Справа № 140/312/22
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Лозовського О.А.

19 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/312/22 пров. № А/857/7331/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Глушка І.В., Улицького В.З.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2022 року у справі № 140/312/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

10.01.2022р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області в якому просив суд:

- визнати протиправними дії щодо не нарахування та невиплати всіх видів грошового забезпечення, в т. ч. посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, відпускних, матеріальної допомоги під час проходження служби з 01.01.2018р., визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно п.4 Постанови Кабінету Міністрів України №706-2017 на відповідні коефіцієнти, встановлення календарної вислуги років; зобов`язання здійснити зарахування до календарної вислуги років період навчання у вищому навчальному закладі відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції який затверджений Наказом Міністерством Фінансів України №616 від 10.07.2016р., який затверджений в Міністерстві Юстиції України 16.08.2016р. №32380, та Інструкції «Про порядок обчислення стажу служби та виплати винагороди за вислугу років особам начальницького складу податкової міліції, державної податкової служби України», затвердженої наказом ДПА України №313 від 15.05.2008р., затвердженого в Міністерстві Юстиції України 25.06.2008р. №353/15244

- здійснити перерахунок і виплату грошового забезпечення в т.ч. посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавку за вислугу років, за роботу в умовах режимних обмежень, усіх щомісячних одноразових додаткових видів грошового забезпечення, матеріальної допомоги , виходячи з посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначеним шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01.01.2018р. у 2018 році, на 01.01.2019р. у 2019 році, на 01.01.2020р. у 2020 році та на 01.01.2021р. у 2021 році на відповідні тарифні коофіцієнти згідно із п.4 Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням раніше виплаченого та перерахунок і виплату вихідної допомоги при звільненні з урахуванням виплаченої.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01.04.2022р. позов задоволено частково.

Суд визнав протиправними дії Головного управління ДФС у Волинській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 всіх видів грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за спеціальним званням, усіх щомісячних одноразових додаткових видів грошового забезпечення) за період проходження служби з 01.01.2020р. - 25.11.2021 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018р., та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017р. № 704.

Крім того, суд зобов`язав Головне управління ДФС у Волинській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за спеціальним званням, усіх щомісячних одноразових додаткових видів грошового забезпечення) за період проходження служби з 01.01.2020р. - 25.11.2021р. з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020р. (у 2020 році) та розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, встановленого законом на 01.01.2021р. (у 2021 році), та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017р. № 704, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01.04.2022р.. скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного розгляду є висновки суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання дій пенсійного органу протиправними та зарахування до календарної вислуги років позивача періоду навчання у вищому навчальному закладі відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції який затверджений Наказом Міністерства Фінансів України №616 від 10.07.2016р., затвердженого в Міністерстві Юстиції України 16.08.2016р. №32380, та Інструкції «Про порядок обчислення стажу служби та виплати винагороди за вислугу років особам начальницького складу податкової міліції, державної податкової служби України», затвердженої наказом Державної Податкової адміністрації України №313 від 15.05.2008р., затвердженого в Міністерстві Юстиції України 25.06.2008р. №353/15244 та період проходження служби в АТО-ООС та здійснити перерахунок і виплату грошового забезпечення в т.ч. посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавку за вислугу років, за роботу в умовах режимних обмежень, усіх щомісячних одноразових додаткових видів грошового забезпечення, матеріальної допомоги , виходячи з посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначеним шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01.01.2018р. у 2018 році, на 01.01.2019р. у 2019 році, на 01.01.2020р. у 2020 році та на 01.01.2021р. у 2021 році на відповідні тарифні коофіцієнти згідно із п.4 Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням раніше виплаченого та перерахунок і виплату вихідної допомоги при звільненні з урахуванням виплаченої суми.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 19.12.2000р. - 25.11.2021р. проходив службу в органах податкової міліції Головного управління ДФС у Волинській області.

25.06.2021р. ОСОБА_2 звернувся із заявою до Головного Управління ДФС у Волинській області, в якій просив: зарахувати період навчання у цивільному вищому навчальному закладі (Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого) до вислуги років начальницькому складу податкової міліції, яка враховується при виплаті відсоткової надбавки за вислугу років, встановленні тривалості відпустки, а також для призначення пенсії, із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби, встановивши, станом на 03.07.2020р. вислугу років служби в податковій міліції, яка враховується при виплаті відсоткової надбавки за вислугу років, встановленні тривалості відпустки, а також для призначення пенсії -20 років. З 03.07.2020р. здійснити перерахунок та виплату надбавки за вислугу років та перерахунок тривалості відпустки, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08 2017р. № 704.

