Справа № 640/2477/21
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2022 року м. Київ № 640/2477/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами адміністративну справу

за позовомПриватного виконавця ОСОБА_1
до проМіністерства юстиції України визнання протиправним та скасування наказу від 22.01.2021 №289/5,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Приватний виконавець ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся з позовом до Міністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу від 22.01.2021 №289/5 "Про задоволення скарги".

Ухвалою суду від 09.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 18.03.2021 забезпечено позов шляхом зупинення, до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі, дію пункту 5 наказу Міністерства юстиції України від 22.01.2021 №289/5 "Про задоволення скарги" в частині анулювання доступу приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2021 скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2021, у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

22 лютого 2022 року позивачем подання клопотання про пришвидшення розгляду справи.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав правомірності прийняття оскаржуваного наказу та дотримання Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

15 січня 2021 року до Міністерства юстиції України надійшла скарга ТОВ «Ринок сільськогосподарської продукції «Столичний» від 14.01.2021 з вимогою, зокрема скасувати запис про припинення обтяження №.01.2021 о 13:57:06 внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме приватним виконавцем ОСОБА_1 та блокувати приватному виконавцеві ОСОБА_1 доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За результатами розгляду скарги Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України складено висновок від 21.01.2021, відповідно до якого, зокрема рекомендовано: Скаргу ТОВ «Ринок сільськогосподарської продукції «Столичний» від 14.01.2021 задовольнити частково; Скасовано рішення від 13.01.2021 №56130153, прийняте приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1; Анульовано доступ приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 21.01.2021 Міністерством юстиції України видано наказ від 22.01.2021 №289/5, яким:

1. Скаргу ТОВ «Ринок сільськогосподарської продукції «Столичний» від 14.01.2021 задоволено частково;

2. Скасовано рішення від 13.01.2021 №56135347, прийняте державним реєстратором Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_2;

3. Скасовано рішення від 13.01.2021 №56130153, прийняте приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1;

4. Скасовано рішення від 13.01.2021 №56136616, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3;

5. Анульовано доступ державному реєстратору Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_2, приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

6. Блоковано доступ приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці;

7. В іншій частині вимог відмовлено;

8. Виконання пунктів 2 - 4 наказу покладено на Офіс протидії рейдерству;

9. Виконання пунктів 5, 6 наказу покладено на Державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відносини щодо скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є публічно-правовими, а спори у цій сфері належать до адміністративної юрисдикції.

За таких обставин суд вважає, що між позивачем та відповідачем (суб`єктом владних повноважень) є публічно-правовий спір, що підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Суд вважає за необхідне підкреслити, що у межах цієї адміністративної справи вирішується виключно публічно-правовий спір щодо правомірності наказу Міністерства юстиції України від 22.01.2021 №289/5 "Про задоволення скарги", оскільки на переконання позивача, Міністерство юстиції України при прийнятті оскаржуваного наказу порушило норми Порядку №1128 щодо не належного повідомлення позивача про засідання колегії з розгляду скарги та не підписання електронним підписом висновку колегії усіма її членами.

Вказана правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 18.12.2020 у справі №807/203/16.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини сторін регулюються нормами Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV (далі - Закон № 755-IV), Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV, Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. №1128, Положенням про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2016р. №37/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.01.2016р. за №42/28172.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно визначено статтею 37 Закону №1952-IV.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 37 Закону №1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Територіальні органи Міністерства юстиції України розглядають скарги: 1) на рішення (крім рішення про державну реєстрацію прав), дії або бездіяльність державного реєстратора; 2) на дії або бездіяльність суб`єктів державної реєстрації прав.

Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги щодо державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, які здійснюють діяльність у межах території, на якій діє відповідний територіальний орган.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України протягом 15 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

У разі, якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть подовжити строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника. При цьому загальний строк розгляду та вирішення скарги не може перевищувати 45 календарних днів.

