Справа № 640/24315/21
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2022-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 року м. Київ № 640/24315/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандпродакшн» до Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРАНДЕКСАЛТІДС», про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Грандпродакшн» з позовом до Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника ВП 55448815 від 05.04.2018 заступника начальника Печорського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , в частині арешту буксиру TUG "РИБАЧОК", peг. номер НОМЕР_2;

- визнати протиправною та скасувати постанову про опис та арешт майна боржника ВП 56773662 від 09.08.2021 державного виконавця Голопристанського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 , в частині опису та арешту буксиру TUG "РИБАЧОК", рег. номер НОМЕР_2;

- зобов`язати Печорський відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити всі необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів ТОВ «Грандпродакшн», а саме, дії, спрямовані на: зняття арешту з БУКСИРУ TUG "РИБАЧОК", peг. номер НОМЕР_2, повідомлення відповідні органи реєстрації, в тому числі Державну службу морського та річкового транспорту України, Регістр судноплавства України про зняття арешту з буксиру TUG "РИБАЧОК", peг. номер НОМЕР_2.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що оскаржувані постанови про опис та арешт майна боржника у виконавчому провадженні є протиправними та підлягають скасуванню, адже, як зазначає позивач, станом на дати накладання арешту, а саме, 05.04.2018 та 09.08.2021, судно не належало ТОВ «ПОРТОФЛОТ-ТРАНС», а починаючи з 03.01.2018, власником судна «Рибачок» є позивач, який не є учасником виконавчого провадження, в межах якого було накладено арешт на майно.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2021 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Відзив на позовну заяву від відповідачів до суду не надходив.

У судовому засіданні 12.10.2021 судом ухвалено про завершення розгляду справи в порядку письмового провадження.

12.10.2021 до суду на виконання вимог ухвали суду від Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла належним чином завірена копія виконавчого провадження № 55448815, № 56773662. (а.с. 166-250 т. 1, а.с. 1-12 т. 2)

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.11.2021 задоволено заяву ОСОБА_1 про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Залучено до участі у справі № 640/24315/21 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_1 .

02.12.2021 до суду від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, у яких зазначено, що подані позивачем письмові докази не засвідчені належним чином, оскільки не зазначено джерело походження доданих до справи засвідчених як з оригіналів копій матеріалів копій виконавчих проваджень, до якого ця особа не має будь-якого відношення та не є його учасником. Також, третя особа вважає, що має місце штучне та незаконне виведення майна боржника ТОВ «Портофлот-Транс» з арешту, накладеного при примусовому виконанні судового рішення в інтересах третьої особи, встановлено ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 11.02.2020 по справі № 182/6900/16-ц за скаргою ОСОБА_1 на дії, рішення та бездіяльність органу ДВС. Третя особа зазначає, що ставить під сумнів повідомлені позивачем обставини та подані докази щодо приналежності буксиру «Рибачок» позивачу та його продаж ТОВ «Портофлот-Транс».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.12.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про закриття провадження.

29.12.2021 до суду від третьої особи надійшли письмові пояснення, у яких, зокрема, наголошено на тому, що позивач надав копії реєстраційних документів щодо приналежності буксиру саме ТОВ «Портофлот-Транс», однак, не надав жодного реєстраційного документу або відомостей про вказане щодо приналежності буксиру саме позивачу. Також, зауважено, що вказані позивачем відомості не підтверджені й реєстраційним органом, а бухгалтерська довідка самого позивача не свідчить про приналежність буксира на праві власності позивачу, а видача ТОВ «Портофлот-Транс» свідоцтва про виключення судна з Державного суднового реєстру України не свідчить про факт продажу буксиру цією особою та виникнення права власності на нього у позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.01.2022 залучено до участі у справі № 640/24315/21 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРАНДЕКСАЛТІДС» (79010, м. Львів, Личаківський район, вул. Личаківська, буд. 45, ).

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.12.2018 заступником начальника Печерського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Менчиць Наталією Євгенівною, було відкрито виконавче провадження ВП № 55448815 про стягнення з ТОВ «ПОРТОФЛОТ-ТРАНС» на користь ОСОБА_1 суми в розмірі 83582,61 грн.

05.04.2018 постановою ВП 55448815 заступника начальника Печорського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 , було накладено арешт на: судно ДНІПРО-7 peг. номер НОМЕР_5, номер ІМО НОМЕР_6, порт приписки Херсон, судно "Джоббер" (СТК-5), рег.номер НОМЕР_4, номер ІМО НОМЕР_7, порт приписки Херсон, БУКСИР-ШТОВХАЧ PUSHER TUG "HICTRY" peг. номер НОМЕР_3, СУХОВАНТАЖНЕ "DRY CARGO "ПРИМА", peг. номер НОМЕР_8, БУКСИР TUG "РИБАЧОК", peг, номер НОМЕР_2.

