Справа № 640/19706/21
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2022-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2022 року м. Київ № 640/19706/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Комунального підприємства «Київблагоустрій»,

треті особи без самостійних вимог на предмет спору

об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мономах»,

Департамент міського благоустрою Виконавчого органу Київської міської ради

про визнання протиправними дій, скасування припису,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Комунального підприємства «Київблагоустрій» (надалі - відповідач), адреса: 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 31, корпус 2, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мономах» (надалі - третя особа 1), адреса: АДРЕСА_2, Департамент міського благоустрою Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - третя особа 2), адреса: 01054, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 51-А, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо видачі припису від 03.06.2021 про демонтаж гаражу за адресою: АДРЕСА_2 , який належить позивачу;

- скасувати припис від 03.06.2021 про демонтаж гаражу за адресою: АДРЕСА_2 .

Підставами позову вказано порушення суб`єктом владних повноважень прав позивача внаслідок прийняття припису.

Ухвалою Окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київблагоустрій», треті особи: об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мономах», Департамент міського благоустрою Виконавчого органу Київської міської ради про визнання протиправними дій, скасування припису та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона з 07.10.2002 є власником нежитлового приміщення № 20 (колишня квартира АДРЕСА_3 , та користується ним для здійснення підприємницької діяльності і розміщення в приміщення ділового офісу. 20.11.2005 позивач, придбав у громадянина України ОСОБА_2 гараж за 700 долларів США в гривневому еквіваленті по курсу НБУ який був на момент придбання. В ході експлуатації гаражу (за період більше ніж 15 років), позивач здійснював поточний та капітальний ремонт, утримував та прибирав прилеглу до нього територію за власний рахунок, підтримуючи належний санітарний стан прибудинкової території будинку. До придбання гаражу у ОСОБА_2 , останній викупив його у громадянки України ОСОБА_3 , яка попередньо отримала дозвіл на розміщення гаражу в садибі будинку АДРЕСА_2 . Розміщення гаражу, було погоджено із Шевченківською районною державною адміністрацією, а громадянці ОСОБА_3 видано розпорядження із дозволом на розміщення металевого гаражу. Також, 30.07.1998 року, схема розташування гаражу була погоджена із житлово експлуатаційною компанією яка була балансоутримувачем прилеглої прибудинкової території (домоволодіння), а в подальшому і з ОСББ «Мономах», яке відповідно до законодавства є утримувачем прибудинкової території. Прибудинкова територія (домоволодіння) будинку АДРЕСА_2 , відгороджена від сусідніх прибудинкових територій огорожею в період більше 10 років, на умовах погоджених з співвласниками багатоквартирного будинку та співвласниками житлових та нежитлових приміщень у сусідніх будинках, таким чином, прибуткова територія будинку №5 фактично відокремлена від інших територій за погодженням із усіма зацікавленими сторонами. Оскільки розміщення гаражу погоджено із керівництвом ОСББ «Мономах», яке є балансоутримувачем прибудинкової території, позивач більше 15 років відкрито користується гаражем, за власний рахунок утримує та прибирає територію поблизу гаражу, без будь яких скарг зі сторони мешканців будинку № 5 , сусідніх будинків, органів місцевої та державної влади (крім припису, що оскаржується) то він вважає, що користується гаражем на підставах визначених Законом.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що припис № 2121273 від 03.06.2021 винесений інспектором КП «Київблагоустрій» у межах наданих повноважень, в порядку та у спосіб, визначені Правилами благоустрою м. Києва, рішенням Київської міської ради від 23 жовтня 2013 року № 246/9734 «Про міський благоустрій».

Відповідач зазначає, що інспектором КП «Київблагоустрій», у зв`язку з відсутністю власника тимчасової споруди, здійснено фотофіксацію та наклеювання припису у відповідності до п. 20.2.1. Правил благоустрою міста Києва, проте будь-яких документів на виконання вимог припису № 2121273 від 03.06.2021 до відповідача не надходило.

Також у відзиві на позовну заяву наголошено, що припис винесений щодо МАФ (елементів благоустрою), а саме металевого збірно-розбірного гаражу за адресою: АДРЕСА_2 , котрий розміщений на земельній ділянці, яка перебуває в комунальній власності, рішення про передачу позивачу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 у власність/користування (оренду) Київська міська рада - не приймала.

