Справа № 520/19127/21
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2022-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 р. Справа № 520/19127/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2021, головуючий суддя І інстанції: Горшкова О.О., м. Харків, повний текст складено 06.12.21 по справі № 520/19127/21

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд першої інстанції:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не перерахунку та не виплаті пенсії ОСОБА_2 у розмірі, визначеному Державною установою "Територіальне медичне об`єднання по Харківській області" МВС України в довідці №100/30846, що видана 29.07.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію у розмірі, визначеному Державною установою "Територіальне медичне об`єднання по Харківській області" МВС України в довідці №100/30846, що видана 29.07.2021, здійснивши виплату суми перерахунку пенсії однією сумою починаючи з 01.04.2019 з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що пенсійним органом була допущена протиправна бездіяльність щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача після надходження довідки №100/30846 (вих.№33/41-2574) від 29.07.2021 про розмір його грошового забезпечення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо неперерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01.12.2019.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2019, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону 2011-XII та з врахуванням положень Постанови №988, згідно оновленої довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" №100/30846 (вих.№33/41-2574) від 29.07.2021, здійснивши виплату однією сумою, з урахуванням раніше проведених платежів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім грн).

Представник позивача ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій прохав суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 у справі №520/19127/21 в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо неперерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01.12.2019 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2019, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, у відповідності до вимог статей 43 i 63 Закону №2262-XII, статті 9 Закону 2011-XII та з врахуванням положень Постанови № 988, згідно оновленої довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" №100/30846 (вих.№33/41-2574) від 29.07.2021. Скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 у справі №520/19127/21 в частині відмови ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог щодо нарахування i виплати компенсації втрати частини доходу з 01.04.2019. Ухвалити в цих частинах нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не перерахунку та не виплаті пенсії ОСОБА_2 у розмірі, визначеному Державною установою "Територіальне медичне об`єднання по Харківській області" МВС України в довідці №100/30846, що видана 29.07.2021. Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію у розмірі, визначеному Державною установою "Територіальне медичне об`єднання по Харківській області" MBC України в довідці №100/30846, що видана 29.07.2021, починаючи з 01.04.2019 з нарахуванням i виплатою компенсації втрати частини доходу. Стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що суд в оскаржуваному рішенні не дослідив вирішальні обставини та порушив норми матеріального права, а тому судове рішення підлягає скасуванню в частині: визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо неперерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01.12.2019; відмови в задоволенні позовних в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію у розмірі, визначеному Державною установою "Територіальне медичне об`єднання по Харківській області" MBC України в довідці №100/30846, що видана 29.07.2021 з 01.04.2019 з нарахуванням i виплатою компенсації втрати частини доходу. Звертаючись з позовом позивач просив суд врахувати той факт, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12,2018 у справі №826/3858/18, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, безпосередньо впливає на перерахунок його пенсії у зв`язку з підвищенням, відповідно до Постанови КМУ №704, грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-XII. Визнані вказаним судовим рішенням протиправними та нечинними пункти 1,2 Постанови №103 регламентували перерахунок пенсії, призначеної згідно із Законом №2262-ХІІ до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом №2262- XII особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) відповідно до постанови КМУ від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Так, ОСОБА_2 проходив службу на посаді начальника кафедри тактики внутрішніх військ факультету №1 Академії Внутрішніх військ МВС України та з 2009 позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу" (далі по тексту - Закон №2262-ХІІ). Позивач відноситься до категорії військовослужбовців, перерахунок пенсії якого здійснювався відповідно до ст. 63 Закону №2262-ХП, п.1,2 постанови КМУ №103 та постанови КМУ №704 від 30.08.2017. Останній отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону №2262-ХН (по лінії Національної гвардії України), як колишньому військовослужбовцю та перебуває на обліку у відповідача. З матеріалів справи вбачається, що перерахунок пенсії позивача було здійснено з 01.01.2018 відповідно до постанови КМУ від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Вказане не заперечується відповідачем та підтверджується довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання по Харківській області" МВС України №100/30846, що видана 29.07.2021. Отже, зміни, внесені Постановою №103 до додатку 2 Порядку №45, які були визнані вказаним судовим рішенням протиправними та нечинними, обмежували щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в формі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для позивача. Тобто, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, безпосередньо стосується складових грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії. Висновки суду відносно того, що на позивача поширювалась дія п.3 постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 та перерахунок його пенсії повинен здійснюватись з 01.12.2019 не знайшли свого документального підтвердження. У довідці Державної установи "Територіальне медичне об`єднання по Харківській області" МВС України №100/30846, що видана 29.07.2021 також відсутні будь-які посилання на п.3 Постанови Кабінету Міністрів України №103, постанову Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Разом з тим, у цій довідці як підстава перерахунку вказана постанова Кабінету Міністрів України №704, а розмір складових грошового забезпечення відповідає розмірам, які у ній визначені. Таким доводам позивача суд першої інстанції не надав правової оцінки та помилково вважав, що перерахунок пенсії позивача має здійснюватися з 01.12.2019, а не з 01.04.2019. З огляду на виникнення у позивача права на перерахунок пенсії, враховуючи те, що Державною установою "Територіальне медичне об`єднання по Харківській області" МВС України була складена довідка, у Головного управління, з урахуванням положень ст.ст. 51, 63 Закону №2262-ХІІ та Порядку №45, виникає обов`язок здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 згідно розміру грошового забезпечення визначеного станом на 05.03.2019.Щодо позовних вимог відносно компенсації втрати частини доходів зазначає наступне. Вважає, що суд першої інстанції помилково вважав, що оскільки позивач в позовній заяві просить нарахувати йому компенсацію на ще не виплачені суми пенсії, то в задоволенні позовних вимог щодо компенсації втрати частини доходів з 01.04.2019 слід відмовити. Оскільки факт отримання позивачем виплат за пенсією (як регулярного щомісячного платежу) не у повному обсязі внаслідок протиправного діяння владного суб`єкта з приводу невірного визначення грошового забезпечення для обчислення пенсії підтверджується матеріалами справи, то у даному випадку не має правових підстав для звільнення відповідача від виконання обов`язку за ст.2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Також зазначає, що нарахування та виплата компенсації втрати частини доходів, як компенсаційний механізм, відновить порушене право позивача на володіння майном (пенсією) та забезпечить ефективність адміністративного судочинства.

Відповідач у даній справі не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу у відповідності до ст.304 КАС України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З урахуванням того, що оскаржуване рішення суду першої інстанції було розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні, суд апеляційної інстанції розглядає дану справу в порядку письмового провадження.

Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2022 року про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. відповідачу копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги оскаржуване рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 01.01.2016 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області здійснено перерахунок пенсії позивача з урахуванням постанови КМУ №103 від 21.02.2018.

Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" складено оновлену довідку №100/30846 (вих.№33/41-2574) від 29.07.2021 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на листопад 2019 року.

В примітці вищевказаної довідки зазначено, що вона складена враховуючи рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 по справі №826/12704/18 (набрало законної сили 19.11.2019) та постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 грудня 2019 у зразковій справі №160/8324/19.

В серпні 2021 року позивач звернувся до пенсійного органу з заявою, в якій просив останнього провести перерахунок його пенсії на підставі вищевказаної довідки.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області листом №12263-19800/Б-02/8-2000/21 від 09.08.2021 повідомило заявника, що умови проведення перерахунку відповідно до постанови КМУ від 11.11.2015 №988 були передбачені пунктом 3 постанови КМУ від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб". Вказано, що провести перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, яку надано державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" №100/30846 (вих.№33/41-2574) від 29.07.2021, не має підстав.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не перерахунку та не виплаті пенсії ОСОБА_2 у розмірі, визначеному Державною установою "Територіальне медичне об`єднання по Харківській області" МВС України в довідці №100/30846, що видана 29.07.2021 та наявністю у звязку з цим правових підстав для зобов`язання Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію у розмірі, визначеному Державною установою "Територіальне медичне об`єднання по Харківській області" МВС України в довідці №100/30846, що видана 29.07.2021, здійснивши виплату суми перерахунку пенсії однією сумою починаючи з 01.04.2019 з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу, звернувся до суду першої інстанції із позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача на підставі оновленої довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" №100/30846 (вих.№33/41-2574) від 29.07.2021 про грошове забезпечення позивача виник обов`язок проведення перерахунку пенсії з 01.12.2019. Також, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи те, що пункт 3 Постанови №103, який стосується перерахунку розміру грошового забезпечення особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), визнано нечинним рішенням у справі №826/12704/18, яке набрало законної сили 19.11.2019, то саме з 19.11.2019 у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постанови КМУ №988, та такий перерахунок основного розміру пенсії відповідно до ч.ч.2,3 ст.51 Закону №2262-ХІІ має бути здійснений Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області з 01.12.2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії). Відмовляючи у задоволенні вимог щодо нарахування і виплати компенсації втрати частини доходу, суд першої інстанції виходив, що такі вимоги спрямовані на майбутнє та є передчасними, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів даної справи вбачається, що позивач по справі проходив військову службу на посаді начальника кафедри тактики внутрішніх військ факультету №1 Академії Внутрішніх військ МВС України та останній перебуває на обліку у відповідача, як отримувач пенсії за вислугу років з 29.11.2008, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з п.6 ч.1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначаються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ч.3 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону №2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №704, яка набрала чинності 01.03.2018 та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

24.08.2018 набрала чинності постанова Кабінет Міністрів України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", якою було внесено зміни, зокрема до п.1 Порядку №45, який викладено у новій редакції: пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Також було викладено в іншій редакції абз.1 п.5 Порядку №45, а саме під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

При цьому, у Додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою №103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року по справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Водночас, алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема, ГУ ПФУ та в даному випадку відповідний підрозділ МВС України у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився.

Тобто, з 05.03.2019 року пункт 5 Порядку №45 передбачає при здійсненні перерахунку пенсії врахування не лише окладу за посадою, окладу за військовим званням, відсоткова надбавка за вислугу років за посадою, а й додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищення) та премії.

Отже, з 5 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою КМУ №704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.

Вказані правові висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 17.12.2019 в зразковій справі №160/8324/19, залишеною без змін постановою Великої Палати Верховного суду від 24.6.2020.

Приписами ч.5 ст.242 КАС України регламентовано, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на правову позицію Верховного Суду, викладеної у рішенні від 17 грудня 2019 року у зразковій справі №160/8324/19, випливає, що право на звернення за оновленою довідкою до уповноваженого органу, з якого особа звільнена з військової служби, виникли у позивача з моменту визнання протиправними та не чинними відповідних положень Постанови № 103, тобто із 05 березня 2019 року, а право на перерахунок пенсії - з 01 квітня 2019 року (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії).

Колегія суддів зазначає, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок № 3-1.

Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з пунктом 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону №2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган ПФУ.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі № 21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №553/3619/16-а та у постанові від 17.12.2019 по справі №160/8324/19.

Разом із цим до моменту отримання належної довідки в пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії.

Колегія суддів звертає увагу, що Наказом МВС України від 16.04.2021 року № 291 внесені зміни до п. 1 наказу МВС України від 25.02.2019 року № 129, згідно з якими уповноваженим структурним підрозділом з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій в МВС України визначений 1)Департамент персоналу з покладанням таких функцій на управління координації пенсійних питань та соціальної роботи цього Департаменту; 2) Територіальні медичні об`єднання МВС України по областях, місту Києву визначені уповноваженими установами за видачу довідок про розмір грошового забезпечення з покладанням таких функцій на відповідні сектори (відділи) із соціально-гуманітарних питань цих державних установ.

Отже, з 16.04.2021 року уповноваженими установами за видачу довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії визначено територіальні медичні об`єднання МВС України по областях, місту Києву.

Як вбачається з матеріалів даної справи, Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" було складено довідку №100/30846 (вих.№33/41-2574) від 29.07.2021 про розмір грошового забезпечення, видана ОСОБА_2 за березень 2019 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" за посадою начальника кафедри тактики внутрішніх військ факультету №1 Академії ВВ МВС України. Зазначена довідка окрім посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним званням), надбавки за вислугу років (відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням, містить також додаткові види грошового забезпечення. В примітці вищевказаної довідки зазначено, що вона складена враховуючи рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 по справі №826/12704/18 (набрало законної сили 19.11.2019) та постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 грудня 2019 у зразковій справі №160/8324/19 (а.с.15).

Таким чином, у зв`язку з виготовленням Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" зазначеної вище довідки та звернення позивача до відповідача щодо здійснення перерахунку і виплати пенсії з 01.04.2019 року на підставі цієї ж довідки у пенсійного органу виник обов`язок щодо здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_2 пенсії у розмірі, визначеному Державною установою "Територіальне медичне об`єднання по Харківській області" МВС України в довідці №100/30846 з 01.04.2019, однак Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було допущено протиправну бездіяльність , яка полягає у не перерахунку та не виплаті пенсії ОСОБА_2 у розмірі, визначеному Державною установою "Територіальне медичне об`єднання по Харківській області" МВС України в довідці №100/30846, що видана 29.07.2021.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на тому, що позивач відноситься до категорії військовослужбовців, перерахунок пенсії якого здійснювався відповідно до ст.63 Закону №2262-ХП, п.1,2 постанови Кабінету Міністрів України №103.

Так, з матеріалів справи вбачається, що перерахунок пенсії позивача було здійснено з 01.01.2018 відповідно до ч.4 ст.63 Закону України №2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України №103, що не заперечується пенсійним органом та підтверджується матеріалами даної справи.

Довідка Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" №100/30846 (вих.№33/41-2574) від 29.07.2021 не містить посилань на п.3 постанови Кабінету Міністрів України №103, або на постанову Кабінету Міністрів України №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". При цьому, зазначена довідка містить підставу для перерахунку пенсії - постанову Кабінету Міністрів України №704.

З урахуванням зазначеного вище, висновки суду першої інстанції про те, що пункт 3 Постанови №103, який стосується перерахунку розміру грошового забезпечення особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), визнано нечинним рішенням у справі №826/12704/18, яке набрало законної сили 19.11.2019, то саме з 19.11.2019 у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постанови КМУ №988, та такий перерахунок основного розміру пенсії відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.51 Закону №2262-ХІІ має бути здійснений ГУ ПФУ в Харківській області з 01.12.2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) є помилковими та такими, що суперечать наведеним вище висновкам.

Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача здійснити виплату сум пенсії однією сумою, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до ч. 3 ст.52 Закону № 2262-ХІІ виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Частиною 2 ст. 55 Закону № 2262-ХІІ визначено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу ПФУ, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Системний аналіз ст.ст.51,52,55, а також ст.63 Закону № 2262-ХІІ свідчить, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати "порядок перерахунку пенсії" не є тотожним праву встановлювати строки перерахунку пенсії, строки виплати пенсії.

Отже, питання строків виплати доплат до пенсії за результатами проведеного перерахунку, тобто частини пенсії особи, а також розмірів такої доплати не охоплюються поняттям "порядок проведення перерахунку пенсії".

Колегія суддів зауважує, що законодавством не передбачено виплати пенсії, належної позивачу, частинами, а отже належним виконанням судового рішення, в даному випадку, є саме

виплата донарахованих сум пенсії однією сумою.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Так, у своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення пункту 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а пункт 2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів" (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції"). "Майном" може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права (пункт 83 рішення від 12.07.2001 у справі Ганс-Адам ІІ проти Німеччини"). "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копецький проти Словаччини").

В даному випадку легітимні сподівання позивача на отримання пенсійний виплат, передбачені чинними нормами Законів України, тобто вони є конкретними, а тому на них поширюється режим "існуючого майна".

Приписами ч. 6 ст. 246 КАС України визначено, що у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку виплата донарахованих сум пенсії однією сумою є фактично способом захисту прав позивача, оскільки, по перше, вказані суми повинні бути вже виплачені позивачу і відповідно громадянин має право отримати одразу всю суму на виконання рішення суду, а по друге, це буде фактично порядком виконання рішення суду, відповідно до вказаної вище норми КАС України, з огляду на спір щодо порядку виконання судового рішення.

Доводи пенсійного органу у відзиві на позов про те, що пенсійні виплати, щодо яких було задоволено позовні вимоги, відповідачем на час звернення позивача до суду нараховані та виплачені не були та у зв`язку з чим спір щодо виплати недоплаченої частини розміру пенсії однією пенсією ще не виник, підстави для задоволення позову в цій частині відсутні, є необґрунтованими та такими, що суперечать наведеним вище висновкам.

Щодо вимог позивача в частині зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити йому компенсацію втрати частини доходу, то колегія суддів зазначає.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ (далі по тексту - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 (далі по тексту - Порядок № 159).

Стаття 2 Закону №2050-IIІ визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до ст.3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Пунктами 2, 3 Порядку №159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100 (пункт 4 Порядку № 159).

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів.

Водночас, кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи та пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або такий, який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Вищевказані висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 09.12.2021 року у справі №400/902/19 та від 08.11.2021 року у справі №460/8138/20, які в силу ч.5 ст.242 КАС України підлягають врахуванню у даній справі.

З урахуванням наведеного вище, вимоги позиву у зазначеній частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи суду першої інстанції, а також пенсійного органу у відзиві на позов про те, що зазначені вище вимоги позиву спрямовані на майбутнє та є передчасними, колегія суддів відхиляє, як такі, що суперечать наведеним вище висновкам.

Щодо посилання суду першої інстанції, а також пенсійного органу у відзиві на позов на правові позиції Верховного Суду, викладені у його постановах в певних справах, в обґрунтування відмови задоволення вимог позивача щодо зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити йому компенсацію втрати частини доходу, то колегія суддів їх відхиляє, оскільки відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду по справі №755/10947/17 суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, а тому в даному випадку застосуванню у даній справі підлягають зазначені вище правові позиції Верховного Суду.

Крім того, стосовно посилання суду першої інстанції на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові по справі №755/10947/17, то колегія суддів зазначає, що зі змісту постанови від 30.01.2019 року у вказаній справі не вбачається, що Великою Палатою Верховного Суду давалася правова оцінка вимогам особи щодо нарахування і виплати їй суб`єктом владних повноважень компенсації втрати частини доходу.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не перерахунку та не виплаті пенсії ОСОБА_2 у розмірі, визначеному Державною установою "Територіальне медичне об`єднання по Харківській області" МВС України в довідці №100/30846, що видана 29.07.2021 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію у розмірі, визначеному Державною установою "Територіальне медичне об`єднання по Харківській області" МВС України в довідці №100/30846, що видана 29.07.2021, здійснивши виплату донарахованих сум пенсії однією сумою починаючи з 01.04.2019 з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу.

Щодо посилання пенсійного органу у відзиві на позов про те, що частина позовних вимог знаходиться за межами, передбаченого ч.2 ст.122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду наводячи в обґрунтування своєї позиції правові позиції Верховного Суду, зокрема Великої Палати Верховного Суду (постанова від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а), то колегія суддів відхиляє такі посилання з огляду на наступне.

Так, приписами ч.ч.1,2 ст.122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Загальні правила, закріплені у нормах адміністративного процесуального законодавства, передбачають обчислення строку звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення цих прав, свобод, інтересів.

Поняття «повинна була дізнатись», використане у ст.122 КАС України, слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про прийняття оскаржуваного рішення та знала про обставини його прийняття. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Верховний Суд у постанові від 02 березня 2021 року по справі №758/7700/17 зазначив, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, з моменту отримання грошових виплат, при отриманні від органу Пенсійного фонду України повідомлення про призначення пенсії, відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

У свою чергу, ч.3 ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

В даному випадку, у межах даної справи підтверджено протиправність бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не перерахунку та не виплаті пенсії ОСОБА_2 у розмірі, визначеному Державною установою "Територіальне медичне об`єднання по Харківській області" МВС України в довідці №100/30846, що видана 29.07.2021, тобто встановлено факт неправильного здійснення перерахунку пенсії позивача пенсійним органом та відповідно оскільки перерахунок та виплату пенсії, на яку позивач має право, не проведені своєчасно, з вини органу Пенсійного фонду України, колегія суддів вважає, що такий перерахунок та виплата пенсії мають бути проведені з дати виникнення права на нього без обмеження строком, передбаченим ст.122 КАС України.

При цьому, щодо посилання скаржника на практику Верховного Суду, а саме Великої Палати Верховного Суду (постанова від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а), то колегія суддів не приймає до уваги такі посилання, оскільки обставини у даній справі є відмінними від тих, що склалися у справі на яку посилається скаржник, що переглядалася Великою Палатою Верховного Суду, спірні правовідносини в якій були врегульовані нормами Закону України від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ «Про державну службу».

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. п.1, 4 ч.1, ч.2 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи і неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга у даній справі підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

При зверненні з адміністративним позовом представником позивача ОСОБА_1 було додано дублікат квитанції 0.0..1 від 30.09.2021 про сплату позивачем судового збору у розмірі 908 грн. (а.с.9). Крім того, при зверненні до суду апеляційної інстанції зі скаргою представником позивача ОСОБА_1 було додано дублікат квитанції 0.0..1 від 16.01.2022 про сплату позивачем судового збору у розмірі 1362 грн. (а.с.50).

Враховуючи приписи наведеної вище норми КАС України, а також факт задоволення вимог позивача за наслідками апеляційного перегляду даної справи, колегія суддів вважає, що підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп.

З урахуванням того, що відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, дана справа відноситься до справ незначної складності, а також враховуючи те, що дану справу було розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного провадження, рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 139, 311, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 по справі №520/19127/21 - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не перерахунку та не виплаті пенсії ОСОБА_2 у розмірі, визначеному Державною установою "Територіальне медичне об`єднання по Харківській області" МВС України в довідці №100/30846, що видана 29.07.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію у розмірі, визначеному Державною установою "Територіальне медичне об`єднання по Харківській області" МВС України в довідці №100/30846, що видана 29.07.2021, здійснивши виплату донарахованих сум пенсії однією сумою починаючи з 01.04.2019 з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош З.Г. Подобайло