Днем подання скарги вважається день її фактичного отримання Міністерством юстиції України або його територіальним органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від скаржника поштового відправлення зі скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

У разі якщо останній день строку для подання скарг, зазначеного у частині третій цієї статті, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем строку вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

Відповідно до частин шостої - сьомої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ", "д" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги.

Рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

Рішення, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 2 частини шостої цієї статті, виконуються не пізніше наступного робочого дня після прийняття такого рішення шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру прав. Для виконання таких рішень повторне подання документів для проведення державної реєстрації прав та сплата адміністративного збору не вимагаються.

Технічний адміністратор Державного реєстру прав у день надходження рішень, передбачених підпунктами "г" та "ґ" пункту 2 частини шостої цієї статті, забезпечує їх негайне виконання. Порядок тимчасового блокування та анулювання доступу до Державного реєстру прав визначається Міністерством юстиції України.

Рішення, передбачене підпунктом "д" пункту 2 частини шостої цієї статті, виконується у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення, передбачені підпунктами "е" та "є" пункту 2 частини шостої цієї статті, виконуються Міністерством юстиції України, його територіальними органами невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня їх прийняття.

У разі прийняття рішення про тимчасове блокування або анулювання доступу нотаріуса до Державного реєстру прав, скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації прав Міністерство юстиції України вирішує питання про передачу на розгляд суб`єкту державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного нотаріуса, акредитованого суб`єкта державної реєстрації прав.

За приписами частин дев`ятої та десятої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України. Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.

Пунктом 2 частини другої статті 37-1 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що за результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128, затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Порядок №1128).

Відповідно до пункту 2 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128 (далі - Порядок №1128) для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення та склад яких затверджуються Міністерством юстиції України або відповідним територіальним органом.

За приписами пункту 8 Порядку №1128 під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження.

Відповідно до пункту 11 Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел);

2) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).

Згідно з пунктом 12 Порядку №1128 за результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Міністерством юстиції України було здійснено розміщення оголошення про розгляд скарги ТОВ «Ринок Сільськогосподарської продукції «Столичний» від 14.01.2021, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.01.2021 за №1239-33-21 на офіційному сайті за посиланням https://minjust.gov.ua/m/ogoloshennya-pro-zasidannya-kolegii-21-sichnya-2021-roku, з якого не вбачається дата його розміщення.

Підставою прийняття оскаржуваного наказу в частині, що стосується позивача було те, що з відомостей Державного реєстру прав Колегією встановлено відсутність доданої електронної копії постанови приватного виконавця ОСОБА_1. про перевірку виконавчого провадження від 13.01.2021 №64001711 до заяви, зареєстрованої за №43540313. Даний факт свідчить про неподання вказаного документа для проведення державної реєстрації припинення обтяження.

Таким чином, Колегія дійшла висновку, що приватним виконавцем ОСОБА_1 під час прийняття рішення від 13.01.2021 №56130153 допущені порушення вимог статей 10, 16, 23, 27 Закону та п. 10 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015.

У письмових поясненнях позивач зазначає, що 24.12.2020 ним розглянута заява стягувача (ТОВ «РСП «Столичний») про примусове виконання ухвали № 910/20129/20 від 23.12.2020 та постановлено відкрити виконавче провадження № 64001711. 13.01.2021 приватним виконавцем ОСОБА_1 винесено постанову в межах виконавчого провадження №64001711 про перевірку виконавчого провадження.

Вказаною постановою встановлено порушення ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

З огляду на вказане, приватним виконавцем прийнято рішення скасувати документи: «Постанова про закінчення виконавчого провадження» від 30.12.2020, «Постанову про заміну сторони виконавчого провадження» та «Постанову про відкриття виконавчого провадження» від 24.12.2020 та припинити дію заборон, внесених в Державний Реєстр речових прав на нерухоме майно на підставі ухвали Господарського суду міста Києва по справі № 910/20129/20 від 23.12.2020.

13 січня 2021 року приватним виконавцем складено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у виконавчому провадженні № 64001711, виходячи із норми ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, як зазначає позивач, ним 13.01.2021 проведено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію припинення обтяження (рішення від 13.01.2021 № 56130153).

Як зазначає позивач, у листі Міністерства юстиції України «Щодо деяких актуальних питань у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №24342/1194233-18/8.4.4 від 18.06.2018, зазначено, що відповідно до положень ст. 16 та ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», при прийнятті заяв у паперовій формі обов`язково виготовляються електронні копії документів, поданих заявником для проведення реєстраційних дій. Електронні копії документів виготовляються шляхом сканування з подальшим їх розміщенням у Державному реєстрі прав. Документи, на підставі яких проведено реєстраційні дії та які підлягають поверненню заявнику, зберігаються у реєстраційній справі у формі електронних копій документів, виготовлених шляхом сканування під час проведення реєстраційних дій.

Тобто процедура виготовлення електронних копій документів може проводитися як під час подачі заяви для проведення державної реєстрації прав, так і під час безпосереднього розгляду документів в процедурі проведення відповідної реєстрації.

Однак, як зазначає позивач, слід звернути увагу на непоодинокі випадки, коли у Державному реєстрі прав відсутні електронні копії документи, на підставі яких проводилася державна реєстрація прав. Задля уникнення випадків порушення вищевказаних норм Закону, рекомендуєм державним реєстраторам після завершення процедури державної реєстрації прав перевірять наявність «завантажених» до Державного реєстру прав електронних копій документів, та, у разі їх відсутності - виготовляти такі копії та додавати їх до вказаного реєстру. При цьому звертаємо увагу на відсутність необхідності змінювати статус заяви «задоволено» у випадку, коли скановані документи додаються після проведення державної реєстрації прав. У такому випадку послуга надана, заява перебуває у статусі «задоволено» і програмне забезпечення Державного реєстру прав забезпечує можливість додати скановані документи без зміни статусу такої заяви.

Таким чином, як зазначає позивач, Міністерство юстиції України вказало на те, що, якщо скановані документи не додано до Державного реєстру, це не змінює статусу розгляду заяви та є технічна можливість «дозавантажити» дані документи. Тобто, із вказаного листа вбачається, що не розміщення сканованих документів у Державному реєстрі не є підставою для скасування реєстраційної дії або зупинення реєстраційної дії та такий недолік державного реєстратора можливо виправити навіть без зміни статусу розгляду заяви.

Таким чином, як зазначає позивач, враховуючи, що постанову про перевірку виконавчого провадження від 13.01.2021 № 64001711 винесено саме лише через підставу: не завантаження електронної копії цієї постанови до Державного реєстру прав не може слугувати підставою для скасування рішення приватного виконавця.

Крім того, як зазначає позивач, сама лише відсутність в Державному реєстрі електронної копії постанови приватного виконавця про перевірку виконавчого провадження від 13.01.2021 № 64001711 не може свідчити про те, що така постанова не подавалася для проведення державної реєстрації припинення обтяжень.

Громадяни, юридичні особи та інші суб`єкти вправі очікувати від державних органів та інших осіб, які виконують певні функції від імені держави, належного виконання даними органами та особами своїх функціональних обов`язків.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №809/1141/17 при розгляді питання про скасування рішення державного реєстратора з формальних підстав слід керуватися принципом «пропорційного втручання» у права людини.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 24.06.2003 року у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» Європейський Суд з прав людини встановлює, що оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, то в такому випадку має місце непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном, та, відповідно, відбувається порушення ст. 1 Першого протоколу Конвенцій.

Так, як зазначає позивач, при прийнятті рішення за результатами розгляду скарги, колегією не враховано, що ймовірна недбалість з боку державного реєстратора не повинна впливати на права ТОВ «БЕСТ МАКЕТ КОМПАНІ», ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ» та ТОВ «ОІЛСІ».

Також позивач зазначає, що відповідно до п. 9 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1128) (надалі також - «Порядок»), під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує:

1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту;

2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах:

3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації;

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Однак, як зазначає позивач, Мін`юст не скористався наданим йому правом щодо витребування у приватного виконавця ОСОБА_1., документів, які слугували підставою та були подані для державної реєстрації припинення обтяження. Вказане в подальшому призвело до неправильного встановлення Колегією обставин щодо наявності в діях позивача порушень норм чинного законодавства при здійсненні відповідної державної реєстрації припинення обтяження.

