Справа № 640/8984/21
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2022 року м. Київ № 640/8984/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А.,

розглянувши у порядку спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві), у якому просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення ГУ ПФУ в м. Києві, оформлені листами від 06 жовтня 2020 року № 2600-0314-8/140906 та від 09 грудня 2020 року № 27997-29078/Г-02/8-2600/20 щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1;

- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно заяви від 23.09.2020 про призначення пенсії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на наявність у нього достатнього пільгового та страхового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 та підтверджується наданими доказами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 квітня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/8984/21 та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (письмового провадження).

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому ГУ ПФУ в м. Києві не погоджується із заявленими позовними вимогами, оскільки у позивача відсутній достатній страховий та пільговий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах за списком №1, а дії відповідача в межах спірних відносин є правомірними.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що пільговий стаж за Списком №1 складає понад 8 років, що дає позивачу право на призначення пенсії на пільгових умовах за віком із зменшенням пенсійного віку на 8 років.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини справи.

ГУ ПФУ в м Києві від 06 жовтня 2020 року №2600-0314-8/140906 за наслідками розгляду від 23 вересня 2020 року №10753 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з посиланням на обов`язкову атестацію робочого місця для зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 21 серпня 1992 року, як передбачено постановою КМУ від 01 серпня 1992 року №442; вказано, що відповідно до наданих документів про стаж: ідентифікаційний код, трудова книжка, диплом про освіту, військовий квиток та довідки про підтвердження пільгового стажу роботи загальний страховий стаж позивача складає 23 роки 7 місяців 21 день, в тому числі робота за Списком №1 відсутня. Оскільки довідки про підтвердження пільгового стажу видані організаціями, які знаходяться на непідконтрольній українській владі території, провести перевірку первинних документів, на підставі яких видавались довідки, немає можливості, тому довідки не можуть бути враховані для призначення пенсії на пільгових умовах.

Листом ГУ ПФУ в м. Києві від 09 грудня 2020 року №27997-29078/Г-02/8-2600/20 на заяву позивача від 10 листопада 2020 року повідомлено, що листом ГУ ПФУ в м Києві від 06 жовтня 2020 року №2600-0314-8/140906 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до Закону України «про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви від 23 вересня 2020 року №10753 з посиланням на нормативно-правові норми Законів, позивачу було надіслано на поштову адресу та запропоновано звертатися до судових органів для подальшого оскарження дій відповідача.

Відповідно до записів у трудовій книжці, позивач працював:

- у період з 20 червня 1989 року по 31 серпня 1989 року працював підземним гірничим майстром на Шахті ім. Ізотова;

- з 05 липня 1990 року по 31 серпня 1990 року працював учнем гірника на Шахті ім. Ізотова з повним робочим днем;

- з 14 жовтня 1991 року по 29 травня 1995 року працював на Шахті ім. Ізотова гірничим майстром з повним робочим днем (до 01 квітня 1992 року), заступником начальника ділянки з повним робочим днем (за 01 квітня 1992 року по 01 лютого 1994 року) та начальником ділянки з повним робочим днем (з 01 лютого 1994 року по 29 травня 1995 року);

- з 30 травня 1995 року по 03 серпня 1996 року - заступник начальника видобувної дільниці з повним робочим днем на гірничому науково-виробничому ТОВ «Прогрес А»;

- з 02 квітня 1997 року по 22 липня 1998 року - гірник з повним робочим днем під землею на Приватному гірничо-промисловому підприємстві «Прогрес А» (до 23 липня 1997 року), заступником начальника видобувної дільниці з повним робочим днем під землею (з 23 липня 1997 року по 22 липня 1998 року);

- з 27 липня 1998 року по 26 вересня 1999 року - заступник начальника дільниці з повним робочим днем у шахті на Шахті Комсомолець» ВО «Артемвугілля» (до 22 вересня 1998 року), начальником дільниці з повним робочим днем у шахті (з 22 вересня 1998 року по 08 жовтня 1998 року), заступником начальника дільниці з повним робочим днем у шахті (з 08 жовтня 1998 року по 15 березня 1999 року), в.о. начальника дільниці з повним робочим днем у шахті (з 15 березня 1999 року по 26 вересня 1999 року);

- з 01 жовтня 1999 року по 04 вересня 2000 року - підземний начальник дільниці з видобутку вугілля на шахті ім. Ю.А. Гагаріна.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1 протиправними, позивач звернувся до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (стаття 55 Конституції України).

При розгляді спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень суд перевіряє, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, що визначені законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій) (пункти 1 та 3 частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Позивач, оскаржуючи дії відповідача, стверджує, що порушено його право на соціальний захист.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із пунктом 1 статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, громадяни України, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Частиною першою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають, зокрема, особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу, зокрема, не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Отже, у випадку, якщо позивач не має стажу роботи на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці 10 років, але має не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності відповідного страхового стажу, він має право на призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку з 60 років на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Як встановив суд, на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, 23 вересня 2020 року, позивачу виповнилося 52 роки та загальний страховий стаж складає 34 років 07 місяці 21 днів, відповідач не заперечує наявність у позивача достатнього загального стажу.

