Справа № 140/5526/22
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

22 серпня 2022 року ЛуцькСправа № 140/5526/22
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування постанови та рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2022 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про придатність ОСОБА_1 до проходження військової служби, оформленої довідкою військово-лікарської комісії від 18 травня 2022 року; визнання непридатним до військової служби як офіцера Збройних Сил України у військовий час (відповідно до статей 13 "б", 39 "б" Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (Додаток №1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року №402; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800); визнання незаконним рішення посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову як офіцера на службу в Збройні Сили України по мобілізації.

19 серпня 2022 року ОСОБА_1 також подав заяву про забезпечення позову шляхом "зупинення рішення посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії щодо його мобілізації до Збройних Сил України" до вирішення справи по суті та на набрання рішенням законної сили. Заява обґрунтована тим, що вирішенням спору за заявленими позовними вимогами є вирішенням питання про його придатність до військової служби в Збройних Силах України як офіцера в період мобілізації. Повісткою про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача зобов`язано прибути 29 серпня 2022 року в пункт комплектації для проходження служби по мобілізації. Однак у разі його мобілізації до Збройних Сил України 29 серпня 2022 року він не зможе бути присутнім в судовому засіданні і дати пояснення по суті позовних вимог, вчиняти інші дії, передбачені для позивача, що є порушенням його процесуальних прав. Позивач вважає, що забезпечення позову у цьому випадку є однією з гарантій захисту об`єктивно і в повному обсязі його прав, свобод та законних інтересів. Такий захід суду також забезпечить фактичне виконання судового рішення у разі задоволення його позовних вимог й надасть змогу за необхідності пройти повторно військово-лікарську комісію на предмет придатності чи непридатності до військової служби, а відмова в задоволенні його заяви ймовірно утруднить виконання рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Заяву про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи, у дводенний строк з дня її надходження.

Заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких мотивів та підстав.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За правилами частини другої статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з Рекомендацією №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятої Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Верховний Суд у постанові від 15 грудня 2021 року у справі №640/9218/21 зазначив, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами, а також застосовані у дозволений законодавством спосіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, дотримання дозволеного законодавством способу забезпечення позову.

Вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №826/8556/17, від 25 квітня 2019 року у справі №826/10936/18, від 29 січня 2020 року у справі №640/9167/19 та враховуються при вирішенні цієї заяви.

Верховний Суд у постанові від 07 квітня 2020 року у справі №826/13413/18 зазначив, що суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №826/16509/18 щодо «очевидності» ознак протиправності дій та порушення прав позивача зазначено, що попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх «якість»: вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваних рішень (дій) поза обґрунтованим сумнівом.

Сама ж лише незгода позивача із діями (рішеннями) суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними і скасування ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову. Позивач повинен вказати наявність підстав для забезпечення позову, що визначені пунктами 1, 2 частини другої статті 150 КАС України. Вжиття заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а лише забезпечує збереження існуючого становища до вирішення по суті позовних вимог. При цьому, вирішуючи відповідну заяву про забезпечення позову, суд має встановити, у чому саме полягає реальна загроза ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист порушених прав або інтересів позивача та чим саме може бути завдано шкоди правам та інтересам позивача без вжиття таких заходів.

У свою чергу зі змісту поданої заяви ОСОБА_1 не вбачається можливим встановити конкретні підстави для забезпечення позову, що визначені пунктами 1, 2 частини другої статті 150 КАС України.

Підстави, наведені позивачем у заяві про забезпечення позову (у разі незабезпечення позову він не зможе бути присутнім в судовому засіданні і дати пояснення по суті позовних вимог, не зможе пройти повторний медичний огляд), не свідчать про реальний характер загрози правам та законним інтересам заявника до ухвалення рішення по суті спору, а також не зумовлюють настання обставин, які істотно ускладнили чи унеможливили виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Крім того, у заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 не наводить очевидність ознак протиправності саме рішення посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову на службу, про зупинення дії якого він просить, а без дослідження всіх обставин та доказів у справі на даній стадії судового розгляду задоволення вимог, викладених у заяві про забезпечення позову, зумовить фактичне вирішення судом спору по суті, що суперечить інституту забезпечення позову.

Воднораз пунктом 23.10 глави 23 розділу II Положення №402 установлено, що у військовому комісаріаті в день вручення припису для відправлення на військову службу за призовом осіб офіцерського складу організовується опитування останніх на предмет наявності гострих хвороб, травм, станів, які перешкоджають відправленню. За результатами опитування проводяться консультації спеціалістів, госпіталізація в лікувальний заклад, повторний огляд спеціалістами тощо і приймаються рішення про направлення до військової частини.

Тобто, наведені положення передбачають можливість повторного огляду осіб офіцерського складу на предмет наявності у них гострих хвороб, травм, станів, які перешкоджають відправленню на військову службу за призовом.

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не містить беззаперечних мотивів, які б давали підстави вважати, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Окрім того, на доводи позивача, що у разі задоволення позову він буде позбавлений можливості пройти повторно медичний огляд на предмет придатності до військової служби, суд зазначає, що позов не містить позовних вимог зобов`язального характеру ні до відповідача, ні до військово-лікарської комісії.

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення адміністративного позову судом не встановлено очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 (щодо проходження служби в Збройних Силах України), оцінка на предмет законності якого буде дана судом за результатами розгляду справи по суті. Крім того, позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування постанови та рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ж.В. Каленюк