Таким чином, на думку позивача, не скориставшись таким правом, Колегія передчасно дійшла висновку про те, що до заяви № 43540313 не було додано постанови про перевірку виконавчого провадження від 13.01.2021 року № 64001711. Водночас, посилання відповідача на відсутність електронної копії постанови про перевірку виконавчого провадження від 13.01.2021 року № 64001711 у Державному реєстрі, невнесення таких документів до відповідного реєстру, не свідчить про те, що для державної реєстрації такі документи не подавалися у паперовому вигляді.

Так, суд погоджується з вказаними твердженнями позивача, з наступних підстав.

Відповідно до підпункту 2 пункту 8 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 здійснення контролю у сфері державної реєстрації під час проведення камеральної перевірки комісія має право витребувати у суб`єкта державної реєстрації, що забезпечує зберігання реєстраційних справ, у державного реєстратора копії документів в паперовій формі, відомості про які містяться в реєстрах, проте відсутні виготовлені шляхом сканування електронні копії таких документів у реєстрах.

Також, згідно з абзацом 2 пункту 8 Порядку здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 990 від 21 грудня 2016 року, комісія має право: витребувати у суб`єкта державної реєстрації, що забезпечує зберігання реєстраційних справ, у державного реєстратора копії документів в паперовій формі, відомості про які містяться в реєстрах, проте відсутні виготовлені шляхом сканування електронні копії таких документів у реєстрах; вимагати від державних реєстраторів, уповноважених осіб суб`єктів державної реєстрації надання пояснень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Комісія не скористалась наданим їй правом щодо витребування документів і вказане в подальшому призвело до неправильного встановлення комісією обставин щодо наявності в діях позивача порушень норм чинного законодавства при здійсненні вказаних реєстраційних дій. Комісією були досліджені лише документи, на підставі яких проводилися реєстраційні дії, та здійснені відповідні висновки про порушення позивачем вимог законодавства. Невикористання відповідачем наявних у нього повноважень на витребування пояснень у позивача вплинуло на висновки Комісії, оскільки позбавило відповідача можливості повно та всебічно надати оцінку причинам допущених порушень, врахувати відсутність їх можливих негативних наслідків тощо.

Враховуючи вказані правові норми, суд зауважує, що, не скориставшись таким правом, Комісія передчасно дійшла висновку про те, що до заяви N 43540313 не було додано електронної копії постанови про перевірку виконавчого провадження №64001711 від 13.01.2021. Водночас, посилання відповідача на відсутність деяких документів у Державному реєстрі прав, невнесення таких документів приватним виконавцем до реєстру, не свідчить про те, що для державної реєстрації такі документи не подавалися у паперовому вигляді.

Вказана правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 10.01.2020 у справі №640/1905/19.

Крім того, позивач зазначає, що на сайті Міністерства юстиції України було розміщено оголошення про те, що 21.01.2021 за адресою: м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 15, в Офісі протидії рейдерству відбудеться засідання Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції.

Також, як зазначає позивач, Міністерство юстиції України стверджує, що про відповідне засідання, 18.01.2021 було здійснено повідомлення приватного виконавця ОСОБА_1 телефонограмою за номером телефону: НОМЕР_1 .

Позивач зазначає, що Міністерством юстиції України не було здійснено належного повідомлення про дату, час та місце засідання Колегії, оскільки у позивача відсутній вказаний номер телефону.

У свою чергу, як зазначає позивач та вбачається з Інформаційної довідки з Єдиного реєстру приватних виконавців України № 0126, офіційними номерами телефонів приватного виконавця ОСОБА_1 є: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .

Відповідно до п. 11 Порядку, Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел)

2) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).

Однак, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач був повідомлений Міністерством юстиції про засідання Комісії телефонограмою від 18.01.2021, яка складена об 16:18год. на номер телефону НОМЕР_3 .

Крім того, в матеріалах справи наявна копія листа Міністерства юстиції від 18.01.2021 №278/33.2.1/33-21 про повідомлення позивача про розгляд скарги ТОВ «Ринок Сільськогосподарської продукції «Столичний», який був направлений позивачу на його електронну пошту: .

Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи позивача, що його було повідомлено на номер телефону НОМЕР_1 , оскільки як вбачається з матеріалів справи з вказаного номеру його було повідомлено головним спеціалістом відділу інформаційно-технічного забезпечення діяльності Колегії Демченко М.О. про дату, час та місце засідання Комісії.

Таким чином, судом встановлено, що позивач у відповідності до норм п. 11 Порядку був належним чином повідомлений про дату, час та місце засідання Комісії.

Разом з тим, як зазначає позивач, як станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду 02.02.2021, так і станом на день прийняття рішення у даній справі, на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України в розділі «Архів рішень, прийнятих за результатами розгляду скарг у сфері державної реєстрації» https://minjust.gov.ua/m/sichen-2021-rik відсутні засвідчені в установленому законодавством порядку копії Висновку Колегії за результатами розгляду скарги ТОВ «Ринок Сільськогосподарської продукції «Столичний» від 15.01.2021.

Так, на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України в розділі «Архів рішень, прийнятих за результатами розгляду скарг у сфері державної реєстрації» (веб-адреса https://minjust.gov.ua/files/general/2021/01/23/0209-13.pdf) розміщений Висновок Колегії, який було підписано одним кваліфікованим електронним підписом лише заступника Міністра юстиції України Оніщук О.М. 22 січня 2021 року о 19:37.

Жодні інші реквізити кваліфікованих електронних підписів на Висновку Колегії відсутні. Тобто, в порушення вимог чинного законодавства, такий Висновок Колегії не був підписаний іншими членами Колегії - В. Дубовиком, Д. Кирилюком, К. Прохоренко, С. Ковальчук із зазначенням на Висновку Колегії.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України "Про електронні довірчі послуги". Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Згідно з ч. 4 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 17, ч. 5 ст. 17 зазначеного Закону органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної форми власності, державні реєстратори, нотаріуси та інші суб`єкти, уповноважені державою на здійснення функцій державного реєстратора, для засвідчення чинності відкритого ключа використовують лише кваліфікований сертифікат відкритого ключа, а для реалізації повноважень, спрямованих на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов`язків фізичної або юридичної особи відповідно до закону, застосовують виключно засоби кваліфікованого електронного підпису чи печатки, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

Отже, на думку позивача, за відсутності кваліфікованого електронного підпису всіх членів Колегії, Висновок Колегії, що було надано Міністру юстиції України та розміщено на веб-сайті Міністерства юстиції України не вважається підписаним.

Однак, суд не приймає до уваги вказані твердження позивача у зв`язку з їх необґрунтованістю та у зв`язку із тим, що предметом розгляду даної справи є наказ Міністерства юстиції України, а не Висновок Колегії.

Крім того, як зазначає позивач, 14.01.2021 ТОВ «РСГП «СТОЛИЧНИЙ» подало до Міністерства юстиції України скаргу на рішення державних реєстраторів, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 15.01.2021 за № 1239-33-21.

Поряд з тим ТОВ «РСГП «СТОЛИЧНИЙ» у своїй скарзі не зазначило в прохальній частині жодного рішення державного реєстратора, а просило скасувати записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме маймо.

Також, ТОВ «РСГП «СТОЛИЧНИЙ» у своїй скарзі не зазначило жодної норми законодавства, яка на його думку, була порушена державними реєстраторами при прийняті рішення від 13.01.2021 № 56130153 та рішення від 13.01.2021 № 56136616.

У свою чергу, за правилами ч. 8 ст. 37 Закону Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо, зокрема, скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті (п. 1).

Враховуючи викладене, на думку позивача, Міністерство юстиції України повинно було відмовити у задоволенні скарги ТОВ «РСГП «СТОЛИЧНИЙ».

