Справа № 140/6635/21
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2022-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 140/6635/21

адміністративне провадження № К/990/20382/22

Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України

на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2022 року

у справі № 140/6635/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 11 Регіональна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися з позовом в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 11 Регіональна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України про визнання протиправними дій Центральної ВЛК Збройних Сил України щодо відмови у перегляді постанови 11 Регіональної ВЛК Міністерства оборони України про причинний зв`язок захворювання та причини смерті ОСОБА_5 згідно протоколу засідання 11 Регіональної ВЛК Міністерства оборони України від 21.02.2020 №76 та зобов`язання Центральної ВЛК Збройних Сил України переглянути рішення 11 Регіональної ВЛК Міністерства оборони України згідно протоколу від 21.02.2020 №76 у відповідності до законодавства України та встановити причинний зв`язок захворювання та причини смерті ОСОБА_5 пов`язаного із захистом Батьківщини.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2022 року рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у справі № 140/6635/21 - скасовано, позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено.

Визнано протиправними дії Центральної ВЛК Збройних Сил України щодо відмови у перегляді рішення 11 Регіональної ВЛК Міністерства оборони України про причинний зв`язок захворювання та причини смерті ОСОБА_5 , оформленого протоколом засідання 11 Регіональної ВЛК Міністерства оборони України від 21.02.2020 №76.

Зобов`язано Центральну ВЛК Збройних Сил України переглянути рішення 11 Регіональної ВЛК Міністерства оборони України, оформлене протоколом від 21.02.2020 №76, та встановити причинний зв`язок захворювання, яке призвело до смерті військовослужбовця ОСОБА_5 , у формулюванні, передбаченому пп.«ґ» пп.21.5 п.21 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року №402: «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України подано касаційну скаргу до Верховного Суду.

За наслідками перевірки касаційної скарги на предмет відповідності вимогам, передбаченим статтями 328-330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддею-доповідачем встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У випадку посилання скаржником на пункт 1 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, як на підставу касаційного оскарження, скаржнику необхідно зазначити конкретну норму, яку застосував суд апеляційної інстанції без врахування висновку щодо застосування цієї норми права саме у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, з посиланням на конкретну постанову Верховного Суду, у якій такий висновок викладено.

В обґрунтування касаційної скарги скаржником зазначено, що при винесенні оскаржуваного рішення суд апеляційної інстанції застосував пункт 21.3, підпункт «г» пункту 21.5, пункт 21.30 глави 21 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 без урахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 18.03.2014 року у справі №21-11а14.

Проаналізувавши доводи скаржника, суд зазначає, що посилання скаржника на постанову Верховного Суду України є безпідставним, оскільки згідно пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження є застосування судом норми права без урахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду.

Також скаржник посилається на пункт 2 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження. При цьому, зазначає, що є необхідність відступлення від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 23.12.2020 року у справі №823/334/17, що результатом розгляду комісією питання щодо встановлення наявності або відсутності причинного захворювання із проходження військової служби є винесення останньою рішення у вигляді постанови, оскільки на час виникнення спірних правовідносин у справі №823/334/17 діяли положення пункту 21.3 глави 21 розділу ІІ Положення №402 у редакції від 01.12.2015.

Необхідність відступу від висновку, викладеного в раніше ухвалених постановах Верховного Суду має виникати з певних визначених об`єктивних причин і такі причини повинні бути чітко визначені та аргументовані скаржником при посиланні на пункт 2 частини 4 статті 328 КАС України.

Обґрунтованими підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду можуть бути, зокрема, зміна законодавства; зміни у правозастосуванні, зумовлені розширенням сфери застосування певного принципу права або ж зміною доктринальних підходів до вирішення питань, необхідність забезпечити єдність судової практики у застосуванні норм права тощо.

Водночас, скаржником не обґрунтовано належним чином необхідність відступлення від сформованих висновків Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права.

Отже підстава для відкриття касаційного провадження, передбачена пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України відсутня.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

В контексті наведеного слід зауважити, що з урахуванням внесених до КАС України змін, які набрали чинності 08.02.2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження з обгрунтуванням того, в чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення (рішень).

Також скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження. Враховуючи, що касаційна скарга підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини 5 статті 332 КАС України, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження суд не вирішує.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2022 року у справі № 140/6635/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 11 Регіональна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя В.Е. Мацедонська