Справа № 640/17603/20
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань залишення позовної заяви без розгляду

10 травня 2022 року м. Київ № 640/17603/20

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Кармазіна О.А. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 ,
доГенерального штабу Збройних Сил України, Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України, Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, в якому позивач просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність Генерального штабу Збройних Сил України та Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 27.12.2017, включно;

2) зобов`язати Генеральний штаб Збройних Сил України та Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 27.12.2017, включно;

Підставами позову є порушення прав та інтересів позивача внаслідок протиправної відмови йому у виплаті індексації грошового забезпечення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва (суддя Мамедова Ю.Т.) від 05.08.2020 відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Однак, 05.05.2022 розпорядженням керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва № 393 адміністративну справу № 640/17603/20 передано на повторний автоматизований розподіл судових справ, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Мамедова Ю.Т.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказаний адміністративний позов 05.05.2022 розподілено на суддю Кармазіна О.А.

Ухвалою судді від 10.05.2022 справу № 640/17603/20 прийнято до розгляду.

Разом з тим, суддею встановлено, що 28.08.2020 представником відповідачів подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з пропуском позивачем місячного строку звернення до суду, оскільки питання щодо виплати індексації грошового забезпечення пов`язано з проходження публічної служби.

З приводу строків звернення до суду, то позивач зазначив, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, як складової заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Зважаючи на те, що процесуальних рішень з приводу вирішення клопотання про залишення позовної заяви без розгляду не приймалося, суд входить з наступного.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Конституційний Суд України неодноразово надавав офіційне тлумачення частини другої статті 233 КЗпП України.

Так, у Рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 КЗпП України, статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" зазначив, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, не обмежується будь-яким строком.

У пункті 2.1 мотивувальної частини вказаного Рішення Конституційний Суд України розкрив сутність вимог працівника до роботодавця, зазначених у частині другої статті 233 КЗпП України, строк звернення до суду, з якими не обмежується будь яким-строком.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другої статті 233 Кодексу, належною працівнику, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Отже, аналіз наведених норм чинного законодавства з урахуванням положень Рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 дає підстави для висновку, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці, працівник не обмежується будь-яким строком звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, яка включає усі виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Суд зазначає, що перебування особи на публічній службі, у тому числі військовій службі, є однією із форм реалізації закріпленого в статті 43 Конституції України права на працю.

Отже, в аспекті спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що поняття «грошове забезпечення», яке використано у чинному законодавстві, що регулює трудові правовідносини, є рівнозначними, а тому охоплюється застосованим у частині 2 статті 233 КЗпП України визначенням «законодавство про оплату праці».

Подібну правову позицію було висловлено Верховним Судом у постановах від 25 вересня 2018 року в справі №815/4421/15, від 13 березня 2019 року у справі №807/363/18, від 25 квітня 2019 року у справі №804/496/18, від 26 червня 2019 року в справі №820/4748/17, від 04 грудня 2019 року у справі №813/8469/13-а, від 22 травня 2020 року у справі №808/3200/17, від 04 лютого 2021 року у справі № 160/5393/19.

Відтак, суд зазначає, що у даних спірних правовідносинах вимоги позивача не обмежені будь - яким строком у відповідності до ч. 2 ст. 233 КЗпП України.

Вказана правова позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові віл 10 лютого 2022 року у справі № 420/13606/21.

Таким чином, клопотання представника відповідачів про залишення позовної заяви без розгляду не підлягає задоволенню.

Керуючись положеннями статей ст.ст. 243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Відмовити представнику відповідачів у задоволенні клопотання від 26.08.2020 про залишення позовної заяви без розгляду.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Відповідно до ч. 3 ст. 240 КАС України ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена у порядку, передбаченому ст. 295 - 297 КАС України.

Суддя О.А. Кармазін