Справа № 640/31561/20
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 року м. Київ № 640/31561/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С. при секретарі судового засідання Моренко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП»
до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.07.2020 та наказу про проведення перевірки

за участі представників сторін:

від позивача - Мороз С.С.

від відповідача - Зайкіна К.В.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП» із позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, в якому просить суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві № , № , № , № від 03.07.2020 на загальну суму 8 244 230,55 грн; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у місті Києві № 4048 від 13.05.2020 про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2020 відкрито загальне провадження у справі та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2021 суд закінчив підготовче провадження у справі та перейшов до розгляду справи по суті.

Так, позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі оскаржуваного наказу, відповідачем була проведена незаконна фактична перевірка позивача. Незаконність перевірки полягає у тому, що до перевірки не було надано направлень на проведення перевірки. Крім того, за місцем провадження позивачем господарської діяльності, перевіряючі не з`являлись, перевірка проводилася не у присутності директора товариства. Також в оскаржуваному наказі не зазначено, яка саме наявна та/або отримана контролюючим органом інформація про порушення вимог законодавства; з якого саме переліку питань призначена перевірка.

За результатами фактичної перевірки, відповідачем складено акт, яким встановлені порушення: п. 85.2 ст. 85, п. п. 212.3.4. п. 212.3 ст. 212, абзацу 2 п. 22 підрозділу 5 розділу та п. 23 підрозділу 5 розділу XX Податкового кодексу України, п. 231.1, п. 231.3 та абзацу 1 п. 231.6 ст. 231 Податкового кодексу України та ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР (із змінами та доповненнями), що призвело до відсутності акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних на залишки нерозподіленого підакцизного пального в загальній кількості 175 502,20 літрів.

Не погоджуючись з Актом перевірки, позивач скористався адміністративним оскарженням та надав власні заперечення від 15.06.2020, однак, листом № 96093/10/26-15-32-07- 19 від 30.06.2020 відповідач залишив заперечення без задоволення, а акт - без змін. У подальшому, на підставі вказаного акту, відповідачем було винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 03.07.2020 про накладення штрафу, то позивач вважає його протиправним, оскільки позивачем отримано ліцензію на право оптової торгівлі пальним у 2019 році та сплачено річну плату за ліцензію у розмірі 10 000 гривень за поточний 2019 рік. Відтак, на момент перевірки у позивача була наявна діюча ліцензія на право здійснення оптової торгівлі пальним, а тому вказані діяння не спричинили будь-яких негативних наслідків або збитків для бюджету.

Щодо протиправності податкового повідомлення-рішення № від 03.07.2020, то позивач зазначив, що відповідач помилково дійшов висновку про порушення позивачем cт. 44 ПКУ та п. 6.10 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, оскільки у позивача наявні документальні підтвердження щодо крадіжки відповідних документів, зокрема вказане підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань та Довідкою б/н від слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві.

Щодо податкових повідомлень-рішень № та № від 03.07.2020, то позивач вказав, що останнім не було порушено вимог визначених в п. п. 212.3.4 п. 212.3. ст. 212, абзацу 2 п. 22 підрозділу 5 розділу та п. 23 підрозділу 5 розділу XX ПК України. Так, позивач стверджує, що останній здійснював виключно продаж паливних карток чи талонів, а тому продаж талонів та паливних карток не може вважатись продажем/реалізацією пального в розумінні податкового законодавства, оскільки фактичного відпуску пального, під час продажу паливних карток чи талонів не відбувається, а тому акцизні накладні на операції з талонами чи картками не складаються.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 03.07.2020, яким встановлені порушення п. 231.1., п. 231.3., п. 231.6. ст. 231 розділу VI, п. 23 підрозділу 5 розділу XX ПК України в частині несвоєчасної реєстрації акцизних накладних, то позивач вказує, що відповідно до укладених договорів постачання нафтопродуктів з ПП «ОККО- БІЗНЕС КОНТРАКТ» (код 33614922), ТОВ «ВОГ КАРД» (код 42264086) та ТОВ «НАФТОТРЕЙД РЕСУРС» (код 33680859) зазначені контрагенти є постачальниками паливних карток/паливних талонів позивачу, а відповідно і реєстрація першого примірника акцизної накладної у ЄР АН покладається на вказаних постачальників, а не позивача.

У відзиві на позовну заяву, відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що з метою відпрацювання суб`єктів господарювання, які займаються придбанням, зберіганням та реалізацією пального, на підставі доповідної записки управління контролю за обігом підакцизних товарів та адміністрування акцизного податку від 13.05.2020 №799/26-15-32-07014, Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві було видано наказ від 13.05.2020 №4048 «Про проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання». Наказ про початок проведення перевірки було вручено директору Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП» ОСОБА_2., крім того, останньому було пред`явлено службові посвідчення та направлення на проведення фактичної перевірки. У ході проведення фактичної перевірки ТОВ «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП» контролюючий орган звернувся до позивача із письмовим запитом від 15.05.2020 б/н «Про надання до перевірки наступної інформації та документального підтвердження», в якому просив останнього надати: договір оренди (суборенди) офісного приміщення; карток рахунків та оборотно-сальдові відомості бухгалтерського обліку; договори постачання нафтопродуктів, ТТН, видаткові накладні, акти прийому-передачі нафтопродуктів, договори зберігання пального, тощо. На вищезазначений запит ТОВ «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП» необхідних для перевірки пояснень та підтверджуючих документів не надало, однак листом від 20.05.2020 б/н, який оформлений всупереч вимог п. 44.5 ст.44 ПК України, повідомило про викрадення вищезазначених документів за результатами чого, зареєстровано кримінальне провадження № 0003323 від 19.05.2020. У зв`язку з тим, що позивачем не було надано в ході перевірки жодних документів, контролюючим органом було використано дані інформаційних систем ДПС України і було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП" у період з 01.07.2019 по 19.07.2019 здійснювало операції з реалізації підакцизного пального на загальну суму 7 265 034, 23 грн. без реєстрації платником акцизного податку, чим порушило п.п.212.3.4 п.212.3 ст. 212, абз. 2 п. 22 підр. 5 р. ХХ ПК України. Крім того, в ході перевірки було встановлено відвантаження пального до отримання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, чим порушено вимоги ст. 15 Закону України №481. Також, у ході перевірки встановлено відсутність акцизних накладних в СЕАРП, ЕРАН на обсяг 175 502, 20 літрів, чим порушено п. 23 підр. 5 р. ХХ ПК України. Окрім вказаних вище порушень, службовими особами відповідача було виявлено, що у резервуарі АС, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Стеценка, буд. 20, корпус А відсутній та не зареєстрований в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівнемір-лічильник, чим порушено п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України.

