Справа № 826/26692/15
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2022-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2022 року м. Київ № 826/26692/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Ексім-Прилад»
до проГоловного управління ДПС у місті Києві визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексім-Прилад» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 06.08.2015 № та №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.08.2016р. залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2016р. позов задоволено.

Постановою Верховного Суду від 15.04.2020р. постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.08.2016р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2016р. скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 05.05.2020 прийнято справу до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 09.09.2020 допущено заміну відповідача у справі №826/26692/15 з Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві на правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (м. Київ, 04116, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийняття оскаржуваних рішень.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав правомірності прийняття оскаржуваних рішень.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

У період з 15.07.2015 по 21.07.2015 Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Ексім-Прилад" з питань правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податку на додану вартість та податку на прибуток по фінансово-господарських взаємовідносинам з ТОВ "Формула Профіт" за період з 01.01.2014 по 31.12.2014.

За результатами перевірки складено акт від 24.07.2015 № 438/1-26-50-22-08-32587888, яким встановлені наступні порушення:

- підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2014 рік у сумі 95 760 грн.;

- пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит у розмірі 106 400 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість за березень-квітень 2014 року в сумі 106 400 грн.

Рішенням Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 04.08.2015, за результатами розгляду заперечень до акта від 24.07.2015 № 438/1-26-50-22-08-3258788, висновок про виявленні порушення залишено без змін.

На підставі акта перевірки від 24.07.2015 № 438/1-26-50-22-08-32587888 відповідачем прийняті податкові повідомлення - рішення від 06.08.2015:

- № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 119 700,00 грн., у тому числі за основним платежем - 95 760,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 23 940,00 грн.;

- № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 133 000,00 грн., у тому числі за основним платежем - 106 400,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 26 600,00 грн.

Вважаючи вказані податкові повідомлення - рішення протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ТОВ "Ексім-Прилад" (одержувач) придбало у ТОВ "Формула Профіт" (постачальник) засоби індивідуального захисту, контрольно-вимірювальні прилади, діагностику несправностей та ремонт приладів, тощо.

На підтвердження реальності господарських операцій за вище зазначеними договірними відносинами позивачем надано до суду копії наступних документів: на підтвердження фізичної можливості ТОВ "Ексім-Прилад" здійснювати господарську діяльність - щодо наявності у позивача нежилих приміщень (реєстраційне посвідчення №008061 від 18.09.2008, витяг з Державного реєстру правочинів, договір безоплатного користування майном від 01.01.2014 - т. 1., арк. 98-100) та Витяг з ЄДР стосовного ТОВ "Ексім-Прилад", в якому зазначено, що товариство займається неспеціалізованою торгівлею (т. 1, арк.. 91-96); докази оплати придбаних товарів: платіжні доручення від 07.03.2014 № 3913, від 17.03.2014 №3925, від 20.03.2014 № 3937, від 28.03.2014 № 3959, від 02.04.2014 № 3969, від 07.04.2014 № 3989, від 15.04.2014 № 4014, від 17.04.2014 № 4025 (т. 1, арк. 101-108); докази придбання товару та його подальша реалізація: видаткові накладні на придбаний товар, податкові накладні на придбаний товар, рахунки - фактури на придбаний товар, а також видаткові накладні, довіреності, податкові накладні щодо продажу придбаного товару (т. 1, арк. 109-250, т. 2).

Крім того, в акті перевірки зазначено, що ТОВ "Формула Профіт" знаходиться на обліку у ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, на дату складання акта має стан - «направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням», тобто актом перевірки підтверджується факт, що вищевказаний контрагент позивача є зареєстрованим суб`єктом господарювання та перебуває на податковому обліку.

Також, в матеріалах справи наявний Витяг з ЄДР щодо ТОВ "Формула Профіт", в якому зазначено, що товариство займається діяльністю посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, в реєстраційних діях - інформація щодо підтвердження відомостей про юридичну особу, керівником є ОСОБА_1 (т. 1, арк. 58-63).

Позиція відповідача ґрунтується на матеріалах досудового розслідування №0000057 внесених до ЄДРР 18.07.2014 за фактом умисного ухилення від сплати податків службовими особами ТОВ «Елсі А» () за попередньою змовою з групою осіб у складі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які надають реально діючому сектору економіки України послуги з мінімізації податкових зобов`язань. В ході досудового слідства було допитано директора ТОВ "Формула Профіт" () ОСОБА_1 , який повідомив, що не має відношення до фінансово-господарської діяльності даного товариства та повідомив, що ніякі документи, які мають відношення до даного підприємства не підписував та ніколи не здійснював жодних фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "Ексім-Прилад" ().

Разом з тим, контролюючим органом до матеріалів справи надано копію вироку Печерського районного суду м. Києва від 02.07.2016 у справі №757/24472/16-к, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 358 КК України та призначено йому узгоджене сторонами згідно угоди про визнання невинуватості від 19.05.2016 покарання за ч. 1 ст. 205 КК України у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 8500,00грн. за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Відповідно до частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Разом з тим, слід зазначити, що ухвалою суду від 05.05.2020 від контрагента позивача - ТОВ "Формула Профіт" судом витребовувалися вся належним чином засвідчена копія первинної документації по взаємовідносинам з позивачем за період з 01.01.2014 по 31.12.2014.

Однак, ТОВ "Формула Профіт" не виконало вимоги ухвали суду від 05.05.2020, будь-яких пояснень з приводу взаємовідносин з ТОВ "Ексім-Прилад" до суду не надано.

Так, правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформленими з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит, а також на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Судом на підставі належних та допустимих доказів встановлено, що господарські операції позивача з ТОВ "Формула Профіт" не мали реального характеру з огляду на неможливість їх виконання контрагентом з врахуванням реального часу і наявності трудових ресурсів.

Суд виходить із того, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 2а-1670/5096/12 (К/9901/12890/18), від 30.01.2018 у справі № 2а-0870/6083/11 (К/9901/541/18), від 23.05.2018 у справі №826/16865/14, а також у постановах Верховного Суду України від 01.12.2015 у справі №21-3788а15 (№826/15034/14), від 14.03.2017 у справі №21-1513а16.

Відтак, з огляду на встановлені судом в ході розгляду спору обставини, викладений в Акті перевірки висновок податкового органу є обґрунтованим та таким, що відповідає дійсним обставинам справи, а винесені на його підставі спірні податкові повідомлення-рішення від 06.08.2015 № та № є правомірними, а тому в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексім-Прилад" має бути відмовлено повністю.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб`єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Ексім-Прилад" (08153, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Білогородська, 128, ) відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Амельохін