Справа № 140/442/22
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

22 серпня 2022 року ЛуцькСправа № 140/442/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - ГУ НП у Волинській області, відповідач), відповідно до якого просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Волинській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні;

2) стягнути з Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 20 березня 2021 року по 07 жовтня 2021 року, виходячи з грошового забезпечення ОСОБА_1 за останні два місяці роботи перед звільненням у 2021 році.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 18 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою від 29 липня 2022 року суд залишив позовну заяву без руху.

12 серпня 2022 року від позивача на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху надійшла заява про поновлення строку звернення до суду. Заява обґрунтована тим, що при подачі позову до суду керувався частиною першою статті 233 КзПП України, де передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Разом з тим у частині другій цієї статті зазначено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Вирішуючи заяву позивача про поновлення позивачу пропущеного строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без розгляду з таких мотивів та підстав.

Наказом №81 о/с від 19 березня 2021 року підполковника поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 2 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (через хворобу).

З листа Головного управління Національної поліції у Волинській області від 02 листопада 2021 року №1681/05/29/2021 вбачається, що кошти на виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 надійшли на рахунок ГУ НП у Волинській області 05 жовтня 2021 року, а виплата проведена 07 жовтня 2021 року шляхом зарахування коштів на картковий рахунок у ПАТ КБ «Приватбанк».

Позивач вважає, що оскільки у день звільнення зі служби в поліції відповідачем не виплачено позивачу всіх належних сум, то відповідно до статті 117 Кодексу законів про працю України він має право на виплату середнього заробітку за весь період затримки такого розрахунку - з 20 березня 2021 року по 07 жовтня 2021 року, у зв`язку із чим звернувся до суду з цим позовом.

З позовною заявою позивач звернувся до суду 10 січня 2022 року (згідно з відбитком поштового штемпеля на поштовому конверті).

Статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлені строки звернення до адміністративного суду.

Так, частинами першою та другою цієї ж статті передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи згаданим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Приписами частини п`ятої статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 КАС України.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі №240/532/20 та від 07 липня 2021 року у справі №500/2253/20.

Поряд з тим, Конституційний Суд України у рішенні від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 згаданого Кодексу роз`яснив, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Як уже встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, остаточний розрахунок при звільненні з позивачем проведено 07 жовтня 2021 року, а до суду з позовом останній звернувся 10 січня 2022 року.

З урахуванням встановлених обставин, доводів позивача щодо дати остаточного розрахунку при звільненні та правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 11 лютого 2021 року у справі №240/532/20 та від 07 липня 2021 року у справі №500/2253/20, зважаючи на приписи норми частини п`ятої статті 242 КАС України, суд дійшов висновку про те, що позивач пропустив встановлений процесуальним законом місячний строк звернення до суду.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення позивачу пропущеного строку звернення до суду, оскільки такий ним пропущений, а тому у задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду необхідно відмовити повністю, а позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Керуючись пунктом 7 частини першої статті 240, статтями 122, 123, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення середнього заробітку залишити без розгляду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Ф. А. Волдінер