Справа № 640/28151/21
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2022 року м. Київ № 640/28151/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах дитини ОСОБА_2 до Відділу з питань реєстрації місця проживання Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах дитини ОСОБА_2 (далі також - позивач) з адміністративним позовом до Відділу з питань реєстрації місця проживання Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації (далі також - відповідач) в якому просить суд:

визнати дії відділу з питань реєстрації місця проживання Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації у відмові в реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протиправними;

зобов`язати відділ з питань реєстрації місця проживання Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації, зареєструвати місця проживання Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації у відмові в реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно відмовив позивачеві у здійснення місця реєстрації її та її неповнолітньої дитини за місцем їх фактичного проживання, а саме АДРЕСА_1 .

Представником відповідача на адресу суду подано відзив, в якому зазначає, зокрема, що позивачем не надано підтверджуючих документів переведення садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у жилий будинок. Тому здійснення реєстрації місця проживання є неможливим.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається із поданої заяви про реєстрацію місця проживання позивача від 10.09.2021 року, поданої до органу реєстрації, як підставу для реєстрації місця проживання особи - документ, що підтверджує право на проживання в житлі, позивачем вказано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.02.2021, згідно з яким садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_4 , який є чоловіком Позивача (свідоцтво про шлюб від 12.09.2013 року, серія НОМЕР_1 ) та батьком малолітньої дитини ОСОБА_2 (свідоцтво про народження від 29.02.2020 року, серія НОМЕР_2 ).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон) під місцем проживання мається на увазі житло, розташоване на території адміністративно- територіальної одиниці, в якому особа проживає.

Згідно зі статтею 6 Закону для реєстрації місця проживання особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) серед інших документів документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації.

Стаття 379 Цивільного кодексу України визначає, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Житловий кодекс Української РСР (стаття 6) встановлює, що для постійного або тимчасового проживання громадян призначаються жилі будинки і жилі приміщення.

Відповідно до пункту 3.11 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» будинок садовий визначений як будівля для літнього (сезонного) використання, яка в питаннях нормування площі забудови, зовнішніх конструкцій і інженерного обладнання не відповідає нормативам, установленим для житлових будинків.

Згідно з пунктом 2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2018 року№ 186) садовий будинок - будинок для літнього (сезонного) використання, в якому відсутня житлова площа, а є основна та допоміжна.

Таким чином, виходячи з норм законодавства, місце проживання особи може бути зареєстроване в будинку чи приміщенні, що має статус жилого. Для реєстрації місця проживання особи в садовому будинку, останній має бути переведений в установленому порядку у жилий будинок.

Належні умови для реалізації громадянами права на вільний вибір місця проживання створює переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки. Порядок переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2015 року № 321 (далі - Порядок № 321).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 321 для переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок громадянин, який є його власником, або уповноважена ним особа подає до виконавчого органу міської ради заяву за встановленою формою, до якої додаються: копія документа про право власності на дачний чи садовий будинок, засвідчена в установленому порядку (крім випадку, коли право власності на такий будинок зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно); письмова згода співвласників (за наявності) на переведення такого будинку в жилий; звіт про проведення технічного огляду дачного чи садового будинку з висновком про його відповідність державним будівельним нормам, підписаний виконавцем окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, створений виключно з використанням Реєстру будівельної діяльності у формі електронного документа з присвоєнням реєстраційного номера.

Технічний огляд дачного чи садового будинку проводиться з метою визначення відповідності фактичного стану садового або дачного будинку новому функціональному призначенню та надання в разі потреби рекомендацій щодо усунення виявлених недоліків без застосування обладнання для визначення характеристик конструкцій та виконання вишукувальних робіт на підставі укладеного договору суб`єктом господарювання, у якого працює один або більше виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, які пройшли професійну атестацію згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 554 «Деякі питання професійної атестації виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури».

Рішення про переведення є підставою для використання дачних і садових будинків як житло. зокрема для реєстрації місця проживання (пункт 5 Порядку № 321).

Необхідно звернути увагу суду на те, що згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.02.2021 року, доданого до заяви про реєстрацію місця проживання, в розділі «Актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна» зазначено, що садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , не є об`єктом житлової нерухомості.

Серед матеріалів справи відсутні документи, що підтверджують переведення садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у жилий будинок.

До того ж, адреса, за якою позивач просить зобов`язати зареєструвати місце проживання, не містить необхідного реквізиту адреси - назви вулиці, що створює перешкоди для внесення вказаної адреси до реєстру територіальної громади в порядку, визначеному Правилами реєстрації.

Відповідно до статті 263 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» адресою об`єкта нерухомого майна є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості. Адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Порядок присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.07. 2021 № 690 «Про затвердження Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна».

Пункт 11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207 (далі - Правила реєстрації), передбачає, що якщо особа не подала необхідних документів або інформації, орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання. Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Оскільки позивачем не було надано документу, що підтверджує право на проживання в житлі, орган реєстрації відмовив в реєстрації його місця проживання, керуючись пунктом 11 Правил реєстрації.

Що стосується відмови у реєстрації місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , то відповідно до частини четвертої статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Виходячи з положень пункту 18 Правил реєстрації, реєстрація місця проживання неповнолітніх дітей здійснюється за адресою реєстрації місця проживання батьків / одного з батьків або законного представника/ представників.

Згідно з заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини від 10.09.2021 року позивач просив зареєструвати місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , не будучи при цьому зареєстрованою за вказаною адресою.

Крім того, батько дитини ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстрований. А позивач, ОСОБА_1 зареєстрована за адресоюм: АДРЕСА_2 , що підтверджується наявною в матеріалах копією паспорта.

Також, згідно наданого позивачем витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , не є об`єктом житлової нерухомості.

Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація при наданні відмови діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А тому і правові підстави для зобов`язання Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації здійснити реєстрацію місця проживання Позивача та малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні.

З огляду на викладені обставини, позовна заява є безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення.

Згідно положень ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_3 ).

Відповідач: Відділ з питань реєстрації місця проживання Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації (03115, м.Київ, пр-т Перемоги, 97, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Смолій