Також позивачем не надано на вимоги припису доказів сплати податку за користування земельною ділянкою відповідно до НГО земельної ділянки згідно приписів ст. 15 Закону України «Про оцінку земель», при цьому, відповідач наголошує, що позивачу ніколи спірна земельна ділянка у користування не надавалася та у власність не передавалася, дозвільну документацію на розміщення МАФ (елементів благоустрою) позивачем не надано.

Отже, відповідач наголошує, що земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_2 відноситься до територіальної громади міста. Позивач самовільно зайняв та використовує частину цієї земельної ділянки. Документація з землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки на якій знаходиться металевий збірно-розбірний гараж не розроблялась, відведення земельної ділянки не відбувалось.

Департаментом міського благоустрою Виконавчого органу Київської міської ради було надано суду письмові пояснення щодо спірних правовідносин, в яких зазначено про відсутність підстав для визнання оскаржуваного припису протиправним та його скасування, оскільки припис складений відповідно до норм Правил благоустрою м. Києва.

Третьою особою наголошено, що в матеріалах справи відсутній договір купівлі-продажу, оформлений належним чином та не міститься відомостей щодо державної реєстрації права власності на гараж, крім того, жодного дозвільного документа на розміщення металевого гаража позивачем не надано.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

03 червня 2021 інспектором Комунального підприємства «Київблагоустрій» було проведено перевірку правомірності встановлення металевого збірно-розбірного гаражу за адресою: АДРЕСА_2.

За результатами перевірки винесено припис № 2121273 від 03.06.2021 та запропоновано надати дозвільну документацію на розміщення МАФ (елементів благоустрою) у 3-х денний термін, а у разі відсутності дозвільної документації демонтувати МАФ гараж власником гаража та відновити благоустрій.

Інспектором КП «Київблагоустрій», у зв`язку з відсутністю власника тимчасової споруди, здійснено фотофіксацію наклеювання припису на споруду.

Позивач стверджує про факт отримання припису 02.07.2021.

Не погоджуючись з винесеним приписом від 03.06.2021 про демонтаж гаражу за адресою: АДРЕСА_2 , вважаючи його таким, що підлягає скасуванню, і дії відповідача щодо його прийняття протиправними, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» від 15 січня 1999 року № 401-XIV у зв`язку зі здійсненням містом Києвом функцій столиці України Київська міська рада та Київська міська державна адміністрація, кожна в межах своєї компетенції, встановленої законами України, мають право встановлювати порядок утримання та експлуатації об`єктів, розташованих у місті, та прилеглої до них території, правила благоустрою, торговельного, побутового, транспортного, житлово-комунального та іншого соціально-культурного обслуговування, визначати особливості землекористування та використання інших природних ресурсів.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначені Законом України «Про благоустрій населених пунктів» від 06 вересня 2005 року № 2807-ІV, норми якого також спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06 вересня 2005 року № 2807-IV визначено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. В той же час, заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об`єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.

Рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року № 1051/1051 затверджено Правила благоустрою м. Києва, якими визначено правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою міста Києва, та які спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини (далі - Правила).

Відповідно до пункту 13.1.1 Правил благоустрою міста Києва розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності проводиться відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 № 198, наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року № 244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 року за № 1330/20068, інших нормативно-правових актів, а також рішень Київської міської ради та розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

За приписами пункту 13.2.3. Правил благоустрою міста Києва самовільно встановлені (розміщені) малі архітектурні форми та тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, підлягають демонтажу власником об`єкта (особою, яка здійснила встановлення (розміщення) об`єкта) за власні кошти у строки, визначені в приписі Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

У разі якщо власник малої архітектурної форми або тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (особа, яка здійснила встановлення (розміщення) об`єкта) не провів демонтажу відповідно до абзацу першого цього пункту, демонтаж об`єкта здійснюється в порядку, встановленому пунктом 13.3 цих Правил.

Відповідно до пункту 20.2.11 Правил благоустрою міста Києва у разі виявлення уповноваженими особами Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, КП «Київблагоустрій» самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в т. ч. тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи), елементів об`єктів благоустрою, їх власникам (користувачам або особам, які здійснили розміщення (встановлення)), вноситься припис з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, демонтажу (переміщення) об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, елементу об`єкта благоустрою, із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до підпункту 13.3.1 пункту 13.3 розділу XIII цих Правил.

Згідно пункту 20.2.1 Правил благоустрою міста Києва, якщо під час перевірки виявлені причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов`язана скласти та видати офіційний документ - припис, який є обов`язковим для виконання в термін до трьох діб особами, які є відповідальними за утримання об`єктів благоустрою.