У вказаній заяві позивач також просив у випадку відмови у зарахуванні періоду навчання у цивільному вищому навчальному закладі (Волинському Державному університеті ім.Лесі Українки) до вислуги років начальницькому складу податкової міліції, яка враховується при виплаті відсоткової надбавки за вислугу років, встановленні тривалості відпустки, а також для призначення пенсії із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби та встановленні, станом на 03.07.2020р. вислуги років служби в податковій міліції, яка враховується при виплаті відсоткової надбавки за вислугу років, встановленні тривалості відпустки, а також для призначення пенсії -20 років 00 місяців 00 днів, а також у здійсненні перерахунку і виплаті надбавки за вислугу років та перерахунку тривалості відпустки, повідомити про причини вказаної відмови з посиланням на відповідні норми законодавства, регламентуючого нарахування вислуги років служби особам начальницького складу податкової міліції, нарахування (виплату) їм заробітної плати (надбавки за вислугу років), встановлення тривалості їх відпустки, а також порядок призначення їм пенсії. (а.с.20)

19.07.2021р. відповідач Головне управління ДФС у Волинській області листом № 194/О/03-97-10-10 вказану заяву ОСОБА_1 залишив без задоволення, у зв`язку з тим, що час навчання у цивільному навчальному закладі зараховується до календарної вислуги років додатково і саме при вирішенні питання про призначення пенсії.

Крім того, пенсійний зазначив, що нарахування надбавки за вислугу років здійснюється за періоди несення служби на атестованих посадах, пов`язаних із присвоєнням військового та/або спеціального звання.

17.11.2021р. Наказом Головного управління ДФС у Волинській області №186-о «Про звільнення» полковника податкової міліції ОСОБА_1 звільнено з посади та з органів податкової міліції в запас Збройних Сил України за п.64 «г» (через скорочення штатів) з посади начальника оперативного відділу управління боротьби з фінансовими злочинами Головного Управління ДФС у Волинській області з 25.11.2021р.

Вислуга років позивача на день звільнення в календарному обчисленні складає 21 рік 09 місяців 26 днів.

ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно абз.13 п.«а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у ч.2 ст.17 цього Закону.

ч.2 ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Отже, визначальною умовою для застосування наведеного законодавчого припису є присвоєння особі офіцерського (спеціального) звання у зв`язку з закінченням відповідного навчального закладу.

Аналіз наведених вище норм права дає підстави вважати, що до вислуги років особам, звільненим з військової служби, при призначенні пенсій на умовах Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік за шість місяців.

Вказаний п`ятирічний термін стосується розрахунку зарахування періоду навчання до вислуги років особам, які мають право на таке зарахування, а не до умов набуття права на вислугу років.

Тобто, відповідним особам додатково зараховується час навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду виходячи із такого розрахунку, а саме: до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Із матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 отримав диплом Волинського державного університету імені Лесі Українки від 30.06.1999р. за спеціальністю «українська мова і література та народознавство» та здобув кваліфікацію «філолога, викладача української мови і літератури та народознавства».

Із відомостей зазначених у даному дипломі видно, що у зв`язку з закінченням цього навчального закладу позивачу не присвоювалось офіцерське (спеціальне) звання. Спеціальне звання останній отримав лише після прийняття на службу в податкову міліцію, тобто 19.12.2000р.

Аналогічна правова позиція щодо подібних спірних правовідносин викладена у постановах Верховного Суду від 16.06.2021р у справі №819/374/18, від 27.06.2018р. у справі № 817/1269/16 та від 10.05.2019р у справі № 823/1330/16..

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що навчання у цивільному вищому навчальному закладі Волинському державному Університеті імені Лесі України не може вважатись проходженням служби в податковій міліції, оскільки за цей період останньому не було присвоєне офіцерське (спеціальне) звання, а тому відсутні підстави для задоволення позову в частині визнання дій пенсійного органу протиправними та зобов`язання зарахувати період навчання до стажу службу для здійснення перерахунку та виплати вихідної допомоги при звільненні.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

В ст.242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2022 року у справі № 140/312/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді І. В. Глушко
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 19.08.2022р.