У відповіді на відзив позивач проти доводів відповідача заперечив, посилаючись на те, що на підставі протиправного наказу про проведення фактичної перевірки, відповідач фактично здійснив проведення камеральної перевірки, чим порушив вимоги п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України. Порушення процедури проведення перевірки є безумовною підставою для визнання протиправними та скасування винесених на підставі такої перевірки податкових повідомлень-рішень. Крім того, відповідачем протиправно не враховано специфіку роботи позивача, яка полягає у тому, що останній здійснює надання посередницьких послуг. Позивач стверджує, що фізично пального він не отримує, можливості зберігати та відвантажувати пальне у позивача не має. Спосіб здійснення господарської діяльності полягає у купівлі паливних талонів або паливних карток з метою їх подальшого продажу, що свідчить про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. До того ж, позивач не має у користуванні та/або володінні приміщень, що є акцизним складом або можуть бути кваліфіковані (розцінені), як акцизний склад, про що свідчить відсутність у позивача зареєстрованого акцизного складу та відсутність будь-яких фінансових санкцій за не реєстрацію акцизного складу. Також позивач спростовує належність резервуару АС, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Стеценка, буд. 20, корпус А останньому. Щодо тверджень відповідача про ненадання позивачем доказів звернення останнього до правоохоронних органів із заявою про викрадення документів, то посадовими особами відповідача не зазначалось які саме документи необхідно подати на підтвердження вищевказаних обставин, до того ж, відповідач наділений компетенцією щодо витребування вищевказаної інформації від правоохоронних органів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі доповідної записки Управління контролю за обігом підакцизних товарів та адміністрування податку Головного управління ДПС у м. Києві від 13.05.2020 №799/26-15-32-07-14 з метою недопущення порушень у сфері обігу підакцизних товарів, запобігання незаконному обігу пального, упередження можливих втрат бюджету по сплаті акцизного податку, Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято наказ «Про проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання» №4048 від 13.05.2020.

На підставі п.п. 80.2.2, п.п.80.2.5, п.80.2 ст. 80 ПК України, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» наказом Головного управління державної податкової служби України від 13.05.2020 №4048 призначено фактичну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП».

У відповідності до вищевказаного наказу ГУ ДПС у м. Києві, були видані направлення №2366/26-15-32-07, №2367/26-15-32-07, №2368/26-15-32-07 на проведення з 15.05.2020 фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП", що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд.11 корп. А.

Як вбачається зі змісту наявних у справі направлень, останні разом із копією наказу про проведення перевірки були вручені директору Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП» ОСОБА_1 про що свідчить підпис останнього.

15.05.2020 листом ГУ ДПС у м. Києві б/н «Про надання до перевірки наступної інформації та документального підтвердження» від ТОВ «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП» витребувано документи, що підтверджують право власності або договір оренди (суборенди) офісного приміщення; карток рахунків та оборотно-сальдові відомості бухгалтерського обліку, в яких відображено залишки пального станом на 15.05.2020 та на кінець кожного місяця в розрізі кодів УКТ ЗЕД за перевіряємий період (рахунок 281, 203 тощо); журнали оренди, картки рахунків та оборотно-сальдові відомості по рахункам 31, 36, 63 та іншій документи бухгалтерського обліку, де відображались операції оприбуткування (придбання) та продажу пального за період з 01.01.2019 по 15.05.2020; договорів постачання нафтопродуктів, ТТН, видаткових накладних, актів прийому-передачі нафтопродуктів, актів приймання нафтопродуктів за Формою 5-НП, актів зливу нафтопродуктів, документів бухгалтерського та складського обліку, що підтверджують придбання пального; договорів з покупцями нафтопродуктів, ТТН, видаткових накладних, актів прийому передачі нафтопродуктів, сертифікатів відповідності, документів бухгалтерського та складського обліку, що підтверджують реалізацію пального; інформації та документів про фактичне місцезнаходження даних залишків пального в розрізі місць зберігання, що використовуються ТОВ «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП» станом на 15.05.2020, а саме: копії актів приймання-передачі пального на відповідальне зберігання, актів наданих послуг по зберіганню, актів звірки руху товарно-матеріальних цінностей по складам між ТОВ «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП» та зберігачем (помісячно - за перевіряємий період); договорів про відповідальне зберігання із зазначенням місцезнаходження місця зберігання та обсягів пального, переданого на відповідальне зберігання та/або документи, що підтверджують право власності місць зберігання даного пального та всі додаткові угоди до таких договорів (за наявності); актів списання пального; вантажно-митні декларації; сертифікатів відповідності та паспортів на пальне: копій ліцензій на право виробництва, оптової, роздрібної торгівлі, зберігання пального.

