Справа № 444/1165/22
Суддя: Мікула В. Є.
Дата ухвалення: 2022-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/1165/22
Провадження № 2-а/444/20/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2022 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Садова І. З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовква Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 171250 від 05.06.2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління національної поліції у Львівській області, у якому просить поновити йому строк для оскарження постанови, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 171250 від 05.06.2022 року, яка складена поліцейським інспектором СРПП № 2 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області Малоїд Тарасом Ігоровичем, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн., а справу відносно нього закрити.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що він не керував транспортним засобом марки «Ford», модель «Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 05 червня 2022 року, як наслідок, не будучи водієм, не міг порушувати Правил дорожнього руху.

Ствердив, що на скільки йому відомо, транспортним засобом керував його брат, ОСОБА_2 , однак брат стверджував, що покажчик повороту вмикав, коли здійснюв повороти, в той же час працівниками поліції затриманий не був.

Яким чином та на підставі чого працівники поліції прийшли до переконання, що саме він, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом та відповідно перед поворотом не надав сигналу світлового показника повороту відповідного напрямку йому невідомо.

Щодо строку на оскарження постанови, то зазначає, що копію такої ним не було отримано в день її винесення, що вбачається із змісту самої постанови (пункт 9 постанови).

Така була надіслана рекомендованим листом вих. № 3409 від 06.06.2022 року.

Лише 10.06.2022 року року він зміг отримати оскаржувану постанову і ознайомитися із такою. А тому звертаючись в суд із позовом 20.06.2022 року, вважає, що ним пропущено строк для оскарження постанови із поважних причин.

З метою забезпечення його гарантій, свобод і інтересів як особи і громадянина, просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити.

Також представник позивача, адвокат Козакевич Ростислав Васильович, подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Зазначив, що позовні вимоги підтримує з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача Головного управління національної поліції у Львівській області у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Від них на адресу суду не надходило жодних клопотань, заяв, відзиву на позовну заяву.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача, яким подано заяву про розгляд справи у його відсутності та за відсутності представника відповідача, зважаючи на їх належне повідомлення про дату, час та місце судового засідання.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали, з`ясувавши всі обставини, суд приходить до наступного висновку.

Щодо строку на оскарження постанови, то суд враховує, що згідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Судом встановлено, що копію оскаржуваної постанови позивачем не було отримано в день її винесення, що вбачається із змісту самої постанови (пункт 9 постанови).

Як вбачається із змісту постанови, така була надіслана ОСОБА_1 рекомендованим листом за вихідним номером 3409 від 06.06.2022 року.

З інформації із сайту ПАТ «Укрпошта» щодо статусу поштового відстеження № 924 вбачається, що відправлення вручене 17.06.2022 року, хоча позивач вказав в позовній заяві, що ще 10.06.2022 року зазначений вище конверт із копією постанови серії БАВ № 171250 від 05.06.2022 року був вручений його рідному братові, ОСОБА_2 , який цього ж дня, однак у вечірній час дану постанову показав йому.

Тобто копію оскаржуваної постанови позивачем було отримано 10.06.2022 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 123 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Як наслідок враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк для оскарження постанови з поважних причин, а тому позивачу необхідно поновити строк для оскарження постанови від 05.06.2022 року.

Судом встановлено, що 05 червня 2022 року о 01 год. 20 хв. поліцейським інспектором СРПП № 2 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області Малоїд Тарасом Ігоровичем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 171250, згідно якої ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Ford», модель «Focus», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 05.06.2022 року о 00 год. 00 хв. в селі Стара Скварява, вулиця Шевченка, 3, перед поворотом, не надав сигналу світлового показника повороту відповідного напрямку, чим порушив вимоги п. 9.2 б Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно пункту 9.2 б Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Чинне законодавство, в тому числі й ПДР, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом».

Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

За п. 1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.74, (далі за текстом - Конвенція про дорожній рух) «Кожний транспортний засіб чи склад транспортним засобів, які знаходяться в русі, повинні мати водія».

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Із позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом.

Матеріали справи не містять жодних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відповідно відсутні докази того, що ОСОБА_1 було порушено вимоги пункту 9.2 б Правил дорожнього руху.

Згідно абзацу 1, 2 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стороною відповідача не подано жодних доказів на підтвердження правомірності та законності оскаржуваної постанови, в тому числі і можливих відеозаписів.

В той же час суд наголошує, що з урахування положень статті 71 КАС України обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. А отже, обов`язок відповідача доказування правомірності винесеного ним рішення не слід розуміти, як те, що позивач повністю звільнений від обов`язку доказування своїх вимог.

Наведене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 по справі № 536/583/17 та від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17.

Тобто неподання доказів стороною відповідача, не звільняє від обов`язку доказування позовних вимог сторону позивача.

Як наслідок суд всебічно аналізує докази, подані позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог.

Сама по собі постанова, яка оскаржується позивачем, не може бути єдиним доказом на підтвердження вини позивача у порушенні пункту 9.2 б Правил дорожнього руху, як наслідок вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Факт відсутності будь-яких доказів підтверджується і викладеним у постанові, оскільки у графі «до постанови додаються» відсутня вказівка на будь-які докази.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; -чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, згідно до вимог частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди зобов`язані перевірити оскаржене рішення на предмет прийняття його на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на яке спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно.

Ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи встановлені судом обставини, відсутність будь-яких доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та того, що перед повором він не увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, виходячи із наданих ст. 245 КАС України суду повноважень при прийнятті рішення та беручи до уваги положення ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справу відносно ОСОБА_1 закриттю.

Задоволення позовних вимог позивача буде найбільш доцільним способом захисту порушеного права позивача.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ч. 4 ст. 229, 241, 245, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 171250 від 05.06.2022 року, яка складена поліцейським інспектором СРПП № 2 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області Малоїд Тарасом Ігоровичем.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 171250 від 05.06.2022 року, яка складена поліцейським інспектором СРПП № 2 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області Малоїд Тарасом Ігоровичем, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп.- закрити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживаа за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, юридична адреса: 79007, місто Львів, площа Генерала Григоренка, 3, .

Повне рішення складено 16 серпня 2022 року.

Суддя В. Є. Мікула