Справа № 260/3206/20
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2022-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 серпня 2022 року

м. Київ

справа №260/3206/20

адміністративне провадження № К/990/19718/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Калашнікової О.В.,

суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Білак М.В.,

перевіривши касаційну скаргу Державної судової адміністрації України

на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 березня 2022 року

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2022 року

у справі №260/3206/20

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області, Державної судової адміністрації України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

05 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області у якому просив суд:

1) визнати протиправними дії щодо нарахування та виплати суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року - 28 серпня 2020 року (за винятком днів відпустки) із застосуванням ст.29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»;

2) зобов`язати провести перерахунок суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року - 28 серпня 2020 року (за винятком днів відпустки), обчисливши її відповідно до статті 130 Конституції України, статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та виплатити недоотриману частину.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року позов задоволено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації в Закарпатській області задоволено частково. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року скасовано, а справу № 260/3206/20 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

15 листопада 2021 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду залучено Державну судову адміністрацію України в якості відповідача.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 березня 2022 року позов задоволено частково.

Суд стягнув з Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_1 невиплачену суддівську винагороду за період з 18 квітня 2020 року - 28 серпня 2020 року у розмірі 179 786,31 грн. шляхом безспірного списання коштів з бюджетної програми КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів». У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 березня 2022 року у справі № 260/3206/20 - скасовано та прийнято нову постанову якою позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України Закарпатській області в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 в період з 18 квітня 2020 року - 28 серпня 2020 року суддівської винагороди із застосуванням обмеження розміру суддівської винагороди, передбаченого статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік». Стягнуто з Державної судової адміністрації України в користь ОСОБА_1 невиплачену суддівську винагороду за період з 18 квітня 2020 року - 28 серпня 2020 року у розмірі - 179 786,31 грн. (сто сімдесят дев`ять тисяч сімсот вісімдесят шість гривень тридцять одну копійка) шляхом безспірного списання коштів з бюджетної програми КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів». У задоволенні решти частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятими рішеннями, Державною судовою адміністрацією України подано касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2022 року касаційну скаргу Державної судової адміністрації України на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 березня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2022 року у справі №260/3206/20 залишено без руху у зв`язку з відсутністю документа про сплату судового збору.

09 серпня 2022 року на адресу Верховного Суду від скаржника надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору, у зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань за відповідним кодом економічної класифікації видатків.

Розглянувши вказане клопотання, Суд вважає за необхідне відмовити в його задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 2 цього КАС України одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Принагідно, суд зазначає, що сплата судового збору не може вважатись перешкодою в доступі до правосуддя, оскільки право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у них коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення, розстрочення чи відстрочення такої сплати.

З урахуванням вищезазначеного, сплата судового збору є обов`язком сторони, а тому зловживання правом на звільнення, відстрочення чи розстрочення його сплати є неприпустимим.

Отже, станом на момент постановлення цієї ухвали заявник не усунув недоліки касаційної скарги, які стали підставою для залишення її без руху.

Частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Виходячи з положень зазначеної вище норми та пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд повертає касаційну скаргу заявникові, якщо він не усунув недоліки скарги, яка залишена без руху.

Відповідно до частини сьомої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 132, 133, 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ :

Відмовити Державній судовій адміністрації України у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу Державної судової адміністрації України на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 березня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2022 року у справі №260/3206/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії- повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді О.В. Калашнікова
Ж.М. Мельник-Томенко М.В. Білак