20.05.2020 листом вх. №60712/10 ТОВ «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП» повідомило ГУ ДПС у м. Києві про неможливість виконання вимог запиту від 15.05.2020, оскільки за фактом звернення директора ОСОБА_1 до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві із заявою від 19.05.2020 про викрадення документів, правоохоронними органами відкрито кримінальне провадження №0003323 за ч. 1 ст. 185 КК України.

За результатами фактичної перевірки з питань дотримання вимог чинного законодавства, яке регулює придбання, зберігання та реалізацію пального, уповноваженими особами ГУ ДПС у м. Києві винесено акт перевірки №1197/26-15-32-07/42674636 від 25.05.2020, яким встановлені наступні порушення, а саме:

- вимог п. 85.2 cт. 85 Податкового кодексу України;

- п.п. 212.3.4 п. 212.3 cт. 212, абзацу 2 пункту 22 підрозділу 5 розділу та п. 23 підрозділу 5 розділу XX Податкового кодексу України;

- вимог ч. 1 cт. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

15.06.2020 ТОВ «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП» звернулося до ГУ ДПС у м. Києві із заявою про заперечення до акта фактичної перевірки, однак листом від 30.06.2020 №96093/10/26-15-32-07-19 ГУ ДПС у м. Києві залишило висновки акта без змін.

03.07.2020 на підставі акта перевірки №1197/26-15-32-07/42674636 від 25.05.2020 ГУ ДПС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення №, яким встановлено порушення ч.1 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме: здійснення оптової торгівлі пальним без наявності ліцензії на право оптової торгівлі пальним та застосовано штрафні санкції у сумі 500 000, 00 грн.

03.07.2020 на підставі акта перевірки №1197/26-15-32-07/42674636 від 25.05.2020, ГУ ДПС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення №, яким за даними інформаційних баз контролю встановлено порушення п.п. 212.3.4 п. 212.3 cт. 212, абзацу 2 пункту 22 підрозділу 5 розділу розділу XX Податкового кодексу України та накладено штрафні санкції у сумі 7 265 034, 23 грн.

03.07.2020 на підставі акта перевірки №1197/26-15-32-07/42674636 від 25.05.2020, ГУ ДПС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення №, яким встановлено порушення п.п. 212.3.4 п. 212.3 cт. 212, абзацу 2 п. 23 підрозділу 5 розділу XX Податкового кодексу України та застосовано штрафні санкції у сумі 478 176, 32 грн.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Розглядаючи адміністративну справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України), який набрав законної сили 01.01.2011.

За правилами п.п. 20.1.4. п.20.1. ст.20 Податкового кодексу України контролюючий орган наділений правом проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України визначено право контролюючого органу проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 75.1.3 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється органом державної податкової служби щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (п. п. 80.2.1 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (п. п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України);

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (п. п. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України);

- неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (п. п. 80.2.4 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (п. п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України);

- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у п. п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК (п. п. 80.2.6 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (п. п. 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України).

Тобто, фактична перевірка проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом за обов`язкової наявності хоча б однієї з підстав, визначених підпунктами 80.2.1 - 80.2.7 ст.80 Податкового Кодексу України.

Відтак, для проведення фактичної перевірки мають існувати вказані вище фактичні обставини та передумови, які дозволяють податковому органу керуватись вказаною правовою нормою при призначенні (проведенні) такої перевірки

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем при винесенні оскаржуваного наказу № 4048 від 13.05.2020, як підставу проведення перевірки вказано п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України та доповідну записку Управління контролю за обігом підакцизних товарів та адміністрування податку Головного управління ДПС у м. Києві від 13.05.2020 №799/26-15-32-07-14.

Крім того, відповідачем зазначено, що підставами для проведення фактичної перевірки ТОВ «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП», що зазначені у наказі, є здійснення ГУ ДПС у м. Києві контролю у сфері обігу та реалізації підакцизних товарів та заходів щодо виявлення порушень законодавства у сфері обігу пального.

З цього приводу, суд зазначає, що згідно висновків Верховного Суду при розгляді подібних спорів, зокрема, у постанові від 22.05.2018 у справі № 810/1394/16, у постанові від 10.04.2020 у справі № 815/1978/18 та у постанові від 21.08.2021 р. № 140/14625/20, Суд зауважив, що норма пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які покладені на органи ДПС. Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу сприту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань.

Отже, здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною правовою підставою для проведення фактичної перевірки.

Згідно абз. 2 п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дату початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Отже, умовою, яка надає право реалізувати контролюючому органу право на проведення фактичної перевірки є зокрема: пред`явлення копії наказу про проведення перевірки.

Посилаючись на протиправність перевірки та порушення процедури її проведення, позивач посилався, що перевіряючими органами не було надано направлень на проведення перевірки, що в свою чергу є ще одним грубим порушенням порядку проведення фактичних перевірок.

У свою чергу, суд зазначає, що непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених Податковим кодексом України, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Із аналізу зазначених норм вбачається, що відмова допуску до проведення перевірки можлива лише з підстав непред`явлення, або неналежного оформлення наказу про проведення перевірки, та/або направлення на проведення перевірки, та/або службового посвідчення.

У свою чергу, позивач посилаючись на підстави непред`явлення службовими особами контролюючого органу направлень на фактичну перевірку, правом на не допуск службових осіб не скористався, а особистий підпис директора ТОВ «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП» ОСОБА_1 , що міститься в наявних у матеріалах справи направленнях на перевірку, свідчить про отримання уповноваженим представником позивача належних документів.