У приписі зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала припис, відомості про особу, на яку складений припис, та надаються пропозиції щодо усунення причин та умов, які спричиняють порушення благоустрою території.

Припис підписується особою, яка його склала, і особою, на яку він складений.

У разі відмови особи отримати припис в графі «Припис одержав» робиться про це запис.

Одна копія припису наклеюється на тимчасову споруду (малу архітектурну форму) поряд з Ордером на розміщення тимчасової споруди (у разі його наявності) або на фронтальній частині такої тимчасової споруди (малої архітектурної форми), а ще одна копія вручається особисто присутньому власнику (користувачу), надсилається власникові тимчасової споруди (малої архітектурної форми) поштою (цінним листом з описом вкладення) за адресою, зазначеною в Ордері на розміщення тимчасової споруди (у разі його наявності).

Посадова особа, яка винесла припис, здійснює фотофіксацію наклеєного припису поряд з Ордером на розміщення тимчасової споруди (малої архітектурної форми) у випадку його наявності або на фронтальній частині тимчасової споруди (малої архітектурної форми). При цьому щонайменше на одній з фотографій має бути чітко та розбірливо видно інформацію про номер та дату складення припису.

Матеріали фотофіксації долучаються до припису, про що в приписі робиться відповідний запис, а власник (користувач) тимчасової споруди (малої архітектурної форми) вважається повідомленим про винесення припису належним чином.

Таким чином, винесення припису є результатом проведеної перевірки, в якому власнику пропонується надати в певний строк проектно-дозвільну документацію на розміщення тимчасової споруди або усунути порушення шляхом демонтажу тимчасової споруди власними силами в разі відсутності відповідних дозвільних документів.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що інспектором КП Київблагоустрій було проведено перевірку правомірності встановлення тимчасової споруди у АДРЕСА_2 . За результатами перевірки винесено припис від 03.06.2021 № 2121273, яким запропоновано надати дозвільну документацію на розміщення тимчасових споруд, а в разі ненадання такої документації здійснити демонтаж тимчасової споруди.

У зв`язку з відсутністю власника тимчасової споруд інспектором здійснено фотофіксацію наклеюваного припису на тимчасову споруду. Копії таких фотоматеріалів наявні в матеріалах справи.

Надаючи оцінку доводам позивача щодо протиправності оскаржуваного припису, суд зауважує наступне.

Так, позивач посилається на Розпорядження Шевченківської районної адміністрації від 22.12.1998 №1734, як на підставу для розміщення гаража за адресою: АДРЕСА_2 , проте суд зауважує, що таке розпорядження було видано на ім`я гр. ОСОБА_4 , а не на ім`я позивача, до того ж, пунктом 3 вказаного розпорядження зобов`язано особу, на ім`я якої видано таке розпорядження укласти у встановленому порядку договір на оренду земельної ділянки.

При цьому, матеріали справи не містять ані розпорядження про надання дозволу на установку збірно-розбірного гаража, яке було б видано на ім`я позивача, ані звернення позивача щодо дозволу на розміщення металевого збірно-розбірного гаража, ані договору про оренду землі підписаного від імені позивача. Доказів сплати податку за користування земельною ділянкою позивачем також надано не було.

Згідно зі статтею 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування;

в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Згідно з частиною 2 статті 116 Земельного кодексу України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до статті 9 Земельного кодексу України та пункту 12 статті 22 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» розпорядження землями територіальної громади міста, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відноситься до повноважень Київської міської ради.

Відповідно до частин 1, 3 статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

З системного аналізу викладеного вбачається, що дозвільна документація на розміщення збірно-розбірного гаража за адресою: АДРЕСА_2 у позивача станом на час вчинення оскаржуваних дій та винесення оскаржуваного припису - відсутня.

Під час судового розгляду справи позивачем також не надано суду дозвільної документації на розміщення збірно-розбірної конструкції, виданої на її ім`я - ОСОБА_1 .

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що Комунальне підприємство «Київблагоустрій» при прийнятті оскаржуваного припису діяло на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування було виконано та належним чином доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваних дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати в цьому випадку стягненню не підлягають.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київблагоустрій», треті особи: об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мономах», Департамент міського благоустрою Виконавчого органу Київської міської ради про визнання протиправними дій, скасування припису - відмовити.

2. Судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова