Справа № 159/2151/22
Суддя: Шергіна Ю. О.
Дата ухвалення: 2022-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/2151/22
Провадження № 2-а/159/56/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2022 рокум.Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Шергіної Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Шокот С.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі ДПП Національної поліції України відповідач 1), Управління патрульної поліції в Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі УПП у Волинській області, відповідач 2), в якому просить скасувати постанову серії ЕАО № 5424160 від 28.05.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що 28.05.2022 відносно нього інспектором 4 роти 2 батальйону відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області лейтенантом поліції Петруком Ю.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серії ЕАО № 5424160), передбачене частиною другою статті 122 КУпАП. Позивач вважає, що дії поліцейського, який виніс оскаржувану постанову, не відповідають встановленим законом вимогам. Зокрема, інспектор який фіксував правопорушення, не зафіксував коли саме транспортний засіб перетнув лінію перехрестя, бо знімав на камеру лише світлофор і центр перехрестя. Враховуючи, що на час наближення до перехрестя жоден сигнал світлофора не світився, позивач не міг передбачити, який саме сигнал загориться після «жовтого». Дотримуючись вимог пункту 8.11 ПДР він змушений був продовжити рух, оскільки не міг вчасно зупинитись, не виїжджаючи на перехрестя, навіть застосувати екстрене гальмування перед перехрестям. Крім того, зазначає, що світлофор був несправним. А тому позивач вважає, що УПП у Волинській області, при винесенні постанови не враховано пункту12.9 г ПДР України, за яким водієві забороняється різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді).

Також, постанова не містить посилань на докази вчинення правопорушення, зокремане було допитано свідків, не враховано пояснення позивача.

На підставі викладеного, позивач вважає, що постанова серії ЕАО № 5424160 від 28.05.2022 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП підлягає скасуванню.

Стислий виклад заяв (клопотань) учасників справи.

Представник відповідача - 1 ДПП Національної поліції України Моніч Т.М. подала відзив на позовну заяву, в якому остання просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вказує на те, що поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням вимог чинного законодавства. Зазначає, що оскільки було виявлено правопорушення вчинене ОСОБА_1 , поліцейським було застосовано превентивні заходи передбачені статтями 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію», з чітким поінформуванням водія про конкретну причину зупинення транспортного засобу (порушення пункту 8.7.3 «ґ»Правил дорожнього руху). Порушник ОСОБА_2 факт вчинення правопорушення не визнав, однак порушення зафіксовано на відео, автомобільний реєстратор. На підставі викладеного просив в задоволенні позову відмовити.

Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла до суду 07.06.2022.

09.06.2022 відкрито провадження у справі з викликом сторін.

Розгляд справи відкладався з підстав визначених частиною другою статті 205 КАС України.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Позивачем подано до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Відповідачі в судове не з`явились, клопотання про розгляд справи у відсутності їх представників не подали, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень частини четвертої статті 229 КАС України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

28.05.2022 інспектором 4 роти 2 батальйону відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області лейтенантом поліції Петруком Ю.В (далі поліцейський) винесено постанову серії ЕАО № 5424160 по справі про адміністративне правопорушення за частиною другою статті 122 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 грн, в якій зазначено, що останній, керуючи транспортним засобом автомобілем «FIAT IVEKO», державний номерний знак НОМЕР_1 , проїхав на жовтий заборонений сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3 «ґ»ПДР.

Позивач вказує на незаконність винесеної постанови та її необґрунтованість.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов підлягає задоволенню з таких мотивів та підстав.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП України, основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно і статтями 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 8.7.3 ПДР встановлено, що сигнали світлофора мають такі значення: зелений дозволяє рух; зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до вимог пункту 8.7.3 «ґ» ПДР, жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Надаючи оцінку належності і допустимості наданим відповідачем в якості доказу відео-файлам: «2115_1», «» та «», які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диску, позначеному написом «Диск з відеозаписом з місця вчинення та місця розгляду справи по адмінправопорушення вчинене ОСОБА_1 за частиною другою статті 122 КУпАП», судом відзначається, що зазначені файли містять записи з нагрудного відеореєстратора працівника поліції та відеореєстратора поліцейського автомобіля, на яких (записах) зафіксована процедура оформлення адміністративного правопорушення та вказані відеозаписи не містять безпосередньої фіксації дій водія ОСОБА_1 , під час керування останнім транспортним засобом, які б вказували на порушення ним пункту 8.7.3 (ґ) ПДР та містили б ознаки адміністративного правопорушення, виявлення яких відповідачем стало підставою винесення оскаржуваної постанови. Крім того, дані відеозаписи не спростовують доводи позивача щодо дотримання ним вимог пункту 8.11 ПДР України, оскільки на них безпосередньо не зафіксовано факту проїзду перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора.

На підставі переглянутих зазначених вище доказів, у вигляді відеофайлів, суд вважає, що дані відеозаписи, за відсутності фіксації на них події адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , не обґрунтовують обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме: не є даними, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа інспектор 4 роти 2 батальйону відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області лейтенант поліції Петрук Ю.В. встановив порушення вимог пункту 8.7.3 «ґ» ПДР та прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП.

Позивач заперечує допущення ним порушення правил проїзду перехресть, на заборонений сигнал світлофора.

Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Беручи до уваги принцип невинуватості особи, закріплений у Конвенції та Конституції України, та обов`язок суб`єкта владних повноважень доводити правомірність прийнятих ним рішень, закріплений у КАС України, суд констатує, що відповідачі жодним чином не довели правомірності оскаржуваної постанови, а тому у суду відсутні підстави вважати, що позивачем дійсно було вчинено адміністративне правопорушення внаслідок недотримання ПДР.

В свою чергу, згідно із пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Виходячи зі змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабар до проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що пункт 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Отже, на підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням статті 6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

На думку суду, відповідачі не довели факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення за частиною другою статті 122 КУпАП.

Щодо судових витрат.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, відповідно до вимог статті 139 КАС України з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 5-9, 19, 72, 77, 90, 132, 139, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі статей 7, 9, 122, 245, 251, 280 КУпАП, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови - задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5424160 від 28 травня 2022 року.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень в користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач-1 - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, адреса місцезнаходження: 03048, Київська область, місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3/2, .

Відповідач-2 - Управління патрульної поліції в Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, адреса місцезнаходження: 43021, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Залізнична, будинок 15.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 19 серпня 2022 року.

Суддя Ковельського

міськрайонного суду Юлія ШЕРГІНА