Справа № 640/15099/21
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2022 року м. Київ № 640/15099/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у Київській області (відокремленого підрозділу)
доПриватного підприємства «СП Завод Пластмас»
простягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Київській області (відокремлений підрозділ) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «СП Завод Пластмас», з вимогами про стягнення податкового боргу у розмірі 2 676 328,52 грн з розрахункових рахунків платника податку у банках та за рахунок готівки.

02.06.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Копія цієї ухвали із визначенням строку для надання відзиву на позов була направлена відповідачу засобами потового зв`язку, однак кореспонденція суду повернулась неврученою з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Тобто, поштове відправлення не вручено адресату з незалежних від суду причин. З огляду на зазначене та враховуючи положення ч.6 ст.251 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала Окружного адміністративного суду міста Києві від 02.06.2021 вважається такою, що вручена позивачу.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала суду від 02.06.2021 року, у відповідності до положень Закону України «Про доступ до судових рішень», оприлюднена 07.06.2021.

Своїм правом на надання відзиву на позов відповідач не скористався, заяв/клопотань суду не направляв.

На підставі наявних у справі доказів судом встановлено таке.

Заборгованість, що визначена контролюючим органом у позовній заяві на загальну суму 2 676 328,52 грн утворилась у зв`язку з несплатою у визначені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) строки зобов`язань по сплаті орендної плати з юридичних осіб та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Так, відповідачем самостійно визначені такі зобов`язання у деклараціях з орендної плати з юридичних осіб:

- № від 19.08.2020 за липень 2020 року у розмірі 81218,69 грн;

- № від 18.09.2020 за серпень 2020 року у розмірі 237343,60 грн;

- № від 20.10.2020 за вересень 2020 року у розмірі 237343,60 грн;,

- № від 20.11.2020 за жовтень 2020 року у розмірі 237343,60 грн;

- № від 21.12.2020 за листопад 2020 року у розмірі 237343,60 грн;

- № від 20.01.2021 за грудень 2020 року у розмірі 237343,60 грн;.

Відповідачем самостійно визначені зобов`язання у деклараціях з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки:

- № від 20.02.2020 у розмірі 1359005,49 грн,

- № від 06.05.2020 у розмірі 1359005,49 грн, зобов`язання, що уточнюється до збільшення - 1245755,02 грн, зобов`язання, що уточнюється до зменшення - 113250,47 грн.

В силу положень, закріплених в п.54.1 ст.54 ПК України така сума грошового зобов`язання вважається узгодженою.

Також, за відповідачем рахується заборгованість з орендної плати з юридичних осіб у зв`язку з несплатою грошових зобов`язань, визначених податковим повідомленням-рішенням № від 04.09.2020 у розмірі 1020,00 грн.

Крім того, за відповідачем рахується заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у зв`язку з несплатою грошових зобов`язань, визначених податковим повідомленням-рішенням №7520/0413 від 17.12.2020 у розмірі 70260,46 грн.

Наведені податкові повідомлення-рішення з дотриманням вимог ст.42 та п.58.2 ст.58 ПК України надіслано на юридичну адресу платника податків, однак, повернулось не врученим з відповідною відміткою поштового відділення. Згідно з п.58.3 ст.58 ПК України таке податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до викладених у п.п.56.17.1, п.п.56.17.5 п.56.17 ст.56 ПК України податкове повідомлення-рішення на день звернення контролюючого органу до суду із цим позовом є узгодженим.

Також, на підставі п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України, відповідачу була нарахована пеня з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 1501,51 грн.

Загальна сума заборгованості, що рахується за платником податків у сумі 2 676 328,52 грн підтверджується даними інтегрованих карток платника податків.

Згідно із визначенням, наведеним в п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Так, згідно п.31.1 ст.31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

З дотриманням порядку та строків, визначених у ст.59 ПК України, на юридичну адресу відповідача направлена податкова вимога №1424-52 від 15.01.2020 (отримана представником відповідача 21.03.2020).

При цьому, у відповідності до п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Пунктом 87.1 статті 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно пунктів 95.1 - 95.3 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п.95.4 статті 95 ПК України).

Норми п.95.4 ст.95 ПК України передбачено, що стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Таким нормативно-правовим актом є "Порядок стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1244, який визначає механізм стягнення готівки, належної платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу.

Суть спору полягає в правомірності заявлених вимог щодо стягнення грошових коштів, що перебувають на рахунках підприємства, а також готівкових коштів у рахунок погашення податкового боргу.

В той же час, норми п.95.4 ст.95 ПК України та постанови Кабінету Міністрів України №1244 не ставлять у залежність можливість задоволення позову про стягнення коштів з рахунків платника, або готівкових коштів в рахунок погашення податкового боргу з самим фізичним існуванням таких коштів.

Вказана позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 05.11.2019 у справі № 808/2619/16, від 28.05.2019 у справі № 808/2916/16.

На підставі наявних у справі доказів та їх оцінки під час розгляду справи в порядку спрощеного провадження, суд приходить до висновку про доведеність контролюючим органом підстав виникнення податкової заборгованості, наявність боргу у визначеному ним розмірі, а також дотримання встановленої законодавством процедури, що передує стягненню податкового боргу в судовому порядку, що дає суду підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 3, 5-11, 19, 73-77, 79, 90, 263, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Київській області (відокремленого підрозділу) (, юридична адреса: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а) задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «СП Завод Пластмас» (, юридична адреса: 02088, м.Київ, вул. Промислова, 10) суму податкового боргу по сплаті орендної плати з юридичних осіб та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у загальному розмірі 2 676 328,52 грн (два мільйони шістсот сімдесят шість тисяч триста двадцять вісім гривень 52 коп), шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих Приватне підприємства «СП Завод Пластмас», та за рахунок готівки, а саме:

- орендної плати з юридичних осіб у розмірі 1 271 956,69 грн;

- податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 1 404 371,83 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному статтями 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 30 днів з моменту складення повного тексту.

Суддя Н.А. Добрівська