Справа № 640/19345/21
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2022-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2022 року м. Київ № 640/19345/21

Окружний адміністративний суд міста Києва

у складі судді - Шевченко Н. М.,

розглянувши у письмовому порядку за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніжинський дослідно-механічний завод» до Антимонопольного комітету України, третя особа - Акціонерне товариство «Українська Залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніжинський дослідно-механічний завод» (надалі по тексту також - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Антимонопольного комітету України (надалі по тексту також - відповідач), третя особа Акціонерне товариство «Українська Залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва», в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель №12999-р/пк-пз від 09.06.2021; стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніжинський дослідно- механічний завод» за рахунок бюджетних асигнувань Антимонопольного комітету України матеріальну шкоду (збитки), заподіяну протиправним рішенням Антимонопольного комітету України №№12999-р/пк-пз від 09.06.2021, у розмірі 85 000,00 грн (вісімдесят п`ять тисяч гривень 00 коп.).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення не було надано належну оцінку обставинам, що мали значення для вирішення скарги позивача та не враховано усіх обставин, що мають значення для прийняття обґрунтованого рішення за результатами розгляду скарги, внаслідок чого було винесено протиправне та незаконне рішення, що порушило право позивача на ефективний захист прав і законних інтересів як особи, яка приймає участь у процедурі закупівлі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, до матеріалів справи надано відзив, в якому зазначено, що скарга товариством подана з порушенням строків, визначених ч.8 ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі», а тому спірне рішення про відмову у задоволенні скарги є правомірним та обґрунтованим.

В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, представник відповідача заперечував проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів. Представники сторін заявили клопотання про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

За приписами ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України).

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).

Оскільки представниками позивача та відповідача виявлено бажання здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження, а неявка третьої особи без повідомлення причин не перешкоджає подальшому розгляду справи, дана адміністративна справа розглядається у письмовому порядку.

Заслухавши позивача та представника відповідача, вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

09 квітня 2021 року філія «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Українська Залізниця» (далі також - замовник) в електронній системі закупівель «prozorro.gov.ua» було розміщено оголошення про проведення процедури закупівлі (ідентифікатор закупівлі - UA-2021-04-09-005074-с). Предмет закупівлі: колодка гальмова композиційна з чавунними вставками для пасажирських вагонів (34630000-2 Частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху)

Крім того, замовником розміщена тендерна документація, затверджена рішенням тендерного комітету Філії «ЦЗВ» AT «Укрзалізниця» « 09» квітня 2021 року.

Позивачем через електронну систему закупівель до органу оскарження була подана скарга від 14 травня 2021 року № UA-2021-04-09-005074-c.c8 щодо порушення акціонерним товариством «Українська Залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» порядку проведення процедури закупівлі за предметом «Колодка гальмова композиційна з чавунними вставками для пасажирських вагонів (34630000-2 Частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху)», оголошення про проведення якої оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу за № UA-2021-4-09-005074-с.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлює Закон України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 року № 922 (далі по тексту також - Закон України № 922).

Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Правовими положеннями ст. 18 ЗУ «Про публічні закупівлі» регламентовано порядок оскарження процедур закупівлі.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України № 922 скарга до органу оскарження подається суб`єктом оскарження у формі електронного документа через електронну систему закупівель.

За подання скарги до органу оскарження справляється плата через електронну систему закупівель в день подання скарги, після чого скарга автоматично вноситься до реєстру скарг і формується її реєстраційна картка, яка разом зі скаргою автоматично оприлюднюється в електронній системі закупівель.

У разі якщо замовником у межах єдиної процедури закупівлі визначені частини предмета закупівлі (лоти), при поданні скарги щодо окремого лота (лотів) реєстраційні картки формуються за кожним лотом окремо.

