Справа № 640/7556/22
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 травня 2022 року м. Київ № 640/7556/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами ОСОБА_1 до Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, Головного управління Національної поліції України у м. Києві про визнання бездіяльності,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, Головного управління Національної поліції України у м. Києві, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність суб`єктів владних повноважень, а саме Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві в особі начальника Дуброви Андрія Миколайовича та Головного управління Національної поліції України у м. Києві в особі начальника управління, дії яких є протиправними і протизаконними;

- визнати факти порушення статей Кримінального процесуального кодексу України співробітниками Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві в особі начальника Дуброви Андрія Миколайовича, що були систематичними та умисними. Та такими, що стали головною причиною порушення законних прав ОСОБА_1 , як із боку співробітників правоохоронних органів усіх рівнів, так і в подальшому стали запорукою бездіяльності та порушень із боку інших суб`єктів та органів владних повноважень, як то органів прокуратури, Міністерства внутрішніх справ України, Голови Національної поліції України, Державного бюро розслідувань, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Офісу Генерального прокурора України, Печерської окружної прокуратури міста Києва та інших державних установ;

- визнати факт нехтування службовими обов`язками Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві в особі начальника Дуброви Андрія Миколайовича та Головним управлінням Національної поліції України у м. Києві в особі начальника управління, які саме і призвели до того, що ОСОБА_1 була змушена протягом цілого календарного року із січня 2021 по січень 2022 року добиватися від правоохоронних органів припинити порушення як вимог Кримінального процесуального кодексу України та і законних прав ОСОБА_1 ;

- визнати факт численних порушень Закону України «Про звернення громадян» Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві в особі начальника Дуброви Андрія Миколайовича та Головним управлінням Національної поліції України у м. Києві в особі начальника управління, що полягали у грубому порушенні строків на надання відповіді у межах компетенції, коли замість 30 днів, що встановлені Законом, відповідь надсилалася через кілька календарних місяців, або ж, і такі випадки чисельні та багаторазово повторювані, не надсилалася зовсім. А також численні факти маніпуляцій номерами реєстрації відповідей, що наглядно транслюють відповіді Головного управління національної поліції у м. Києві (управління превентивної діяльності) на підписом ОСОБА_3 , коли на відповіді від 08.10.2021 року стоїть номер, що значно передує відповіді від 24.09.2021 року;

- урахуванням всього вище викладеного, визнати факт невідповідності займаним посадам співробітників Печерського Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві під керівництвом начальника Дуброви Андрія Миколайовича , та його самого, а також співробітників Головного управління Національної поліції України, які, свідомо порушували чинні норми Кримінального процесуального кодексу України та прикривали порушення прав ОСОБА_1 із боку співробітників Печерського Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими матеріалами, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КАС України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно зі п. 4 ч. 5 вказаної статті КАС України, в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем способи судового захисту свого права, свободи чи інтересу, які повинні формулюватися максимально чітко і зрозуміло. Обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти з настанням яких суб`єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини. Позовні вимоги і обставини в їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, складають підставу позову. Підстава позову перебуває у нерозривному логічному взаємозв`язку із змістом позовних вимог (з предметом позову). Виклад обставин підстав позову необхідний для визначення тотожності позову та визначення предмета доказування в спорі між сторонами.

Частиною 1 статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що поняття «дії» передбачає певні активні вчинки, а «бездіяльність» - пасивну поведінку суб`єкта владних повноважень, невчинення будь-яких дій ані правомірних, ані протиправних.

У контексті наведеного суд наголошує, що позовна заява повинна містити максимально чітко і зрозуміло сформовані позовні вимоги.

Судом встановлено, що текст позовної заяви не містить в прохальній частині вимог щодо оскарження певних дій чи бездіяльності, рішень відповідачів із якими позивач пов`язує порушення своїх прав, свобод та інтересів, і за захистом яких він звернувся до суду.

За таких обставин позивачу необхідно надати суду уточнену позовну заяву в якій викласти позовні вимоги із зазначенням, які саме рішення, дії чи бездіяльність відповідачів оскаржуються позивачем, враховуючи визначений процесуальним законом спосіб судового захисту порушених прав, свобод та інтересів.

Крім того, відповідно до п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, в порушення вимог частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем у позовній заяві не зазначено вищевказаних відомостей.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказані судом недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду:

- уточненого позову із зазначенням: рішень, дій чи бездіяльності відповідачів, які позивач вважає протиправними і в чому саме вони порушують права, свободи та законні інтереси позивача, спосіб судового захисту порушених прав, свобод та інтересів;

- власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Зазначені документи подати через канцелярію суду (або надіслати поштою) з посиланням на реквізити даної ухвали.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

1. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 - без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

3. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

4. Попередити позивача, що у разі, якщо недоліки, зазначені в ухвалі, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута на підставі частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху згідно з частиною 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили з моменту її підписання.

Згідно зі статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя В.І. Келеберда