінні КАС України (ч. 3 ст. 134).

З огляду на надані суду документи, враховуючи відсутність будь-яких клопотань відповідача щодо зменшення розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу, а також з огляду на складність справи, яка відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4, ч.ч. 4, 6 ст. 12 КАС України є справою незначної складності, фактичний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; наявність викладених в постановах висновків Верховного Суду щодо певних питань спірних правовідносин, суд, дійшов висновку про підтвердження позивачем факту понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом даної справи, в сумі 6000,00 грн. Відтак, на користь позивача слід присудити витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для ІНФОРМАЦІЯ_2.

Керуючись статтею 140, 189, 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження в адміністративній справі №320/8313/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

2. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.) сплаченого судового збору та 6000,00 грн. (шість тисяч грн. 00 коп.) витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2, місцезнаходження: АДРЕСА_2).

3. Копію ухвали надіслати (видати) сторонам (представникам сторін) у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, провадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Колеснікова І.С.