Підставою відмови відповідачем в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах стала відсутність необхідного пільгового стажу роботи на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1, у зв`язку з тим, що періоди роботи позивача не враховані до пільгового стажу роботи, оскільки, довідки про підтвердження пільгового стажу роботи, видані органом, який знаходиться на непідконтрольній українській владі території.

Отже, спірним є наявність у позивача стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Суд встановив, що трудовій книжці містяться такі записи про періоди роботи позивача:

- з 20 червня 1989 року по 31 серпня 1989 року підземним гірничим майстром на Шахті ім. Ізотова. Дана посада передбачена підрозділом 1 розділу 1 Списку №1, затвердженого постановою РМ СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, про що також зазначено у пільговій довідці від 24 грудня 2021 року №2895;

- з 05 липня 1990 року по 31 серпня 1990 року учнем гірника на Шахті ім. Ізотова з повним робочим днем. Дана посада передбачена підрозділом 1 розділу 1 Списку №1, затвердженого постановою РМ СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, про що також зазначено у пільговій довідці від 24 грудня 2021 року №2895;

- з 14 жовтня 1991 року по 29 травня 1995 року працював на Шахті ім. Ізотова гірничим майстром з повним робочим днем (до 01 квітня 1992 року), заступником начальника ділянки з повним робочим днем (за 01 квітня 1992 року по 01 лютого 1994 року) та начальником ділянки з повним робочим днем (з 01 лютого 1994 року по 29 травня 1995 року). Зазначені посади передбачені позицією 10101006 підрозділу 1 розділу 1 Списку №1, затвердженого постановою КМУ від 11 березня 1994 року №162, про що також зазначено у пільговій довідці від 24 грудня 2012 року №2896;

- з 30 травня 1995 року по 03 серпня 1996 року - заступник начальника видобувної дільниці з повним робочим днем на гірничому науково-виробничому ТОВ «Прогрес А». Зазначена посада передбачена позицією 10101006 підрозділу 1 розділу 1 Списку №1, затвердженого постановою КМУ від 11 березня 1994 року №162, про що також зазначено у пільговій довідці від 17 листопада 2005 року №1/171105;

- з 02 квітня 1997 року по 22 липня 1998 року - гірник з повним робочим днем під землею на Приватному гірничо-промисловому підприємстві «Прогрес А» (до 23 липня 1997 року), заступником начальника видобувної дільниці з повним робочим днем під землею (з 23 липня 1997 року по 22 липня 1998 року). Зазначені посади передбачені позицією 10101006 підрозділу 1 розділу 1 Списку №1, затвердженого постановою КМУ від 11 березня 1994 року №162, про що також зазначено у пільговій довідці від 17 листопада 2005 року №1/171105;

- з 27 липня 1998 року по 26 вересня 1999 року - заступник начальника дільниці з повним робочим днем у шахті на Шахті Комсомолець» ВО «Артемвугілля» (до 22 вересня 1998 року), начальником дільниці з повним робочим днем у шахті (з 22 вересня 1998 року по 08 жовтня 1998 року), заступником начальника дільниці з повним робочим днем у шахті (з 08 жовтня 1998 року по 15 березня 1999 року), в.о. начальника дільниці з повним робочим днем у шахті (з 15 березня 1999 року по 26 вересня 1999 року). Зазначені посади передбачені позицією 10101006 підрозділу 1 розділу 1 Списку №1, затвердженого постановою КМУ від 11 березня 1994 року №162, про що також зазначено у пільговій довідці від 23 грудня 2013 року №07/1205;

- з 01 жовтня 1999 року по 04 вересня 2000 року - підземний начальник дільниці з видобутку вугілля на шахті ім. Ю.А. Гагаріна. Зазначені посади передбачені позицією 10101006 підрозділу 1 розділу 1 Списку №1, затвердженого постановою КМУ від 11 березня 1994 року №162, про що також зазначено у пільговій довідці від 24 грудня 2013 року №2897.

Отже, професії, які займав позивач у спірний період, внесені до Списку №1 та відповідно до пункту 3 Порядку №383, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі по тексту - Порядок №637).

