Справа № 640/3589/20
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2022-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 року м. Київ № 640/3589/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання адміністративну справу

за позовомГоловного управління Державної податкової служби у м. Києві
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тандем-Фінанс»
простягнення заборгованості у розмірі 1 186 565 849, 00 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (далі по тексту - позивач, ГУ ДПС у м. Києві) із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тандем-Фінанс» (далі також - відповідач, ТОВ «ФК «Тандем-Фінанс»), у якій просить стягнути кошти з ТОВ «ФК «Тандем-Фінанс» з усіх рахунків у банках, що обслуговують такого платника на суму податкового боргу у розмірі 1 186 565 849, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що станом на дату звернення до суду за відповідачем обліковується податковий борг по штрафним санкціям за порушення податкового законодавства на загальну суму 1 186 565 849, 00 грн., який виник на підставі донарахованих податковим органом податкових зобов`язань.

Ухвалою від 20 лютого 2020 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання (у письмовому провадженні); відповідачу запропоновано надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

17 березня 2020 року відповідач надав суду відзив, у якому зазначив, що відповідно до приписів статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України позивач набуває процесуальної правосуб`єктності, тобто право на звернення до суду в загальному порядку із позовом про стягнення податкового боргу за рахунок коштів, виключно після реалізації ним права на звернення до суду із заявою про стягнення податкового боргу за рахунок коштів в порядку статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, відповідач зазначив, що він є фінансовою установою відповідно до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 18 лютого 2015 року ФК №509 та на підставі ліцензії Національного банку України від 05 липня 2017 року №36/1 на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків та здійснює свою діяльність з прийому платежів та переказу коштів з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування. Таким чином, грошові кошти, що знаходяться на поточних рахунках відповідача, не належать останньому, оскільки належать третім особам, та які відповідач зобов`язаний перерахувати на користь отримувачів переказу, а тому, відповідно до положень підпункту 87.3.8 пункту 87.3 статті 87 Податкового кодексу України, такі кошти не можуть бути використані як джерело погашення податкового боргу.

Ухвалою від 19 березня 2020 року суд відмовив представнику ГУ ДПС у м. Києві в задоволенні клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою від 19 березня 2020 року суд відмовив представнику ГУ ДПС у м. Києві в задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 25 березня 2020 року суд відмовив представнику ТОВ «ФК «Тандем-Фінанс» у задоволенні клопотання про зупинення провадження у адміністративній справі № 640/3589/20.

02 квітня 2020 року представником позивача подана відповідь на відзив, у якій вказано, що предметом спору у даній справі є стягнення податкового боргу у розмірі 1 186 565 849, 00 грн., який виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 05 вересня 2018 року № та від 21 грудня 2018 року №, який, відповідно до постанов Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року у справі №640/4426/19 та від 13 лютого 2019 року у справі №826/14713/18, є узгодженим, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

16 квітня 2020 року представником ТОВ «ФК «Тандем-Фінанс» подані письмові заперечення щодо відповіді на відзив де зазначено, що до ухвалення Верховним Судом рішень в адміністративних справах №640/4426/19 та №826/14713/18податкові повідомлення-рішення, на підставі яких виник податкових борг, є неузгодженими, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Ухвалою від 17 квітня 2020 року суд задовольнив заяву ГУ ДПС у м. Києві та поновив останньому строк на подання відповіді на відзив у адміністративній справі № 640/3589/20.

Ухвалою від 17 квітня 2020 року суд відмовив представнику ГУ ДПС у м. Києві в задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 17 квітня 2020 року суд відмовив представнику ГУ ДПС у м. Києві в задоволенні клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою від 17 квітня 2020 року суд відмовив представнику ГУ ДПС у м. Києві в задоволенні клопотання про виклик свідка - директора ТОВ «ФК «Тандем-Фінанс» Веремієнко К.О.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ФК «Тандем-Фінанс» перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у м. Києві та є платником податків.

Відповідно до свідоцтва від 18 лютого 2015 року ФК №509, виданого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, ТОВ «ФК «Тандем-Фінанс» зареєстровано як фінансова установа.

Також, 05 липня 2017 року Національний банк України видав ТОВ «ФК «Тандем-Фінанс» ліцензію №36/1 на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків.

Матеріалами справи встановлено, що за ТОВ «ФК «Тандем-Фінанс», станом на 14 січня 2020 року, обліковується заборгованість по штрафним санкціям за порушення податкового законодавства на загальну суму 1 186 565 849, 00 грн., на підставі донарахованих податковим органом податкових зобов`язань, а саме: податкових повідомлень-рішень від 05 вересня 2018 року № та від 21 грудня 2018 року №.

21 листопада 2019 року податковим органом прийнято податкову вимогу форми «Ю» №33480-10 про сплату податкового боргу у розмірі 1 186 565 849, 00 грн.

Вказана податкова вимога була надіслано на адресу ТОВ «ФК «Тандем-Фінанс» та була отримана представником відповідача за довіреністю 26 листопада 2019 року.

Вказаний борг не був погашений відповідачем у добровільному порядку, що обумовило ГУ ДПС у м. Києві на звернення до суду з даним позовом.

Крім того, позивач у судовому порядку оскаржував податкові повідомлення-рішення від 05 вересня 2018 року № та від 21 грудня 2018 року №, на підставі яких виник спірний податковий борг.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року у справі №640/4426/19 апеляційну скаргу ГУ ДФС у м. Києві задоволено; рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 липня 2019 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ТОВ «ФК «Тандем-Фінанс» відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі №640/4426/19 (адміністративне провадження №К/9901/31197/19) касаційну скаргу ТОВ «ФК «Тандем-Фінанс» залишено без задоволення, а постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року у справі №640/4426/19 змінено у мотивувальній частині, з врахуванням висновків наведених у постанові Верховного Суду, у іншій частині постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року у справі №640/4426/19 залишено без змін.

Також, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року у справі №826/14713/18 апеляційну скаргу ГУ ДФС у м. Києві задоволено; рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2018 року скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні адміністративного позову ТОВ «ФК «Тандем-Фінанс» до ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05 вересня 2018 року №.

Постановою Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі №826/14713/18 (адміністративне провадження №К/9901/5621/19) касаційну скаргу ТОВ «ФК «Тандем-Фінанс» залишено без задоволення, а постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року - без змін.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14).

Узгодження платником податків податкових зобов`язань свідчить про виникнення в нього обов`язку сплатити такі зобов`язання у встановлений законом строк. За закінченням такого строку узгоджені податкові зобов`язання стають податковим боргом, процедура стягнення якого визначена Податковим кодексом України.

Несплачені у встановлений законом строк податкові зобов`язання є податковим боргом платника податків.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 цієї статті у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Аналіз вказаної норми свідчить про відсутність обов`язку контролюючого органу направляти платнику податків нову податкову вимогу у випадку збільшення суми податкового боргу. Тобто, в разі коли після направлення платнику податків податкової вимоги сума його податкового боргу збільшується, податкова вимога на збільшену суму податкового боргу не направляється.

Підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України визначено, що податкова вимога вважається відкликаною у разі, якщо сума податкового боргу була погашена самостійно платником податків або органом стягнення.

Доказів сплати суми податкового зобов`язання до суду не надано, також не надано суду доказів оскарження вимоги, тому, спірна сума заборгованості вважається податковим боргом.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків проводяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до абзацу 1 пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.4 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Матеріалами справи встановлено, що наявність податкового боргу у відповідача підтверджується наявними у матеріалах справи:

- інформацією про податковий борг від 16 січня 2020 року №19/26-15-10-07-09;

- даними про банківські рахунки;

- корінцем податкової вимоги форми «Ю» від 21 листопада 2019 року №33480-10;

- податковими повідомленнями-рішеннями від 05 вересня 2018 року № та від 21 грудня 2018 року №;

- витягом з інтегрованої картки платника податків.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що відповідач доказів погашення боргу у розмірі 1 186 565 849, 00 грн. суду не надав, суд приходить до висновку, що заявлена сума є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом, який ним не сплачений та підлягає стягненню з рахунків, що обслуговують такого платника податків та за рахунок готівки, що йому належить.

Щодо посилань відповідача на те, що він є фінансовою установою та грошові кошти, що знаходяться на його поточних рахунках не є його власністю, оскільки належать третім особам, та які відповідач зобов`язаний перерахувати на користь отримувачів переказу, а тому, відповідно до положень підпункту 87.3.8 пункту 87.3 статті 87 Податкового кодексу України, такі кошти не можуть бути використані як джерело погашення податкового боргу, суд зазначає таке.

У відповідності до положень пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (пункт 87.2 статті 87 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 87.3.8 пункту 87.3 статті 87 Податкового кодексу України не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків, зокрема, кошти інших осіб, надані платнику податків у вклад (депозит) або довірче управління, а також власні кошти юридичної особи, що використовуються для виплат заборгованості з основної заробітної плати за фактично відпрацьований час фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах з такою юридичною особою.

У статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» наведено визначення поняття «вклад (депозит)», яким є кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Водночас, судом встановлено, що ТОВ «ФК «Тандем-Фінанс» є фінансовою небанківською установою, яке здійснює діяльність щодо переказу коштів у національній валюті без відкриття рахунків.

Таким чином, кошти, що перебувають на рахунках відповідача не можуть вважатись вкладом або депозитом, оскільки останній не є банківською установою.

При цьому, поняття довірчого управління наведено у статті 1029 Цивільного кодексу України, у якому визначено, що за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача). Договір управління майном може засвідчувати виникнення в управителя права довірчої власності на отримане в управління майно. Законом чи договором управління майном можуть бути передбачені обмеження права довірчої власності управителя.

За приписами частин першої та другої статті 1030 Цивільного кодексу України предметом договору управління майном можуть бути підприємство як єдиний майновий комплекс, нерухома річ, цінні папери, майнові права та інше майно. Не можуть бути предметом договору управління майном грошові кошти, крім випадків, коли право здійснювати управління грошовими коштами прямо встановлено законом.

Таким чином, оскільки грошові кошти, які перебувають на банківських рахунках відповідача не можуть бути предметом довірчого управління відповідно до приписів цивільного законодавства.

Крім того, позивачем не зазначено та не надано відповідних доказів на підтвердження того, що грошові кошти, які перебувають на банківських рахунках відповідача, є власними коштами останнього, що використовуються для виплат заборгованості з основної заробітної плати за фактично відпрацьований час фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах з такою юридичною особою.

З огляду на викладене, суд не вбачає наявність заборони використання коштів, що перебувають на рахунках відповідача, в якості джерела погашення податкового боргу платника податків.

Також, суд відхиляє посилання відповідача на те, що податковий орган набуває право на звернення до суду в загальному порядку із позовом про стягнення податкового боргу за рахунок коштів, виключно після реалізації ним права на звернення до суду із заявою про стягнення податкового боргу за рахунок коштів в порядку статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 26 червня 2020 року у справі №280/2993/19 (адміністративне провадження №К/9901/26872/19) податковий орган, звертаючись до суду, самостійно визначає порядок такого звернення: в загальному порядку або відповідно до статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України з метою термінового розгляду, про що обов`язково зазначається в позовній заяві.

У відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про доведеність позивачем заявлених вимог та необхідності задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертиз.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 257 - 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) задовольнити повністю.

2. Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тандем-Фінанс» () податковий борг у розмірі 1 186 565 849, 00 грн. (один мільярд сто вісімдесят шість мільйонів п`ятсот шістдесят п`ять тисяч вісімсот сорок дев`ять гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені положеннями статтею 255 адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.М. Погрібніченко