Справа № 368/499/22
Суддя: Іванюта Т. Є.
Дата ухвалення: 2022-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 368/499/22
Рішення

Іменем України

"23" серпня 2022 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кагарлику адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до поліцейського СРПП №2 Обухівського РУП старшого сержанта поліції Обозового Сергія Станіславовича (м.Миронівка, вул. Лермонтова,20) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

встановив :

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 09.06.2022 близько 18:00 він рухався у місті Миронівка по вулиці Красилівська на автомобілі HUNDAI SANTAFE державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом державний номерний знак НОМЕР_2 зі швидкістю не більше 50 км/год та його наздогнав і зупинив патрульний автомобіль. Старший сержант поліції ОСОБА_2 попросив його надати посвідчення водія, реєстраційні документи на автомобіль та причеп. Ознайомившись з вказаними документами, він також попрохав надати поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Оскільки станом на час перевірки страховий поліс на причеп був відсутній, було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 609509, якою застосував адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425, 00 гри на підставі ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зазначивши при цьому, що було порушено п.п. 2.1 Б та 2.1 Ґ Правил дорожнього руху.

Вказану постанову позивач, вважає такою, що порушує його права, а тому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не в автоматичному режимі та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В судове засідання позивач не з`явився, просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи. Причину неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 09.06.2022 близько 18:00 ОСОБА_1 рухався у місті Миронівка по вулиці Красилівська на автомобілі HUNDAI SANTAFE державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом державний номерний знак НОМЕР_2 зі швидкістю не більше 50 км/год та його наздогнав і зупинив патрульний автомобіль. Старший сержант поліції Обозовий С.С. попросив ОСОБА_1 надати посвідчення водія, реєстраційні документи на автомобіль та причеп. Ознайомившись з вказаними документами, він також попрохав надати поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Оскільки станом на час перевірки страховий поліс на причеп був відсутній, було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 609509, якою застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425, 00 гри на підставі ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зазначивши при цьому, що було порушено п.п. 2.1 Б та 2.1 Ґ Правил дорожнього руху.

Відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний, засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних- засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення, штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно положень статті 222 вказаного Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: серед інших про порушення правил користування засобами транспорту (частини перша статті 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні: правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Положеннями статті 21 закону України «Про обов`язкове, страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті, на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою, організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод (абзац другий пункту 21.2 статті 21 Закону).

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу (пункт 21.3 статті 21 Закону).

Згідно підпункту «ґ» пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України повинні, мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.4 зазначених Правил на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що контроль за наявністю полісів (договорів) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватися відповідними підрозділами Національної поліції лише з визначених законодавством підстав при складанні протоколів щодо порушень правил, дорожнього руху та/або при оформленні, матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Відповідно до частини першої статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до положень частини другої статті 70, частини першої та другої статті 71 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Кожна. сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим відповідно до принципу змагальності позивач зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП.

Візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, однак як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення серії БАВ № 609509 від 09.06.2022, протокол про адміністративне правопорушення поліцейським не складався.

В постанові необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник чи висловлених останнім доводів.

Згідно з п. 21.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко вказано: контроль за наявністю договорів, обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Інших причин складення протоколу про відсутність полісу автоцивілки у поліції немає.

Отже є лише два випадки, коли поліцейський може перевірити поліс автоцивілки та виписати протокол за його відсутність:

- при складанні протоколу щодо порушень правил дорожнього руху;

- при оформленні дорожньо-транспортної пригоди.

Тобто, якщо водій нічого не порушив і на нього не складається протокол то штрафувати його за відсутність полісу страхування поліцейський не має права.

Таким чином, обов`язок водія пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки поліс страхування виникає лише у випадках складання відносно даного водія протоколу про вчинення адміністративного правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху або при оформленні ДТП.

З наведеного можна дійти висновку, що чинним законодавство встановлено вичерпний перелік підстав для перевірки страхового полісу працівниками органу Національної поліції України.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27 квітня 2017року, справа К/800/13938/17.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку встановлених законом.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративне правопорушення та загальних норм Конституції України, Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З урахуванням рішення ЄСПД у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелія проти Росії» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Важливою для України з точки зору конкретизації положень щодо презумпції невинуватості є правозастосовна практика Європейського суду з прав людини, яка в нашій державі є джерелом права та має вищу, порівняно з національним законодавством, юридичну силу. У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія "Вестберга таксі Актіеболаг" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що "...адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень".

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Лелас проти Хорватії", пункт 74).

Відповідно до ч. 88 ст.160 КАСУ повідомляю, що судовий збір за подачу позовної заяви не сплачується відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП, відповідно до якої особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення звільняється від сплати державного мита.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та п. 2 розділу IV Інструкції № 376 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.?

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАСУ за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови та за наявності підстав скасовує постанову по справі про адміністративне правопорушення і закриває справу, та виносить рішення щодо скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення і закриття справи.

Виходячи із зазначеного вище, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не в автоматичному режимі від 09.06.2022 р. серія БАВ № 609509 підлягає скасуванню, а відповідна справа закриттю.

Згідно ст.18 Закону Поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського поважати і не порушувати прав і свобод людини.

У наведених положеннях Конституції України, ЗУ «Про національну поліцію» та Кодексу про адміністративні правопорушення визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду повноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про пактику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

А тому, вимоги позивача суд вважає правомірними, постанова від 09.06.2022 року БАВ №609509 підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Враховуючи виклакдене, керуючись ст. 243,244, 245, 246, 250 КАС України, суд,-

постановив :

Позов задоволити.

Скасувати постанову від 09.06.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 609509 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у розмірі 425, 00 грн, складену і винесену поліцейським СРПП ВП № 2 Обухівського РУП старшим сержантом поліції Обозовим Сергієм Станіславовичем за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Рішення може бути оскаржена до Шостого Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів.

Повний текст рішення виготовлено 23.08.2022 року.

Суддя: Т.Є. Іванюта.