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Порядку №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Як встановив суд, в трудовій книжці позивача містяться записи про спірні періоди роботи позивача з 20 червня 1989 року по 31 серпня 1989 року підземним гірничим майстром на Шахті ім. Ізотова; з 05 липня 1990 року по 31 серпня 1990 року учнем гірника на Шахті ім. Ізотова з повним робочим днем; з 14 жовтня 1991 року по 29 травня 1995 року працював на Шахті ім. Ізотова гірничим майстром з повним робочим днем (до 01 квітня 1992 року), заступником начальника ділянки з повним робочим днем (за 01 квітня 1992 року по 01 лютого 1994 року) та начальником ділянки з повним робочим днем (з 01 лютого 1994 року по 29 травня 1995 року); з 30 травня 1995 року по 03 серпня 1996 року - заступник начальника видобувної дільниці з повним робочим днем на гірничому науково-виробничому ТОВ «Прогрес А»; з 02 квітня 1997 року по 22 липня 1998 року - гірник з повним робочим днем під землею на Приватному гірничо-промисловому підприємстві «Прогрес А» (до 23 липня 1997 року), заступником начальника видобувної дільниці з повним робочим днем під землею (з 23 липня 1997 року по 22 липня 1998 року); з 27 липня 1998 року по 26 вересня 1999 року - заступник начальника дільниці з повним робочим днем у шахті на Шахті Комсомолець» ВО «Артемвугілля» (до 22 вересня 1998 року), начальником дільниці з повним робочим днем у шахті (з 22 вересня 1998 року по 08 жовтня 1998 року), заступником начальника дільниці з повним робочим днем у шахті (з 08 жовтня 1998 року по 15 березня 1999 року), в.о. начальника дільниці з повним робочим днем у шахті (з 15 березня 1999 року по 26 вересня 1999 року); з 01 жовтня 1999 року по 04 вересня 2000 року - підземний начальник дільниці з видобутку вугілля на шахті ім. Ю.А. Гагаріна.

Зазначені періоди роботи позивача підтверджуються також довідками про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відсутності записів у ній від 24 грудня 2013 року №2896, 2895, від 17 листопада 2005 року №1/171105, від 17 листопада 2005 року №2/171105, від 23 грудня 2013 року07/1205, від 24 грудня 2013 року №2897, від 23 грудня 2013 року №07/1205-1, якими також підтверджується і проведення атестації робочих місць, про що зазначено у даних довідках та відповідно до наказу на ПГПП «Прогрес А» від 15 травня 1996 року №47.

Суд не погоджується з доводами відповідача, що надані позивачем довідки про підтвердження пільгового стажу роботи є недійсними і не створюють правових наслідків, оскільки видані органом, який знаходиться на непідконтрольній українській владі території, та зауважує, що до вказаних правовідносин застосуванню підлягають «намібійські винятки» Міжнародного суду Організації Об`єднаних Націй (далі по тексту - ООН), згідно з якими, документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23 лютого 2016 року ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами.

В даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через неможливість перевірки достовірності інформації, у зв`язку з наданням довідки органом, що знаходиться на території, непідконтрольній українській владі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верхового Суду від 22 жовтня 2018 року у справі №235/2357/17, від 18 квітня 2019 року у справі №344/16404/16-а, від 21 лютого 2020 року у справі №701/1196/16-а.

Суд звертає увагу, що відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення. Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто, в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

За встановлених обставин, суд зазначає, що, оскільки надані позивачем документи підтверджують роботу позивача на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці відповідно до Списку №1 та підтверджують проведення атестації робочих місць, періоди роботи позивача з 20 червня 1989 року по 31 серпня 1989 року на Шахті ім. Ізотова, з 05 липня 1990 року по 31 серпня 1990 року на Шахті ім. Ізотова, з 14 жовтня 1991 року по 29 травня 1995 року на Шахті ім. Ізотова, з 30 травня 1995 року по 03 серпня 1996 року на гірничому науково-виробничому ТОВ «Прогрес А», з 02 квітня 1997 року по 22 липня 1998 року на Приватному гірничо-промисловому підприємстві «Прогрес А», з 27 липня 1998 року по 26 вересня 1999 року на шахті на Шахті Комсомолець» ВО «Артемвугілля», з 01 жовтня 1999 року по 04 вересня 2000 року на шахті ім. Ю.А. Гагаріна повинні бути зараховані до його пільгового стажу.

Таким чином, пільговий стаж позивача на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці відповідно до Списку №1 становить 07 років 11 місяці 18 днів, що дає йому право на зменшення пенсійного віку для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на 6 років.

Отже, позивач має 36 років 03 місяці 19 днів загального страхового стажу понад 8 років пільгового стажу, а тому має право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 після досягнення 52 років.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним протиправними дій відповідача щодо відмови призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо вимоги позивача зобов`язати ГУ ПФУ в місті Києві призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 23 вересня 2020 року за Списком №1 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Як встановлено судом, позивач вперше звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах 23 вересня 2020 року.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних, зокрема, для призначення пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Тобто, прийняття рішення про призначення пенсії віднесено до компетенції органів Пенсійного фонду України.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи.

У спірному випадку, відповідачем не враховано, що визначальним фактом для призначення пенсії на пільгових умовах є підтвердження зайнятості особи на відповідних роботах, а тому відмовляючи в призначенні пенсії позивачу, відповідач діяв незаконно та протиправно.

При цьому, суд зазначає, що вищезазначені обставини та встановлені судом факти дають підстави для зобов`язання відповідача призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах з дня звернення позивача за пенсією.

З урахуванням викладеного та з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити, позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з 21 січня 2019 року.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведена правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн. за рахунок бюджетний асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2, 5-11, 73-77, 90, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (; адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16) призначити з 23 вересня 2020 року ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (; адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному статтями 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 30 днів з моменту складення повного тексту

Суддя: Н.А. Добрівська