18.07.2018 заступником начальника Печерського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , було відкрито виконавче провадження ВП № 56773662 про стягнення з ТОВ «ПОРТОФЛОТ-ТРАНС» на користь ОСОБА_1 сум в розмірах 235579,77 грн., 806767,24 грн. та 3000,00 грн.

Цього ж дня, 18.07.2018 постановою ВП 56773662 заступника начальника Печерського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , виконавчі провадження ВП 55448815 та ВП 56773662 були об`єднані у зведене виконавче провадження.

06.07.2021 державним виконавцем Печерського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Кравчук Аллою Сергіївною, було видано доручення Голопристанському міськрайонному відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

09.08.2021 державним виконавцем Голопристанського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лінником Артемом Олександровичем, за вказаним вище дорученням, було здійснено опис та арешт судна «Рибачок», про що складено постанову ВП 56773662 від 09.08.2021.

Позивач вважає, що зазначені вище постанови відповідачів про арешт судна «Рибачок» є незаконними та необґрунтованими, а отже, протиправними та такими, що підлягають скасуванню, адже, станом на дати накладання арешту, а саме, 05.04.2018 та 09.08.2021, судно не належало ТОВ «ПОРТОФЛОТ-ТРАНС», що і зумовило позивача на звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно норм ч. 1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій, є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень, сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно приписів ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом досліджено, що, у даному, випадку, позивач, не є стороною виконавчого провадження, в межах якого і накладено арешт на судно, яке є предметом даного спору, при цьому, за доводами сторони позивача, вказане судно, станом на дату накладення арешту, не перебувало у власності боржника, а було продано позивачу.

Так, позивач вказує на те, що починаючи з 03.01.2018 власником судна є ТОВ «Грандпродакшн», попереднє найменування якого до 20.12.2019 - ТОВ «БРОКБУНКЕРСЕРВІС» (позивач). Вказане судно було продано та передано ТОВ «ПОРТОФЛОТ-ТРАНС» у власність позивача на підставі договору купівлі-продажу № 44-КП-2015 від 30.10.2015, зі змінами від 02.01.2018.

Відповідно до положень ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

За статтею 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у -набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які

підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, відповідно до п. 1.1 договору ТОВ «ПОРТОФЛОТ-ТРАНС» (продавець) зобов`язувалось передати у власність позивача, а позивач прийняти та оплатити судна, зокрема, річковий буксир РИБАЧОК, дата и місце побудови - 1962, Німеччина, матеріал корпусу - сталь, довжина - 12,10 м., ширина -3,10 м„ осадка - 0,5 м„ валова місткість - 6 т., та всі приналежності та додаткове обладнання, що знаходиться на ньому, що належать ТОВ «ПОРТОФЛОТ-ТРАНС» на праві власності на підставі свідоцтва про право власності № ПВ 003498, видане 08 травня 2015 року ТОВ «ПОРТОФЛОТ-ТРАНС».

Пунктами 2.1. та 2.4. договору встановлено, що передача суден здійснюється на підставі акту приймання-передачі уповноваженими представниками сторін. Право власності на судна та ризик випадкової загибелі переходять від продавця до позивача з дати підписання сторонами відповідних актів приймання-передачі судна.

Позивач наголошує на тому, що 03.01.2018 продавець виконав свій обов`язок щодо передачі судна позивачу, відповідно, до останнього перейшло право власності на судно, тобто, починаючи з 03.01.2018 та станом на сьогоднішній день, судно обліковується на балансі позивача, що підтверджується бухгалтерською довідкою вих. № 14/21/Бух від 25.08.2021.

Також, повідомлено про те, що оскільки торговельні судна в Україні підлягають державній реєстрації в Державному судновому реєстрі України, то з метою перереєстрації судна на позивача, ТОВ «ПОРТОФЛОТ-ТРАНС» судно було знято з реєстрації, що підтверджується свідоцтвом про виключення судна з Державного суднового реєстру України № 002218 від 23.02.2018.

Відповідно до Кодексу торгівельного мореплавства, українські судна, технічний нагляд за якими здійснюють класифікаційні товариства, підлягають реєстрації у Державному судновому реєстрі України (ст. 26).

Судно може бути зареєстровано у Державному судновому реєстрі України або Судновій книзі України тільки в одному морському порту України (ст. 27).

Свідоцтво про право плавання під Державним прапором України і свідоцтво про право власності на судно видаються капітаном порту, в якому судно зареєстроване у Державному судновому реєстрі України. Судновий білет видає орган, що зареєстрував судно у Судновій книзі України.

Свідоцтво про придатність до плавання, обмірне свідоцтво, пасажирське свідоцтво, свідоцтво про вантажну марку, свідоцтво про відповідність спеціальним вимогам для суден, що перевозять небезпечні вантажі, а також інші суднові документи, що передбачені міжнародними договорами України з питань безпеки мореплавства, видає класифікаційне товариство за дорученням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту (ст. 38).

Відповідно до Порядку ведення Державного суднового реєстру України і Суднової книги України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 1997 р. № 1069, державну реєстрацію суден в Україні здійснюють: морських суден - капітани морських портів (п. 5).

Реєстрація судна в Україні полягає у внесенні відомостей про нього до Державного суднового реєстру України, що ведеться за формою згідно з додатком 1, або Суднове книги України, що ведеться за формою згідно з додатком 2, та отримання цим судном свідоцтва про право плавання під Державним прапором України (п.6). Судно може бути зареєстроване у Державному судновому реєстрі України або Судновій книзі України тільки одним органом державної реєстрації (п.8.). З моменту внесення записів про постійну реєстрацію судна до Державного суднового реєстру України або Суднової книги України всі зроблені раніше записи щодо цього судна в суднових реєстрах інших держав Україною не визнаються. Внесення річкових суден до Державного суднового реєстру України здійснюється безпосередньо Морською адміністрацією. Морська адміністрація веде Державний судновий реєстр України (п.11). Записи у Державному судновому реєстрі України повинні бути своєчасними, достовірними і відповідати записам у поданих судновласником документах (п.23.). Судно набуває права плавання під Державним прапором України після його реєстрації та одержання документів, передбачених пунктом 25 цього Порядку (п.27).

Отже, позивач, який, як він стверджує, набув право власності на буксир, мав би, в звернутися до реєстраційного органу з питань оформлення права власності на майно, відомості про що мають бути наявними/відсутніми у Морської адміністрації (Державної служби морського та річкового транспорту України).

Згідно листа № 122/03/15-21 від 12.01.2021 Державної служби морського та річкового транспорту України, у Державному судновому реєстрі України під № УРС-295 від 08.05.2015 зареєстровано буксир з сучасною назвою «Рибачок», власник - ТОВ Портофлот-транс», 5, яке було виключено з Державного суднового реєстру України 23.02.2018. (а.с. 248 т.1)

Тож, для вирішення заявлених вимог про зняття арешту з судна, накладеного в межах виконавчого провадження, в якому позивач не є стороною, важливо встановити та перевірити виникнення/перехід права власності позивача на буксир TUG «РИБАЧОК», peг. номер НОМЕР_2. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен належним чином мотивувати свої висновки та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

До позовної заяви позивач надав копії реєстраційних документів щодо приналежності буксиру саме ТОВ «ПОРТОФЛОТ-ТРАНС», однак не надав реєстраційного документу або відомостей про вказане щодо приналежності буксиру самому позивачу. Вказані відомості не підтверджені й реєстраційним органом (а.с. 87-88 т. 1), а бухгалтерська довідка позивача не свідчить про офіційне визнання права власності буксира за позивачем, а видача ТОВ «ПОРТОФЛОТ-ТРАНС» свідоцтва про виключення судна з Державного суднового реєстру України, достименно не свідчить про виникнення права власності на нього у позивача.

Суд вважає, що у даній справі, відсутній спір про право, адже позивач оскаржує рішення суб`єкта владних повноважень, яким накладено арешт на майно під час вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні, в якому позивач не є стороною. Водночас, суд наголошує на тому, що разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України або ГПК України (залежить від того, який суд видав виконавчий документ, в межах якого відкрито виконавче провадження). При цьому, інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження», адже саме під час розгляду даного спору, адміністративний суд не має повноважень на надання правової оцінки договору купівлі-продажу судна, моменту переходу права власності від боржника до позивача на це судно, та встановлювати обставини, які пов`язані з правом власності, адже вирішення вказаних питань, лежить поза межами поля регулювання адміністративного судочинства. До того ж, суд, у даному випадку, має вдатися до правової оцінки необхідності/відсутності підстав реєструвати придбане судно в Державному судновому реєстрі України, як умови переходу права власності на судно та інших відомчих реєстрацій, задля офіційного визнання з боку держави права власності на судно за позивачем, що також не є завданням адміністративного судочинства.

При зверненні до суду, позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який міг би відновити його становище та захистити порушене, на його думку, право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

За наслідком розгляду даного спору, суд дійшов висновку про те, що позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав, адже позивач не врахував того, що ТОВ «Грандпродакшн» не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший порядок судового захисту, а саме, якщо позивач вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить йому, а не боржникові, має звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного, в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 250, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандпродакшн» до Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРАНДЕКСАЛТІДС», про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити дії відмовити.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 287, 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Грандпродакшн» (, 79010, Львівська область, м. Львів, вул. Личаківська, 45);

Відповідачі: Печерський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, 01011, вул. Різницька, 11-б);

Голопристанський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, 75600, Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. Горького, 20);

Треті особи: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРАНДЕКСАЛТІДС» (79010, м. Львів, Личаківський район, вул. Личаківська, буд. 45, ).

Суддя В.І. Келеберда