Справа № 308/10055/22
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2022-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2022 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області, про скасування постанови серія ЕАР №5645613 від 21.07.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Закарпатській області, про скасування постанови серія ЕАР №5645613 від 21.07.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.08.2022 року, вказану позовну заяву залишено без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначались недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі було вказано на те, що відповідно до п.9 розділу V Положення про Департамент патрульної поліції затвердженого наказом Національної поліції 06 листопада 2015 року №73 (у редакції наказу Національної поліції 31 жовтня 2016 року №1114) Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс і згідно зіст.80 ЦК України може виступати від власного імені в суді. Тоді як, Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, якого позивач зазначив як відповідач за даним позовом, не є відповідним органом, на який, зокрема положеннями КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, за відповідні правопорушення.

Окрім того в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, було вказано і на те, що позивач по справі ОСОБА_1 , згідно позовної заяви проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Також зі змісту позовної заяви та матеріалів щодо неї додано (копії постанови, що є предметом оскарження) місцем вчинення адміністративного правопорушення є м. Мукачево вул. Єсеніна. Місцезнаходження Департамент патрульної поліції як юридичної особи є м.Київ. Тоді як, із позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення позивач звертається до Ужгородського міськрайонного осуду Закарпатської області, при цьому не обґрунтовує звернення з даним позовом саме до вказаного суду.

Також, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху було вказано і на те, що до матеріалів позовної заяви додано копію оскаржуваної постанови неналежної якості, текст постанови відтвореній на ксерокопії документа який є нечитабельним.

Також судом було вказано на те, що впорушення вимог ч.3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви, позивачем не додано підтвердження про сплату ним судового збору за подання до суду вказаного позову. Клопотання про звільнення його від сплати судового збору позовна заява не містить.

В ухвалі від 05.08.2022 року , щодо клопотання позивача про витребування доказів, слід зазничити, що відповідно до ч.ч.1,2 ст. 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Так, позивач у клопотанні просить суд витребувати докази, при цьому не вказуючи чи вживалися ним заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

17.08.2022 року від представника позивача по справі ОСОБА_1 , адвоката Лишенко Н.С., на адресу суду надійшла заява про усунення недолів, так, позивачем до суду надістано квитанцію про сплату судового збору, подано позовну заяву в новій редакції. Згідно вказаної позовної заяви відповідачем вказано Департамент патрульної поліції ( 03048, місто Київ, вул. Федора Ернеста, буд.3).

Разом із тим у заяві про усунення недоліків, представник позивача вказує на те, що позивачем долучено до матеріалів справи докази, які підтверджують зареєстроване у встановленому законом порядку місце його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зазначену справу слід передати на розгляд Мукачівському міськрайонному суду Закарпатської області (89600, Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Льва Толстого,

Так, представник позивача щодо підсудності даної справи посилається на пункт 2 ч. 1 ст. 29, ч. 6 ст. 29 КАС України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст. 6 Конвенції. Зокрема вказуючи, на порядок передачі адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого.

При вирішенні питання про відкриття провадження по справі суддею встановлено, що даний позов не підсудний Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області, як адміністративному суду.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України (підсудність справ за вибором позивача), адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до статті 4 частини 1 пункту 9 КАС України, встановлено, що відповідач це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідачем у справі зазначено Департамент патрульної поліції місцезнаходження якого вказано в м.Київ, вул Федора Ернеста, буд.3.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що місцем реєстрації та проживання позивача є АДРЕСА_1 , на вказану обставину звертає увагу і сам позивач.

Відповідно до ч. 2 ст.26 КАС України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Частина 1 ст.2 КАС України визначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.6 ст.4 КАС України)

Згідно з положеннями ст.46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (частини 1 та 2 ст.222 КУпАП).

При цьому, приписами ч.1 ст.13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Відповідно до ч.1 ст.15 «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган Національної поліції - суб`єкт владних повноважень, а не підрозділ Національної поліції або ж особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до Постанови КАС ВС від 26.12.2019 № 724/716/16-а (К/9901/12750/18), у справі про оскарження дій посадової особи, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, за відповідні правопорушення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Отже, працівники органів і підрозділів Національної поліції (поліцейські) при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЗУ «Про Національну поліцію» систему поліції складають: - центральний орган управління поліцією; - територіальні органи поліції. Відповідно до ч. 1, 2ст. 15 ЗУ «Про національну поліцію» територіальні органи поліції як юридичні особи публічного права … Територіальні органи поліції утворює Кабінет Міністрів України…

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» створено Департамент патрульної поліції як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції.

Відповідно до п. 3 розд. І, п. 9 розд. V «Положення про Департамент патрульної поліції» затвердженого Наказом НП України № 73 від 06.11.2015 року (розміщеного на сайті patrol.police.gov.ua) Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції. Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки…, печатку…

Відповідно до структури Департаменту патрульної поліції (розміщеного на сайті patrol.police.gov.ua) до структури входить територіальний підрозділ Управління патрульної поліції в Закарпатській області.

Таким чином, відповідно до п.9 розділу V Положення про Департамент патрульної поліції затвердженого наказом Національної поліції 06 листопада 2015 року №73 (у редакції наказу Національної поліції 31 жовтня 2016 року №1114) Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс і згідно зіст.80 ЦК України може виступати від власного імені в суді.

З огляду на викладене структурний підрозділ Національної поліції, в якому проходить службу поліцейський, і який не є юридичною особою, не може виступати відповідачем у справі за адміністративним позовом, і належним відповідачем може бути лише орган Національної поліції, від імені якого діяв співробітник поліції, і який є юридичною особою.

Кабацій В.І., оскаржуючи постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, вказав відповідачем Департамент патрульної поліції.

Згідно інформації, яка розміщена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Департамент патрульної поліції знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3. Дані про відокремлені підрозділи юридичної особи (Департаменту патрульної поліції) відсутні.

Частина 1 статті 7 КАС України передбачає, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішеннях, пов`язаних із застосуванням статті 6 Конвенції, вказує, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…). З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Повноваження складу суду належить сприймати і як компетентність у розумінні наявності права на розгляд у суді відповідно до предмета спору, вирішення справ судом певної інстанції та судом, який має повноваження на розгляд справ у межах територіальної юрисдикції, визначеної КАС України, що забезпечує право на розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 171 ч.5 КАС України, яка регулює питання відкриття провадження у справі, передбачено, що в разі встановлення судом того, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленомуст.29 КАС України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Зі змісту ч. 8 ст. 29 КАС України вбачається, що передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

За таких обставин, оскільки позивач зареєстрований в м. Мукачево, що територіально відноситься до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, відповідач по справі - Департамент патрульної поліції, знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, тому належним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на даний спір, та який відповідно до законодавства уповноважений здійснювати розгляд даної справи є Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області, оскільки позивач має зареєстроване місце проживання на території Мукачівського району, що створює зручні умови для захисту його інтересів в суді, за місцем його проживання.

Тому з метою дотримання правил територіальної підсудності, суддя вважає за необхідне направити матеріали справи за підсудністю до зазначеного суду.

Керуючись ст.ст. 20, 25,26, 29, 30, 243, 248, 259, 293-295 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали адміністративної справи №308/10055/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області, про скасування постанови серія ЕАР №5645613 від 21.07.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - передати на розгляд за підсудністю до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.

Копію ухвали направити позивачу для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош