Справа № 946/8526/21
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2022-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/8526/21
Провадження № 2-а/946/24/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі головуючого - судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Аубекерової Г.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, стягнення моральної шкоди та судових витрат,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП 8127516 від 10.06.2021 року, стягнення моральної шкоди в сумі 2265 грн. та судового збору в сумі 980 грн., мотивуючи тим, що транспортний засіб ГАЗ 3302 А01121, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить позивачу і знаходиться в оренді у ТОВ "Корона-Плюс", за нотаріально посвідченим договором найму від 29.04.2021 р. Вантажівку 10.06.2021 р. о 12 год. 33 хв. в м. Одеса ніхто не зупиняв. Керував вантажівкою 10.06.2021 р. водій ОСОБА_2 , якого з фото та/ або відеоматеріалами приладу Lenovo Tab ніхто не знайомив, зокрема, щодо фіксації зупинки, стоянки на перехресті, заборони стоянки, дотримання чи недотримання вимог п.17.1 та п. 17.2 Правил дорожнього руху тощо. Проте, інспектором з паркування водію було надано банківські реквізити і запропоновано сплатити на них штраф в сумі 345 грн., який він негайно від імені позивача сплатив, навіть не повідомивши позивача. Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року була визнана такою, що не відповідає Конституції України ст. 14-1 КУпАП. Тобто, юридична відповідальність за вчинене правопорушення має бути прив`язаною не до майна і його власника, а до конкретної фізичної особи, яка керувала транспортним засобом під час здійснення конкретного правопорушення, а оскаржувану постанову винесено щодо власника транспортного засобу, а не конкретної особи, яка ним керувала. Таким чином, постанова підлягає скасуванню. Водієм ОСОБА_2 фактично було сплачено 345 грн. протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили, отже постанова мала вважатися виконаною. Проте, оскаржувану постанову було направлено для примусового виконання, 01.10.2021 р. було накладено арешт на всі банківські рахунки позивача. Позивач дізнався про це при спробі щось сплати. Зателефонувавши до банку, він дізнався про арешт, 04.10.2021 р. він з`явився до Ізмаїльського районного відділення виконавчої служби, де йому підтвердили цей факт і запропонували сплати 1765 грн., що він і зробив. За статтею 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача - органу державної влади чи місцевого самоврядування. Арешт було скасовано 04.10.2021 р., тобто він тривав три дні, і всі ці дні позивач був не в змозі робити перрахування, що спричинило йому незручності, завдало моральну шкоду. Позивач вважає співмірною моральній шкоді суму матеріальної шкоди, прямі збитки 1765 грн. і 500,00 грн. відшкодування за триденні незручності, усього 2265 грн.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та в судовому засіданні від 18.08.2022 року додатково пояснив, що 10.06.2021 року водій ОСОБА_2 дійсно допустив порушення правил зупинки, стоянки в зв`язку з тим, що йому необхідно було розвантажити товар і без порушення ПДР це неможливо здійснити, однак, за це порушення повинен нести відповідальність водій, а не власник транспортного засобу.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника та відзив, згідно якого заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи тим, що суб`єктом правопорушення на підставі ст.14-2 КУпАП є відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу. Відповідної заяви від громадянина ОСОБА_2 про те, що саме він перебував за кермом автомобіля під час вчинення адміністративного правопорушення, та про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також з наданням документу (квитанції) про сплату відповідного штрафу до відповідача не надходило. Тобто, вважає, що вимоги чинного законодавства при складанні інспектором з паркування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності дотримані належним чином. Дії інспектора з паркування щодо складання постанови про адміністративне стягнення цілком правомірні, що виключає наявність підстав для відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.08.2022 року, був поновлений ОСОБА_1 строк для звернення до суду з позовом до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що інспектором з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Фадєєвим Сергієм Миколайовичем була прийнята постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП 8127516 від 10.06.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП. та накладення на нього адміністративного штрафу у розмірі 680 грн.

З вищезазначеної постанови серії ОДП 8127516 від 10.06.2021 року вбачається, що10.06.20221 року о 12:32:07 в м. Одеса на вул. Площа Незалежності, 1 водій транспортного засобу ГАЗ 3302 А01121, номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку, стоянку на перехресті, що суттєво перешкоджає дорожньому руху та створює загрозу безпеці руху, чим порушив п.п. 15.9 г) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

На підставі п. 15.9 «г» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами) зупинка забороняється: на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Приміткою до цієї статті визначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Судом встановлено, що згідно договору найму транспортного засобу від 29.04.2021 року ОСОБА_1 передав в тимчасове платне користування строком на три роки автомобіль марки ГАЗ 3302 А01121, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Враховуючи, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки ГАЗ 3302 А01121, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , то він є суб`єктом адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 14-2 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

На підставі ч. 1 ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Позивачем не було надано доказів, що особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Також позивачем не було надано доказів, що квітанція про сплату 11.06.20021 року 345 грн. направлялась ним до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради.

Тобто, позивач не звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення, передбаченеч. 3 ст. 122 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектором з паркування ОСОБА_3 здійснено фотофіксацію (із зазначенням дати, місця розташування транспортного засобу та географічних координат) вказаних обставин в кількості чотирьох зображень з різних ракурсів.

Дослідивши наявні у матеріалах справи матеріали фотофіксації вчиненого правопорушення, суд зазначає, що з вказаних матеріалів вбачається, що автомобіль марки ГАЗ 3302 А01121, реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив зупинку, стоянку на перехресті, що суттєво перешкоджає дорожньому руху та створює загрозу безпеці руху.

На підставі пп. «г» ч. 3 ст. 265-4 КУпАП розміщення транспортного засобу на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху.

Крім цього, позивач в судовому засіданні не заперечував, що водій ОСОБА_2 , який керував автомобілем, дійсно допустив порушення правил зупинки, стоянки.

Стосовно посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року, яким була визнана такою, що не відповідає Конституції України ст. 14-1 КУпАП.

Стаття 14-1 КУпАП передбачає фіксацію правопорушень спеціальними технічними засобами які працюють в автоматичному режимі, при цьому адміністративне правопорушення, за вчинення якого складено оскаржувану постанову зафіксовано не в автоматичному режимі, а в режимі фотозйомки, що регулюється ст. 14-2 КУпАП, яка є чинною.

Враховуючи, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП 8127516 від 10.06.2021 року необхідно відмовити.

Згідно ч.5 ст.21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Відповідно до п.23 ч.1 ст.4 КАС України, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Враховуючи, що судом не була встановлена протиправність постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП 8127516 від 10.06.2021 року, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 2265 грн.

Квитанцією № 40 від 11.10.2021 року позивач сплатив судовій збір в сумі 454 грн., квитанцією від 20.10.2021 року позивач сплатив судовій збір в сумі 454 грн., тобто позивач сплатив всього: 908 грн., а не 980 грн., як він зазначає у позовній заяві.

В зв`язку з тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 не були задоволені, не підлягають стягненню з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради (код ЗКПО: 23987115, місцезнаходження: м. Одеса, Думська пл. 1) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП 8127516 від 10 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного штрафу у розмірі 680 грн., стягнення моральної шкоди в сумі 2265 грн. та судового збору в сумі 980 грн. - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 18.08.2022 року.

Суддя: О.Я.Присакар