Частиною 8 статті 18 Закону України № 922 передбачено, що скарги, які стосуються тендерної документації та/або прийнятих рішень, дії чи бездіяльності замовника, що відбулися до закінчення строку, установленого для подання тендерних пропозицій, можуть подаватися до органу оскарження з моменту оприлюднення оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі, але не пізніше ніж за чотири дні до дати, установленої для подання тендерних пропозицій.

Скарги, що стосуються прийнятих рішень, дії чи бездіяльності замовника, які відбулися після оцінки тендерних пропозицій учасників, подаються протягом десяти днів з дня, коли суб`єкт оскарження дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав унаслідок рішення, дії чи бездіяльності замовника, але до дня укладення договору про закупівлю.

Скарги, що стосуються прийнятих рішень, дій чи бездіяльності замовника, які відбулися після розгляду тендерних пропозицій, порядок якого передбачений частинами другою і дванадцятою статті 29 цього Закону, подаються протягом п`яти днів з дня оприлюднення в електронній системі закупівель протоколу розгляду тендерних пропозицій, у разі якщо оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі оприлюднюється відповідно до частини третьої статті 10 цього Закону.

Якщо до тендерної документації замовником вносилися зміни після закінчення строку, встановленого для подання тендерних пропозицій в оголошенні про проведення конкурентної процедури закупівлі, не підлягають оскарженню положення тендерної документації, до яких зміни не вносилися.

Якщо до органу оскарження було подано скаргу (скарги) щодо оскарження положень тендерної документації, за результатами якої (яких) органом оскарження було прийнято одне чи кілька рішень по суті, після закінчення строку, встановленого для подання тендерних пропозицій в оголошенні про проведення конкурентної процедури закупівлі, не підлягають оскарженню ті положення тендерної документації, щодо яких скаргу (скарги) до закінчення цього строку суб`єктами не було подано.

У разі порушення строків, визначених в абзацах першому - третьому цієї частини скарги автоматично не приймаються електронною системою закупівель.

Згідно з ч. 18 ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі» за результатами розгляду скарги орган оскарження має право прийняти рішення: 1) про встановлення або відсутність порушень процедури закупівлі (у тому числі порушення порядку оприлюднення або неоприлюднення інформації про процедури закупівлі, передбаченої цим Законом); 2) про заходи, що повинні вживатися для їх усунення, зокрема зобов`язати замовника повністю або частково скасувати свої рішення, надати необхідні документи, роз`яснення, усунути будь-які дискримінаційні умови (у тому числі ті. що зазначені в технічній специфікації, яка є складовою частиною тендерної документації), привести тендерну документацію у відповідність із вимогами законодавства або за неможливості виправити допущені порушення відмінити процедуру закупівлі.

За змістом витягу з веб-порталу Уповноваженого органу, замовник вносив до Документації (розміщеної 09.04.2021) зміни, які були оприлюднені на веб- порталі Уповноваженого органу 21.04.2021, 27.04.2021, 05.05.2021, 07.05.2021 та 12.05.2021. Станом на день подання скарги позивачем, останню редакцію Документації зі змінами на сайті prozorro.gov.ua було оприлюднено 12.05.2021.

При цьому, суд бере до уваги, що вищевказані зміни до Документації не стосувались умов, встановлених у Документації, яка була розміщена на веб-порталі Уповноваженого органу 09.04.2021 та які оскаржує скаржник в цій частині.

Відповідно до інформації, розміщеної на веб-порталі Уповноваженого органу щодо Документації (09.04.2021 rrozorro.gov.ua), умови якої оскаржує скаржник, замовник установив кінцевим строком для подання тендерних пропозицій 10.05.2021.

Згідно з інформацією, яка оприлюднена на веб-порталі Уповноваженого органу, скарга подана до органу оскарження 14.05.2021.

За таких умов, для положень Документації (у редакції від 09.04.2021), що оскаржуються позивачем за цим пунктом, Замовником було встановлено кінцевий термін подання пропозиції - 10.05.2021.