Також, однією з підстав протиправності фактичної перевірки, представник позивача вказувала, що начебто фактично перевірка проводилася не за юридичною адресою позивача, а в приміщенні Управління контролю за обігом підакцизних товарів та адміністрування акцизного податку Головного управління ДПС у м. Києві.

Так, на підтвердження вказаних обставин, допитаний у ході розгляду справи свідок - директор ТОВ «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП» ОСОБА_1 зазначив, що посадові особи контролюючого органу у період з 15.05.2020 по 25.05.2020 за місцем знаходження ТОВ «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП» (м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 11-А) не з`являлися про що останнім складалися акти фіксації відсутності перевіряючих осіб на підприємстві від 15.05.2020 №15/05-А, від 16.05.2020 №16/05-А, від 17.05.2020 №17/05-А, від 18.05.2020 №18/05-А, від 19.05.2020 №19/05-А, від 20.05.2020 №20/05-А, від 21.05.2020 №21/05-А, від 22.05.2020 №22/05-А, від 23.05.2020 №23/05-А, від 24.05.2020 №24/05-А, від 25.05.2020 №25/05-А.

У свою чергу, допитаний свідок - заступник начальника відділу ГУ ДПС у м. Києві Горшков В.С. зазначив, що директор ТОВ «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП» ОСОБА_1 повідомив перевіряючих, що підприємство знаходилося на дистанційному режимі роботи, у зв`язку з чим, у позивача не було можливості надати документи до перевірки, за результатами чого, останньому було вручено запит про витребування первинних документів. У зв`язку з тим, що у період проведення перевірки, позивачем не було надано витребуваних документів, то відповідно і не було потреби повторно виходити за місцем знаходження позивача. У подальшому, директором ТОВ «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП» ОСОБА_1 було надано заяву про викрадення первинних документів, а тому висновки фактичної перевірки були зроблені за результатами наявної в АІС «Податковий блок» інформації.

Враховуючи відсутність первинних документів, суд погоджується із доводами відповідача про відсутність необхідності здійснювати перевірку за місцем знаходження позивача та використання податковим органом під час перевірки даних програмного забезпечення АІС «Податковий блок».

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 13.05.2020, то суд зазначає наступне.

Як встановлено судом вище, 15.05.2020 листом ГУ ДПС у м. Києві б/н «Про надання до перевірки наступної інформації та документального підтвердження» від ТОВ "ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП" витребувано документи підтверджуючі право власності або договір оренди (суборенди) офісного приміщення; карток рахунків та оборотно-сальдові відомості бухгалтерського обліку, в яких відображено залишки пального станом на 15.05.2020 та на кінець кожного місяця в розрізі кодів УКТ ЗЕД за перевіряємий період (рахунок 281, 203 тощо); журнали оренди, картки рахунків та оборотно-сальдові відомості по рахункам 31, 36, 63 та іншій документи бухгалтерського обліку, де відображались операції оприбуткування (придбання) та продажу пального за період з 01.01.2019 по 15.05.2020; договорів постачання нафтопродуктів, ТТН, видаткових накладних, актів прийому-передачі нафтопродуктів, актів приймання нафтопродуктів за Формою 5-НП, актів зливу нафтопродуктів, документів бухгалтерського та складського обліку, що підтверджують придбанні зального; договорів з покупцями нафтопродуктів, ТТН, видаткових накладних, актів прийому передачі нафтопродуктів, сертифікатів відповідності, документів бухгалтерського та складського обліку, що підтверджують реалізацію пального; інформації та документів про фактичне місцезнаходження даних залишків пального в розрізі місць зберігання, що використовуються ТОВ «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП» станом на 15.05.2020, а саме: копії актів приймання-передачі пального на відповідальне зберігання, актів наданих послуг по зберіганню, актів звірки руху товарно-матеріальних цінностей по складам між ТОВ «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП» та зберігачем (помісячно -за перевіряємий період); договорів про відповідальне зберігання із зазначенням місцезнаходження місця зберігання та обсягів пального, переданого на відповідальне зберігання та/або документи, що підтверджують право власності місць зберігання даного пального та всі додаткові угоди до таких договорів (за наявності); актів списання пального; вантажно-митні декларації; сертифікатів відповідності та паспортів на пальне: копій ліцензій на право виробництва, оптової, роздрібної торгівлі, зберігання пального.

ТОВ «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП» листом від 20.05.2020 б/н (вх. ГУ ДПС у м. Києві від 20.05.2020 № 60712/10) повідомило, що відсутня можливість надати документи у зв`язку з їх викраденням, за результатами чого зареєстровано кримінальне провадження №0003323 від 19.05.2020 за ч. 1 cт. 185 КК України за фактом звернення 19.05.2021) директора ОСОБА_1 до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві.

Вважаючи, що лист ТОВ «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП» від 20.05.2020 б/н про втрату документів не містить підтверджуючих відомостей щодо втрати первинної документації позивача, відповідачем складено відповідний акт про ненадання документів та порушення позивачем вимог cт. 44 ПКУ та п. 6.10 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.1995 № 88.

Позивач вищевказані доводи спростовував, посилався на те, що документи було викрадено під час їх перевезення до офісу підприємства, про що одразу повідомлено відповідача, однак останній, не зважаючи на факт викрадення первинних документів не переніс строки проведення перевірки, з урахуванням положень п. 44.5, ст. 44 ПК Украйни.

Відповідач у своїх запереченнях на вказані доводи зазначив, що податковим законодавством на позивача, як платника податків покладено обов`язок по зберіганню первинних документів, у свою чергу втрата документів первинного обліку під час проведення перевірки не є достатньою правовою підставою для перенесення строків проведення такої перевірки, а тому останній під час проведення фактичної перевірки керувався граничними строками, що встановлені п. 82.3 ст. 82 ПК України.

Оцінивши вказані пояснення та заперечення, суд приходить до наступних висновків.

Так, правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до статті 9 Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Відповідно до п. 44.3 ст. 44 ПК України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії).

Згідно п. 44.5 cт. 44 ПК України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити (із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до такої втрат, пошкодження або дострокового знищення документів) контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності. Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу. У разі надання платником податків у порядку та строки, визначені абзацом першим цього підпункту, повідомлення та неможливості проведення перевірки платника податків у зв`язку з втратою, пошкодженням або достроковим знищенням платником податків документів строки проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків, але на строк не більше ніж 120 днів.

Відповідно п. 44.6 cт. 44 ПК України У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Вимога щодо підтвердження даних, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань первинними документами, регістрами бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, міститься у положенні п. 44.1 ст. 44 Кодексу.

Окрім того, відповідно до п. 6.10 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.1995 № 88 у разі пропажі або знищення первинних документів, облікових регістрів і звітності керівник підприємства, (установи письмово повідомляє про це правоохоронні органи та наказом призначає комісію для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх пропажі або знищення. Для участі в роботі комісії запрошуються представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду. Результати роботи комісії оформляються актом, який затверджується керівником підприємства, установи. Копія акту надсилається органу, в сфері управління якого перебуває підприємство, установа, а також територіальному органу центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати единого внеску, - підприємствами та місцевому фінансовому органу - установами, в 10-дешіий строк.

Актом фактичної перевірки №1197/26-15-32-07/42674636 від 25.05.2020 встановлено, що станом на дату завершення перевірки платником не надано витребуваних контролюючим органом документів (їх належним чином завірених копій), про що зазначено у вищевказаному акті та складено акт ненадання документів.

Проте, позивачем не було надано суду доказів створення комісії для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх пропажі або знищення.

Відтак, суд не може брати до уваги документи, надані платником податків до матеріалів справи на підтвердження доводів про неправомірність прийнятого щодо нього за результатам перевірки рішення, які не були надані під час перевірки, оскільки позивачем не було створено комісію щодо відновлення втрачених документів, а тому останні не містять ознак допустимості доказів.

Відповідно до частини 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджувати іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у цій частині.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 03.07.2020, то суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, у зв 'язку з неподанням позивачем пояснень та їх документального підтвердження, в ході перевірки відповідачем було використано дані інформаційних систем ДПС України.

Так, згідно інформації наведеної в Єдиному реєстрі податкових накладних, ТОВ «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП» у період з 01.01.2019 по 15.05.2020 отримало від контрагентів - постачальників товар з номенклатурою: «Бензин А - 92» (код УКТ ЗЕД ) в кількості 76 373.23 л.. «Бензин А - 95» (код УНТ ЗЕД ) в кількості 2 819 913.15 л.. «Бензин автомобільний марки MUSTANG І0()-Євро5-Е5» (код УКТ ЗЕД ) в кількості 7950.00 л.. «Дизельне паливо» (код УКТ ЗЕД ) в кількості 2 094 902,55 л., «Зріджений газ (СПБТ)» (код УКТ 'ЗЕД ) в кількості 121 397, 96 л.. «Газ нафтовий скраплений» (код УКТ ЗЕД ) в кількості 11 450, 00 л„ в загальній кількості 5 131 986. 89 л. на загальну суму (в тому числі з ПДВ) 140 443 754. 60 грн., що свідчить про здійснення ТОВ ««ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП» операцій з придбання підакцизного пального.

Згідно бази даних «Єдиний реєстр акцизних накладних» відповідачем було встановлено, що за період з 01.01.2019 по 30.06.2019 в адресу ТОВ «ГРАНД АВТОТРАНС. ГРУПП» від імені ТОВ «НАФТОТРЕЙД РЕСУРС» (код 33680859), ЦП «ОККО-Б13НЕС КОНТРАКТ» (код 33614922). ТОВ «ВОГ КАРД» (код 42264086) було складено та зареєстровано акцизні накладні з номенклатурою товару: «Бензин А - 92» (код УКТЗЕД ), «Бензин А - 95» (код УКТ ЗЕД ), - «Бензин автомобільний марки MUSTANG 100-Євро5-Е5» (код УКТ ЗЕД ). «Дизельне паливо» (код УКТ ЗЕД ). «Зріджений газ (СПБТ)» (код УКТ ЗЕД ) «Газ нафтовий скраплений» (код УКТ ЗЕД ) в загальній кількості 1 526 814.81 л.

За період з 01.07.2019 по 15.05.2020 згідно бази даних ЄРАН - 2019 в адресу ТОВ «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП» було складено та зареєстровано від імені ТОВ «ОККО-РІТЕІЇЛ» (код 30841082), ТОВ «ЗІРА-КОНСАЛТ» (код 37951895), ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» (код 20122395), ТОВ «ОККО-СХІД» (код 37776078) ТОВ «ПОДІЛЛЯНАФТОЗБУТ» (код 39843507), ТОВ «ПОДІЛЛЯНАФТОТРЕЙД» (код 40627741) акцизні накладні з номенклатурою товару: «Бензин А - 92» (код УКТ ЗЕД ), «Бензин А - 95» (код УКТ ЗЕД ), «Дизельне паливо» (код УКТ ЗЕЦ ), «Зріджений газ (СПЕТ)» (код УКТ ЗЕД ) «Газ нафтовий скраплений» (код УКТ ЗЕД ) в загальній кількості 2 139 003.39 л.

Згідно інформації наведеної в ЄРПН ТОВ «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП», за період з 01.01.2019 по 15.05.2020 виписано та зареєстровано податкові накладні з номенклатурою товару, а саме: «Бензин А - 92» (код УКТ ЗЕД ), «Бензин А - 95» (код УКТ ЗЕД ), «Бензин автомобільний марки MUSTANG 100-Євро5-Е5» (код УКТ ЗЕД ), «Дизельне паливо» (код УКТ ЗЕД ), «Зріджений газ (СПБТ)» (код УКТ ЗЕД ) на загальний обсяг 4 907 746. 93 л. на загальну суму (в тому числі з ПДВ) 142 355 253. 53 гри, у т.ч. за період з 01.07.2019 по 19.07.2019 здійснено відвантаження на адресу контрагентів-покупців пального, а саме: «Бензин , А - 92» (код УКТ ЗЕД ) в кількості 1860,00 л., «Бензин А - 95» (код УКТ ЗЕД ) в кількості 128 530,60 л., «Бензин автомобільний марки MUSTANG 100-Євро5-Е5» (код УКТЗЕД ) в кількості 200,00 л„ «Дизельне паливо» (код УКТ ЗЕД ) в кількості ] 10 591.94 л.. «Зріджений газ (СПБТ)» (код УКТ ЗЕД ) в кількості 4 420,00 л. в загальній кількості 245 602,54 л. на загальну суму (в тому числі з ПДВ) 7 265 034, 23 грн.

У той же час, згідно заяви про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового та/або акцизних складів (форма 1 - АКПС) ТОВ «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП» зареєструвалося платником акцизного податку в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового від 22.07.2019, що на думку відповідача, свідчить про здійснення позивачем операцій із продажу підакцизного пального у період з 01.07.2019 по 19.07.2019 на загальну сумі 7 265 034,23 грн. та порушення вимог п.п.212.3.4, п.212.3 ст.212, абз.2 п.22 підрозділу 5 розділу ХХ ПК України.

Позивач у своїх поясненнях зазначив, що ним було отримано ліцензію на право оптової торгівлі пальним у 2019 році та сплачено річну плату за ліцензію у розмірі 10 000 грн. за поточний 2019 рік. На момент перевірки у позивача була наявна діюча ліцензія на право здійснення оптової торгівлі пальним, у той час як законом визначено відповідальність за фактичну відсутність ліцензії.

Крім цього, ч. 22 ст. 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових засобів та пального» визначено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) не застосовується фінансова санкція у вигляді штрафу, передбачена ст.17 цього Закону, у разі зберігання пального до 31 березня 2020 року без наявності відповідної ліцензії.

Отже, на думку позивача, державою було надано певну амністію суб`єктам господарювання, що здійснюють зберігання пального без наявності ліцензії до 31 березня 2020 року, що у свою чергу, свідчить про відсутність порушень з боку позивача.

Аналізуючи дані правовідносини, суд зазначає слідуюче.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" від 23.11.2018 № 2628-111 були внесені зміни до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі Закон № 481), а саме: частини першу і четверту викладено у такій редакції: "Імпорт, експорт алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності без ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями та тютюновими виробами здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії".

Згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону від 23.11.2018 № 2628-111 вказана норма набирає чинності з 1 липня 2019 року. Отже, з 1 липня 2019 року запроваджено ліцензування роздрібної торгівлі пальним.

Згідно абзацу 8 частини 2 статті 17 Закону № 481 до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

Разом з цим, згідно частини 30 статті 15 Закону № 481 суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва. Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 № 1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" утворено Державну податкову службу шляхом реорганізації Державної фіскальної служби. Згідно з підпунктом 27 пункту 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227 ДПС відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом. ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи.

Листом Державної фіскальної служби від 30.05.2019 за № 17014/7/99-99- 12-01-01-17 на виконання Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" доведено територіальним органам - головним управлінням ДФС в областях та м. Києві, що суб`єкти господарювання можуть подати документи на розгляд до органу ліцензування для отримання відповідних ліцензії на адресу Головних управлінь ДФС в областях та м. Києві за місцем роздрібної торгівлі пальним, починаючи з 12.06.2019.

При цьому Головні управління ДФС у областях та м. Києві мають видавати зазначені ліцензії суб`єктам господарювання, починаючи з 01.07.2019.

Враховуючи те, що до 01.07.2019 Закон № 481 не передбачав ліцензування роздрібної торгівлі паливом, а з набуттям з 01.07.2019 змін до Законів № 481/95-BP та 222-VIII було запроваджено нові види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, то суд приходить до висновку, що вказані законодавчі зміни кореспондують із вимогою для суб`єктів господарювання виконання вказаних вимог закону. Таким чином, суд погоджується із доводами відповідача, що позивач, знаючи, що за новими правилами, паливна діяльність підлягає ліцензуванню, протиправно у період з 01.07.2019 по 19.07.2019 здійснював операції з підакцизним пальним.

Крім того, суб`єкти господарювання не були позбавлені процесуальної можливості подати документи для отримання ліцензії завчасно, а саме до набрання чинності вказаних законодавчих змін, а відтак, суд приходить до висновку про правомірність оскаржуваного податкового-повідомлення рішення.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 03.07.2020, суд зазначає наступне.

Як встановлено контролюючим органом у ході фактичної перевірки, згідно даних інформаційної системи АІС «Податковий блок» за період з 01.01.2019 по 30.06.20.19 в ЄРАН на адресу контрагентів-покупців ТОВ «BAK-ЛТД» (код 23521523), ТОВ «ГРАНД АВТОТРАНС» (код 36218571) ТОВ «ПАЛИВНІ РІШЕННЯ» (код 40244707), ТОВ «СИРІТ ГУД» (код 41814297) та на адресу контрагентів-покупців (неплатників - кінцеві споживачі) від імені ТОВ «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП» було складено та зареєстровано акцизні накладні за номенклатурою товару: «Бензин А - 92» (код УКТЗЕД ). «Бензин А - 95» (код УАТ ЗЕД ), «Бензин автомобільний марки MUSTANG 100-Євро5-Е5» (код УКТ ЗЕД ), «Дизельне паливо» (код УКТ ЗЕД ), «Зріджений газ (СПБТ)» (код УКТ ЗЕД ) «Газ нафтовий скраплений» (код УКТ ЗЕД ) в загальній кількості 1 360 304,32 л., акцизні накладні за період з 01.07.2019 по 15.05.2020 в ЄРАН - 2019 відсутні.

Крім того, відповідно інформації, наведеної в базі даних СЕАРП станом на 30.06.2019 по ТОВ «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП» обліковується наявний ліміт обсягів пального в розрізі кодів УКТ ЗЕД та складає 175 502,20 л.. в т.ч.: по коду - 102 770,01 л.: по коду - 44 023,75 л.: по коду - 18 125,84 л.: по коду -10 522.6 л.: - 60,00 л.

Враховуючи відсутність пояснення, підтверджуючих документів стосовно наявності і місцезнаходження залишків пального, які обліковувались за підприємством в СЕАРП станом на 30.06.2019 та залишилися нерозподіленими станом на 01.07.2019 перевіркою не визначено місцезнаходження залишків та встановлено відсутність акцизних накладних в СЕАРП. СЕАРП та СЕ.ЕРАН.ЕРАН2019 на обсяг 175 502.20 літрів.

На думку контролюючого органу ТОВ «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП» було зобов`язане скласти та з 16 до 20.07.2019 (включно) зареєструвати у СЕАРП на ліміт обсягу пального 175502,20 л. акцизні накладні з напрямком використання - 3 «розподіл обсягу залишків пального станом на 01 липня 2019 року між акцизними складами, де такі обсяги фактично знаходились», чим порушено п. 23 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

У своїх поясненнях позивач зазначив, що відповідно до укладених договорів постачання нафтопродуктів з ПП «ОККО- БІЗНЕС КОНТРАКТ» (код 33614922), ТОВ «ВОГ КАРД» (код 42264086) та ТОВ «НАФТОТРЕЙД РЕСУРС» (код 33680859) зазначені контрагенти є постачальниками паливних карток/паливних талонів позивачу, а відповідно і реєстрація першого примірника акцизної накладної у ЄРАН покладається на постачальників.

Відповідно до п.п. 14.1.4. ПК України, акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Згідно п.п. 14.1.212. ПК України, реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація пального для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів купівлі-продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення (в тому числі передача на комісійну/довірчу реалізацію), поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) або без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника. Не вважаються реалізацією пального операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів зберігання та передачі (відпуску, відвантаження) пального в споживчій тарі ємністю до 2 літрів (включно), крім операцій з реалізації такого пального його виробниками.

Згідно з пп.212.1.15 п.212.1 ст.212 ПК України, платником акцизного податку є особа, яка реалізує пальне.

Згідно з пп.212.3.4 п.212.3 ст.212 ПК України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального. Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.

Відповідно до пп.213.1.9 п.213.1 ст.213 ПК України, об`єктами оподаткування є операції з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Згідно з п.231.1 ст.231 ПК України, платник податку при реалізації пального зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

Відповідно до п.231.3 ст.231 ПК України, акцизна накладна складається платником податку в день реалізації пального при кожній повній або частковій операції з реалізації пального. У разі здійснення операцій з реалізації пального, які передбачають відпуск пального через паливороздавальні колонки на автомобільних заправних станціях (комплексах), автомобільних газових заправних станціях, акцизна накладна складається у день проведення відпуску пального через паливороздавальні колонки на таких станціях незалежно від того, коли відбувся перехід права власності на таке пальне. Акцизна накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо акцизні накладні не були складені на ці операції) за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД у разі здійснення реалізації пального за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником акцизного податку), розрахунки за які проводяться через касу/реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок особи, що реалізує пальне). При цьому окремі обов`язкові реквізити акцизної накладної, що ідентифікують отримувача пального, визначені підпунктами «г» та «ґ» пункту 231.1 цієї статті, не заповнюються. У разі забезпечення безперервного постачання пального особа, яка реалізує пальне, може скласти для кожного отримувача пального зведені акцизні накладні за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД не пізніше останнього дня такого місяця на весь обсяг реалізованого пального протягом такого місяця. Для цілей цього пункту під безперервним постачанням вважається забезпечення особою, яка реалізує пальне, можливості для отримувачів пального (контрагентів) отримувати пальне в будь-яку годину доби та будь-який день відповідного місяця. Акцизна накладна може бути складена не пізніше останнього дня звітного місяця на загальний обсяг втраченого пального протягом такого місяця за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, що втрачено.

Згідно з п.п.231.4-231.5 ст.231 ПК України, право на складання акцизних накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники акцизного податку в порядку, передбаченому статтею 212 цього Кодексу. При реалізації пального особа, яка реалізує пальне, зобов`язана в установлені терміни скласти акцизну накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних, така реєстрація вважається наданням акцизної накладної отримувачу пального. Акцизні накладні, які не надаються отримувачу пального, та акцизні накладні/розрахунки коригування, складені за операціями з реалізації пального суб`єктам господарювання та фізичним особам, які не є платниками акцизного податку, також підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

У свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 24.04.2019 №408 затверджено Порядок електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового (Порядок №408), згідно пункту 1 якого цей Порядок визначає механізм відкриття та закриття рахунків платників акцизного податку з реалізації пального та спирту етилового (далі - платники акцизного податку), зареєстрованих у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, механізм роботи зазначеної системи, а також проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків.

Система електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового вводиться в дію з 1 липня 2019 року.

Суб`єкти господарювання, які відповідатимуть визначенню платників податку з 1 липня 2019 року, зобов`язані до 1 липня 2019 року зареєструватися платниками податку та зареєструвати в системі електронного адміністрування реалізації пального усі акцизні склади, розпорядниками яких такі платники податку будуть станом на 1 липня 2019 року.

Акцизні накладні / розрахунки коригування, складені:

до 30 червня 2019 року (включно), реєструються в Єдиному реєстрі акцизних накладних до 15 липня 2019 року (включно);

з 1 до 31 липня 2019 року (включно), реєструються в Єдиному реєстрі акцизних накладних у період з 23 липня до 15 серпня 2019 року (включно);

з 1 серпня 2019 року, реєструються в Єдиному реєстрі акцизних накладних у терміни, передбачені пунктом 231.6 статті 231 цього Кодексу.

Для розподілу обсягів залишків пального, що обліковуються у платників податку в системі електронного адміністрування реалізації пального, між акцизними складами / акцизними складами пересувними, де такі обсяги залишків пального знаходяться фактично станом на 1 липня 2019 року:

а) платники податку та суб`єкти господарювання, які з 1 липня 2019 року не підпадають під визначення платників податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу та у яких станом на 16 липня 2019 року в системі електронного адміністрування реалізації пального обліковуються обсяги залишків пального, зобов`язані скласти акцизні накладні в двох примірниках на такі обсяги пального, перший примірник зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з 16 до 20 липня 2019 року (включно), із зазначенням в акцизних накладних акцизних складів / акцизних складів пересувних, де такі обсяги пального фактично знаходилися станом на 1 липня 2019 року, та розпорядників таких акцизних складів / акцизних складів пересувних шляхом заповнення обов`язкових реквізитів акцизної накладної, передбачених підпунктами "г", "ґ", "з" та "и" пункту 231.1 статті 231 цього Кодексу;

б) після виконання платником податку вимог підпункту "а" цього пункту щодо відповідного розпорядника акцизного складу / акцизного складу пересувного такий розпорядник акцизного складу / акцизного складу пересувного зобов`язаний з 16 до 22 липня 2019 року (включно) зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних другий примірник отриманої акцизної накладної, складеної платником податку згідно з підпунктом "а" цього пункту.

Обсяги ввезеного на митну територію України пального або спирту етилового з 1 до 15 липня 2019 року (включно) обліковуються в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового в такій послідовності:

16 липня 2019 року зараховуються автоматично на підставі оформлених належним чином митних декларацій у розрізі платників податку та умов оподаткування пального або спирту етилового за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД;

з 16 до 22 липня 2019 року (включно) розподіляються між акцизними складами пересувними, що використовуються під час такого ввезення, на підставі акцизних накладних, зареєстрованих у Єдиному реєстрі акцизних накладних, складених платником податку - розпорядником таких акцизних складів пересувних.

Тобто, для осіб, які були платниками акцизного податку з реалізації пального до 01.07.2019 , передбачено здійснення розподілу наявних в СЕА РП станом на цю дату обсягів пального, шляхом складання акцизних накладних в двох примірниках. При цьому для перших примірників передбачено строк реєстрації з 16 по 20 липня 2019 року, а для других - з 16 по 22 липня 2019 року.

Реєстрація акцизних накладних повинна здійснюватися за формою, затвердженою Міністерством фінансів України (п. 231.2 Податкового кодексу України).

Отже, з вищенаведеного випливає, що платники акцизного податку за якими обліковуються обсяги залишків пального, зобов`язані скласти акцизні накладні в двох примірниках на такі обсяги пального, та зареєструвати перший примірник в Єдиному реєстрі акцизних накладних з 16 до 20 липня 2019 року (включно), із зазначенням в акцизних накладних акцизних складів / акцизних складів пересувних, де такі обсяги пального фактично знаходилися станом на 1 липня 2019 року, та розпорядників таких акцизних складів / акцизних складів пересувних шляхом заповнення обов`язкових реквізитів акцизної накладної, передбачених підпунктами "г", "ґ", "з" та "и" пункту 231.1 статті 231 цього Кодексу.

Позивач у свою чергу зазначав, що останній здійснює продаж паливних карток та паливних талонів, а не палива, у зв`язку з чим, за останнім не може обліковуватися залишків пального, однак в ході розгляду справи позивачем не було додано допустимих та належних доказів на спростовування відсутності залишків паливних матеріалів, натомість відповідачем доведено, що такі дані обліковуються за позивачем в АІС «Податковий блок», у зв`язку з чим, суд приходить про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач довів правомірність винесених податкових повідомлень-рішень, натомість обґрунтування та доводи позивача не знайшли свого підтвердження у ході розгляду даної справи, що є правовою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД АВТОТРАНС ГРУПП» відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст складено 16.05.2022.

Суддя А.С. Мазур