Вказані твердження позивача суд не приймає до уваги у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Крім того, суд зазначає, що з огляду на положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку № 1128 реалізація Міністерством юстиції України своїх дискреційних повноважень кореспондується з його обов`язком приймати вмотивовані рішення, у тому числі, про блокування доступу до Державного реєстру прав.

У контексті спірних відносин, вмотивованість рішення полягає у тому, чому Міністерством юстиції України вирішило анулювати доступ ОСОБА_1 до Державного реєстру прав. Тобто, за умови виявлення порушень, Міністерство юстиції України, приймаючи рішення про анулювання доступу до Державного реєстру прав, мало обов`язок обґрунтувати строк застосування таких обмежень, враховуючи характер можливих, порушень, їх наслідки та інші обставини, які б підтверджували необхідність анулювання доступу до Державного реєстру прав.

Як вбачається з оскаржуваного наказу від 22.01.2021 № 289/5, він не містить будь-яких мотивів чи обґрунтувань анулювання доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У вказаному наказі наявне лише посилання на висновок Колегії від 21.01.2021 за результатами розгляду скарги, але і у вказаному висновку, окрім пропозиції анулювання доступу приватному виконавцю до Державного реєстру речових прав на нерухоме, відсутнє обґрунтування тому, чому саме анулювання має бути застосовано.

Як наслідок, приватний виконавець ОСОБА_1 не може належним чином здійснювати повноваження, передбачені ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Вказана правова позиція також викладена в постановах Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №804/3737/17, від 20.02.2020 у справі №826/13793/17 та від 12.12.2019 у справі №440/1246/19.

У той же час, приймаючи рішення у даній справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Оскаржуваний позивачем наказ в частині пункту 3 стосується виключно майнових прав третіх осіб.

Реєстраційні дії чи їх скасування не призводять до виникнення, зміни чи припинення правовідносин у державного реєстратора. Тому у частині скасування рішень про реєстрацію оскаржуваний наказ не може порушувати прав реєстратора.

Державний реєстратор не є учасником правовідносин, що винили на підставі реєстраційної дії, а тому й не може бути позивачем чи відповідачем у такій справі. Належними сторонами цих правовідносин є особи, права яких припиняються чи набуваються внаслідок реєстраційної дії. Саме вони мають право на звернення до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 826/1906/17 та від 10 серпня 2021 року у справі №240/1127/20.

Крім того, суд зазначає, що оскаржуваний наказ в частині пунктів 1, 2, 4, 5 щодо анулювання доступу державному реєстратору Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, пункти 6, 7, 8 та 9 не порушує права позивача, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині має бути відмовлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Міністерством юстиції України при прийнятті оскаржуваного рішення в частині п. 5 щодо анулювання доступу приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було порушено, зокрема норми пункту 11 Порядку № 1128, що є достатньою підставою для скасування пункту 5 в зазначеній частині наказу від 22.01.2021 №289/5.

Скасування спірного наказу з підстав визначених судовим рішенням, не свідчить про неможливість розгляду скарги у відповідності до вимог, що передбачені чинним законодавством.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №140/167/19, від 05.08.2020 у справі №807/2270/16.

Таким чином, суд на підставі вищевикладеного приходить до висновку, що наказ Міністерства юстиції України від 22.01.2021 №289/5 «Про задоволення скарги» в частині пункту 5 щодо анулювання доступу приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, прийнятий не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначений Конституцією та законами України; не обґрунтовано, а тому адміністративний позов приватного виконавця ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 2 цієї статті).

З урахуванням ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України та враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1135,00грн. з бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов приватного виконавця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_4 ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України (м. Київ, 01001, вул. Городецького, 13, ) від 22.01.2021 №289/5 «Про задоволення скарги» в частині пункту 5 щодо анулювання доступу приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити на користь приватного виконавця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_4 ) судові витрати в сумі 1135,00грн. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (м. Київ, 01001, вул. Городецького, 13, ).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Амельохін