Отже, скарги щодо положень Документації у редакції від 09.04.2021 могли подаватись не пізніше, ніж за чотири дні до 10.05.2021.

Враховуючи те, що позивачем було подано скаргу лише 14.05.2021, суд вважає, що останнім було порушено строки подання такої скарги, передбачені приписами ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі».

Зазначена позиція узгоджується із судовою практикою, зокрема, постановою Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 826/6820/17, у якій суд вказує: «Відповідно, виходячи з положень частини другої етапі 18 Закону, після закінчення такого строку для кожної редакції тендерної документації (тобто - для кожних змін) не підлягають оскарженню положення тендерної документації, до яких зміни не вносились, а скарги (після закінчення цього строку) можуть подаватись лише щодо змін до тендерної документації, внесених замовником.».

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача та вважає спірне рішення від 09.06.2021 №12999-р/пк-пз таким, що прийнято обґрунтовано.

Також суд вважає за необхідне зазначити наступне щодо позовної вимоги про стягнення з державного бюджету України на користь позивача матеріальної шкоди на суму 85 000,00 грн (дев`яносто тисяч гривень).

Статтею 1173 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

За загальним правилом, яке встановлено у частині першій статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків (майнової шкоди) у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У частині другій статті 22 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода виражається у формі збитків. У свою чергу, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Отже, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох елементів цивільного правопорушення: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих елементів має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі ст. 1173 Цивільного кодексу України.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Вказана позивачем сума складається із суми, яку він сплатив за подання скарги до Органу оскарження за процедурою закупівлі третьої особи.

Однак, відповідно до вимог частини другої статті 18 Закону України «Про публічні закупівлі», встановлена імперативна вимога щодо справляння плати за подання скарги до органу оскарження, розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України.

Звернення позивача зі скаргою до Антимонопольного комітету України, є його правом, а не обов`язком. При цьому, внесення позивачем відповідної плати в якості обов`язкового платежу спрямоване на дотримання встановленого Законом порядку подання скарги до органу оскарження.

Тобто, плата за подання скарги не є наслідком у зв`язку з прийняттям спірного рішення, а є умовою для розгляду органом оскарження відповідної скарги і, в даному випадку, необхідність витрат позивача у розмірі 85 000.00 грн була обумовлена волевиявленням позивача оскаржити дії третьої особи.

Також, суд зазначає, що зазначена плата (аналогічно платі за адміністративні послуги) не може бути оцінена як матеріальна шкода у розумінні статті 22 Цивільного кодексу України, так як понесені саме з метою реалізації свого права на оскарження процедури закупівлі, а не у зв`язку з протиправними рішеннями відповідача.

Таким чином, плата за подання скарги до органу оскарження є обов`язковим (нормативно визначеним) платежем для прийняття до розгляду скарг Постійно діючою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель і не є збитками (шкодою) у розумінні статті 22 Цивільного кодексу України та частини 5 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства.

Також суд зазначає, що частиною другою статті 18 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено, що за подання скарги до органу оскарження справляється плата через електронну систему закупівель. Після здійснення оплати скарга автоматично вноситься до реєстру скарг і формується її реєстраційна картка, яка разом із скаргою автоматично оприлюднюється в електронній системі закупівель.

У разі якщо орган оскарження за результатами розгляду скарги приймає рішення про задоволення або часткове задоволення такої скарги, залишає її без розгляду у випадку, якщо замовником відповідно до цього Закону усунуто порушення, зазначені в скарзі, або приймає рішення про припинення розгляду скарги у випадку, якщо замовником відповідно до цього Закону усунуто порушення, зазначені в скарзі, плата за подання скарги повертається суб`єкту оскарження, а в інших випадках - перераховується до Державного бюджету України (частина шоста статті 18 Закону).

Розмір плати за подання скарги, порядок здійснення оплати та її повернення суб`єкту оскарження у випадках, передбачених цією статтею, визначається Кабінетом Міністрів України (частина сьома статті 18 Закону).

Відповідно до частини сьомої статті 18 Закону України «Про публічні закупівлі» Кабінетом Міністрів України ухвалено постанову «Про встановлення розміру плати за подання скарги та затвердження Порядку здійснення плати за подання скарги до органу оскарження через електронну систему закупівель та її повернення суб`єкту оскарження» від 22 квітня 2020 року № 292, пунктом 4 якої визначено державне підприємство «ПРОЗОРРО» (адміністратор електронної системи закупівель), що належить до сфери управління Міністерства економіки, відповідальним за забезпечення отримання плати за подання скарги до органу оскарження через електронну систему закупівель та її повернення суб`єкту оскарження або перерахування до державного бюджету.

Окрім того, зазначено постановою Кабінету Міністрів України затверджено Порядок здійснення плати за подання скарги до органу оскарження через електронну систему закупівель та її повернення суб`єкту оскарження.

Згідно з пунктом 5 Порядку плата за скаргу здійснюється суб`єктом оскарження через електронну систему закупівель одним із таких способів: 1) із застосуванням електронного платіжного засобу; 2) шляхом безготівкового переказу коштів з банківського рахунка суб`єкта оскарження.

В силу пункту 9 Порядку скарга вважається сплаченою з моменту зарахування коштів на окремий рахунок адміністратора.

Відповідно до пункту 12 Порядку адміністратор перераховує плату за подання скарги до державного бюджету протягом двох робочих днів з дня оприлюднення в електронній системі закупівель рішення органу оскарження щодо: 1) відмови в задоволенні скарги; 2) залишення скарги без розгляду в разі, коли: суб`єкт оскарження подав скаргу щодо того самого порушення, у тій самій процедурі закупівлі та з тих самих підстав, що вже були предметом розгляду органу оскарження і щодо яких органом оскарження було прийнято відповідне рішення; скарга не відповідає вимогам частин другої - п`ятої та дев`ятої статті 18 Закону; до дня подання скарги замовником прийнято рішення про відміну тендеру чи визнання його таким, що не відбувся, відміну переговорної процедури закупівлі, крім випадку оскарження будь-якого з таких рішень; 3) припинення розгляду скарги у разі, коли суб`єкт оскарження подав скаргу щодо того самого порушення, у тій самій процедурі закупівлі та з тих самих підстав, що вже були предметом розгляду органу оскарження і щодо яких органом оскарження було прийнято відповідне рішення або скарга не відповідає вимогам частин другої - п`ятої та дев`ятої статті 18 Закону та зазначені обставини були встановлені органом оскарження після прийняття скарги до розгляду.

Згідно пункту 13 Порядку адміністратор перераховує плату за подання скарги суб`єкту оскарження протягом двох робочих днів з дня оприлюднення в електронній системі закупівель рішення органу оскарження щодо: 1) задоволення або часткового задоволення скарги; 2) залишення скарги без розгляду в разі, коли замовником відповідно до Закону усунуто порушення, зазначені в скарзі; 3) припинення розгляду скарги у разі, коли замовником відповідно до Закону усунуто порушення, зазначені в скарзі.

З огляду на визначену чинним законодавством підстави і процедуру повернення плати за подання скарги, а також враховуючи висновок суду щодо відсутності підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення відповідача, - підстави для задоволення позовних вимог і в цій частині - відсутні.

Судом враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захист' на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене в сукупності, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Як наслідок, відсутні підстави для розподілу судових витрат у порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241- 247, 255, 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніжинський дослідно-механічний завод» відмовити.

2. Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніжинський дослідно- механічний завод» (16600, м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 56, )

Відповідач: Антимонопольний комітет України в особі Постійно діючої адміністративної колегії з розгляду скарг про порушення законодавства о сфері публічних закупівель (03035, м. Київ, вул. Митрополита В. Липківського. 45, )

Третя особа: Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» (06150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, )

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко