Справа № 640/21931/20
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2022 року м. Київ № 640/21931/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Шевченко Н. М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової Охорони у м. Києві та Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовною заявою до Територіального управління Служби судової Охорони у м. Києві та Київській області (відповідач, ТУ ССО у м. Києві та Київській області), в якій просить:

- визнати протиправними дії ТУ ССО у м. Києві та Київській області щодо невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги, який був звільнений з посади капітана 15.07.2020 згідно з наказом № 127 о/с від 10.07.2020;

- стягнути з ТУ ССО у м. Києві та Київській області на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 30 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно ст. 44 Кодексу законів про працю України, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п. 6 ст. 36 та у п. 1, 2 і 6 статті 40 КЗпП України працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (п. 3 ст. 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (ст. 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

У відзиві зазначається про дотримання порядку виплати належних сум при звільненні на підставі норм спеціального законодавства, при цьому, увага звертається на неможливості застосування загальних норм КЗпП України в даному випадку.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в Службі судової охорони, про що зазначає як позивач, так і відповідач.

Наказом ТУ ССО у м. Києві та Київській області № 127 о/с від 10.07.2020 позивача звільнено зі служби згідно з пп. 4 Положення по проходження служби співробітниками Служби судової охорони (у зв`язку зі скороченням штату або проведенням організаційних заходів) в запас Збройних Сил.

Станом на день звільнення стаж служби в службі судової охорони складає 10 років 11 місяців 06 днів; вислуга років у календарному обчисленні 10 років 11 місяців 06 днів; у пільговому обчислення (без урахування календарної вислуги) - 04 роки 04 місяці 20 днів.

У відповідь на адвокатський запит представника позивача від 22.07.2020, листом від 05.08.2020 відповідач повідомив про відсутність застосування норм ст. 44 КЗпП України до спірних правовідносин.

Не погоджуючись із діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою до суду. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1- 2 ст. 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» утворено Службу судової охорони як державний орган у системі правосуддя для підтримання громадського порядку в суді, припинення проявів неповаги до суду, охорони приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їхніх сімей, працівників суду, забезпечення у суді безпеки учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 згаданого Закону призначення на посади державних службовців, працівників, які виконують функції з обслуговування, оплата праці та соціальні гарантії працівників апаратів місцевих, апеляційних судів, вищих спеціалізованих судів, апарату Верховного Суду, секретаріатів Вищої ради правосуддя і Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Державної судової адміністрації України, Служби судової охорони регулюються нормами законодавства про державну службу з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Призначення на посади та звільнення з посад співробітників Служби судової охорони у центральному органі управління та керівників і заступників керівників територіальних підрозділів Служби здійснюється Головою Служби судової охорони, а інших співробітників Служби судової охорони у територіальних підрозділах - керівниками відповідних територіальних підрозділів (ч. 2 ст. 163 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

На співробітників Служби судової охорони поширюються обмеження та вимоги, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», а також передбачені для поліцейських Законом України «Про Національну поліцію» обмеження, пов`язані зі службою в поліції (ч. 3 ст. 163 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до ч. 4 ст. 163 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» час проходження служби у Службі судової охорони зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.

До стажу служби у Службі судової охорони зараховується стаж служби в поліції, органах внутрішніх справ, військова служба в Збройних Силах України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону.

Відповідно до положень ст. 165 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками.

Співробітникам Служби судової охорони гарантується інший соціальний захист в обсягах та порядку, передбачених Законом України «Про Національну поліцію» для поліцейських, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на фінансування Служби судової охорони.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 1052/0/15-19 від 04.04.2019 затверджено Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони (Положення).

Відповідно до п 8 Положення, загальний період служби включає час перебування співробітника на службі і встановлюється в календарному обчисленні, а у випадках, визначених законодавством, - у пільговому обчисленні.

Згідно з п. 20 Положення, соціальний і правовий захист співробітників та членів їхніх сімей забезпечується відповідно до законодавства. Грошове забезпечення співробітників здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Співробітникам гарантується соціальний захист в обсягах та порядку, передбачених Законом України «Про Національну поліцію» для поліцейських, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на фінансування Служби.

Відповідно до пунктів 30, 31 Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом ДСА України № 439 від 06.05.2019, який втратив чинність з 01.09.2020 на підставі наказу № 384 від 26.08.2020, нарахування одноразової грошової допомоги співробітникам при звільненні зі служби здійснюється в порядку та розмірах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Закон № 2262) та постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (Постанова № 393).

Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги співробітникам обчислюється згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Постановою № 393.

Відповідно до абз. 2 п. 10 Порядку, затвердженого постановою № 393 співробітникам Служби судової охорони, які звільняються із служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Аналогічно, статтею 9 Закону № 2262 передбачено, одноразова грошова допомога виплачується в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

Таким чином, питання виплати одноразової грошової допомоги при звільненні співробітника Служби судової охорони здійснюється на підставі спеціальних правил та процедур, встановлених спеціальними актам законодавства України, наведеними вище.

За наявності спеціальних норм, які регламентують порядок, в даному випадку, виплати одноразової грошової допомоги, положення КЗпП України не застосовуються, з огляду на що, позовні вимоги є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідач навів достатні та релевантні обґрунтування на підтвердження правомірності дій при звільненні, звертаючи увагу на відсутність підстав для застосування загальних норм КЗпП України до спірних правовідносин, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241- 247, 255, 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової Охорони у м. Києві та Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач 2: Територіальне управління Служби судової Охорони у м. Києві та Київській області (вул. Жилянська, 58Б, м. Київ, 01601, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко