Справа № 420/18405/21
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2022-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/18405/21
Головуючий в 1 інстанції: Балан Я.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 січня 2022 року по справі за позовною заявою приватного акціонерного товариства «Одесавинпром» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А:

04.10.2021 приватне акціонерне товариство «Одесавинпром» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якій просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- № від 17.09.2021 року, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 21 757 849,00 грн, у тому числі за основним платежем на суму 19 779 863,00 грн та штрафними санкціями у розмірі 1 977 986,00 грн;

- № від 17.09.2021 року, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 41 732 296,00 грн, у тому числі за основним платежем на суму 37 938 451,00 грн та штрафними санкціями у розмірі 3 793 845,00 грн;

- № від 14.05.2021 року, яким зменшено суму від`ємного значення з податку на прибуток за жовтень 2020 року у розмірі 66 210 287,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з висновками акту документальної планової перевірки від 22.04.2021 про не підтвердження здійснення господарських операцій з ТОВ «ТД Дітрейд», ТОВ «С.К.С» та ТОВ «НВФ «Семток» з придбання зернових. Позивач вказує на наявність бухгалтерських та фінансових документів, які були складені по господарським операціям у перевіряємому періоді та надані в ході перевірки в повному обсязі. Висновки Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про порушення позивачем податкового законодавства базуються лише на припущеннях перевіряючих, а первинна бухгалтерія товариства не була досліджена під час перевірки належним чином.

На думку позивача, контролюючий орган фактично має претензії виключно до виконання контрагентами позивача вимог податкового законодавства, за що останній не може нести відповідальність.

Крім того, позивач вважає, що Південним Міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків було порушено встановлений пунктом 522 підрозділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу мораторій на проведення документальних планових перевірок платників податків, що є додатковою підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відповідав заперечував проти позову, зазначаючи, що сукупність фактів та обставин, що характеризують контрагентів ПрАТ «Одесавинпром» свідчить про те, що метою їх функціонування є створення виключно документообігу по нереальним господарським операціям для формування податкового кредиту, без фактичного здійснення господарських операцій. Контролюючим органом ставляться під сумнів господарській операції позивача з придбання олії соняшникової сирої нерафінованої і зернових культур та, відповідно, показання податкової звітності позивача.

Крім того, Південне Міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків зазначало, що ПрАТ «Одесавинпром» фактично не приймало участі в операціях по поставці зерна за кордон, усі операції з перевезення, зберігання, митного оформлення, перевалки, пошуку покупців здійснювалися іншими особами.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 січня 2022 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, надання невірної правової оцінки обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове - про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Апелянт вказує, що судом проігноровані доводи відповідача про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «ТД Дітрейд», ТОВ «С.К.С» та ТОВ «НВФ «Семток», зазначення недостовірних даних у первинних документах з придбання та поставки товару, що свідчить про їх дефектність.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ПрАТ «Одесавинпром» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 29.09.2004 року за №0001486.

За даними ЄДРПОУ до основних видів діяльності ПрАТ «Одесавинпром» відносяться: 11.02 Виробництво виноградних вин (основний); 11.01 Дистиляція, ректифікація та змішування спиртних напоїв; 11.03 Виробництво сидру та інших плодово-ягідних вин; 11.04 Виробництво інших недистильованих напоїв із зброджуваних продуктів; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.34 Оптова торгівля напоями; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, статті 77, пункту 82.1 статті 82 ПК України, на підставі наказу Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №13 від 12.02.2020 року та направлень на проведення перевірки, проведена документальна планова виїзна перевірка ПрАТ «Одесавинпром» з питань здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, дотримання валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 року по 30.09.2020 року, за результатами якої 22.04.2021 складено акт №115/34-00-07-01/00412027.

Згідно висновків акту перевірки встановлені порушення ПрАТ «Одесавинпром», у тому числі :

1) пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України, пункту 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №860/4153 від 14.12.1999 року, у результаті чого завищено від`ємне значення з податку на прибуток на суму 66 210 287,00 грн та занижено податок на прибуток, у тому числі за 2018 рік на 4964682,00 гривень; за І квартал 2019 року на суму 4766463,00 гривень; за півріччя 2019 року на суму 3550435,00 гривень; за 3 квартали 2019 року на суму 3152007,00 гривень; за 2019 рік на суму 14013292,00 гривень; за півріччя 2020 на суму 418733,00 гривень; за 3 квартали 2020 року на суму 1071890,00 гривень;

2) пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198 Податкового кодексу, у результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 37 938 451,00 грн.

До таких висновків податковий орган дійшов внаслідок не підтвердження господарських операцій позивача з ТОВ «ТД Дітрейд», ТОВ «С.К.С» та ТОВ «НВФ «Семток» з придбання зернових.

На підставі акту перевірки №115/34-00-07-01/00412027 від 22.04.2021 року Південним Міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків 14.05.2021 винесені податкові повідомлення-рішення №, № та №.

Не погоджуючись з висновками Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, викладеними в акті перевірки №115/34-00-07-01/00412027 від 22.04.2021 року та винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, ПрАТ «Одесавинпром» подано скаргу до Державної податкової служби України.

За результатами розгляду скарги Державною податковою службою України скасовані податкові повідомлення-рішення № та № від 14.05.2021 року у частині застосування штрафних санкцій, які перевищують розмір визначений пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, що діє з 01.01.2021 року, а в іншій частині оскаржувані податкові повідомлення-рішення та податкове повідомлення рішення № від 14.05.2021 року, яким зменшено суму від`ємного значення з податку на прибуток за жовтень 2020 року у розмірі 66 210 287,00 грн, залишено без змін.

17.09.2021 року Південним Міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків винесено податкові повідомлення-рішення:

- № від 17.09.2021 року яким збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 21 757 849,00 грн, у тому числі за основним платежем на суму 19 779 863,00 грн та штрафними санкціями у розмірі 1 977 986,00 грн;

- № від 17.09.2021 року, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 41 732 296,00 грн, у тому числі за основним платежем на суму 37 938 451,00 грн та штрафними санкціями у розмірі 3 793 845,00 грн;

Не погоджуючись з висновками контролюючого органу про порушення податкового законодавства, вважаючи винесені Південним Міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків податкові повідомлення-рішення протиправними, ПрАТ «Одесавинпром» звернулось до суду з даною позовною заявою.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з підтвердження реальності господарських операцій позивача з контрагентами-постачальниками ТОВ «ТД Дітрейд», ТОВ «С.К.С» та ТОВ «НВФ «Семток» первинними документами та не доведення контролюючим органом фактів фіктивного виконання договорів поставки.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

З врахуванням правового регулювання спірних правовідносин статтями 44, 134, 138, 185, 187, 198 ПК України, про що докладно зазначено судом першої інстанції, судова колегія вважає вірними висновки суду, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

У зв`язку з викладеним недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій.

Отже, право платника податку на формування валових витрат підприємства та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів, робіт та послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, які містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

В ході перевірки встановлено, що у період з 01.01.2018 по 30.09.2020 ПрАТ «Одесавинпром» мало взаємовідносини з ТОВ «ТД Трейд» (), ТОВ «С.К.С.» та ТОВ «Науково-виробнича фірма «Семток» з придбання олії соняшникової, сирої, нерафінованої та зернових культур (шрот, ячмінь, кукурудза), що підтверджується договорами поставки та податковими, видатковими та товарно-транспортними накладними, актами прийому-передачі товару, сертифікатами якості товару, рахунками на оплату, платіжними дорученнями тощо, про що докладно зазначено судом першої інстанції.

Контролюючий орган не посилається на дефекти форми та змісту вказаних документів, підставою для висновку про нереальність господарських операцій позивача з цими контрагентами є не підтвердження походження товару по ланцюгу постачання.

Так, перевіркою встановлено, що передача олії сирої нерафінованої від ТОВ «ТД Трейд» до ПрАТ «Одесавинпром», а від ПрАТ «Одесавинпром» до ТОВ «Бєлаз», здійснювалась за адресою м. Запоріжжя, вул. Харчова 3, за якою знаходиться майновий комплекс «Запорізький олійноекстрактний завод», який орендує ТОВ «Оптімусагро трейд».

На думку контролюючого органу, оскільки ТОВ «Оптімусагро трейд» листом №443 від 04.08.2020 року не підтвердило переробку сировини для ТОВ «ТД Дітрейд» (т. VІІІ, а.с.123-124), то господарські операції між позивачем та ТОВ «ТД Дітрейд» не є реальними.

Крім того, як зазначило Південне Міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків в акті перевірки, передача олії соняшникової нерафінованої від ТОВ «С.К.С» до ПрАТ «Одесавинпром» та від ПрАТ «Одесавинпром» до ТОВ «Вінагрогруп», відбувалась за адресою м. Ізмаїл, Болградське шосе 8А, за якою знаходяться виробничі потужності ТОВ «Ізмаїл-Трансбалктермінал». Оскільки, листом №26/2020-1 від 03.03.2020 року (VІІІ, а.с.131-135), ТОВ «Ізмаїл-Трансбалктермінал» не підтвердило переробку давальницької сировини (насіння соняшника) для ТОВ «С.К.С», на думку Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, вказане свідчить про нереальність господарських операцій між ТОВ «С.К.С» та ПрАТ «Одесавинпром».

Суд вірно зазначив, що листи ТОВ «Оптімусагро трейд» та ТОВ «Ізмаїл-Трансбалктермінал» не можуть бути належними та допустимими доказами фіктивності господарських операцій між ПрАТ «Одесавинпром» та його контрагентами, оскільки здійснення передачі товару за відповідною адресою, не є беззаперечним свідченням переробки товару третіми особами, які орендують майнові комплекси чи розміщують виробничі потужності за вказаною адресою.

Крім того, в ході перевірки встановлено, що ТОВ «НВФ «Семток» має виробничий цех та обладнання по переробці насіння соняшника за адресою с. Богуслав, вулиця Степова 38В. Тобто, контрагенти позивача мають власні виробничі потужності для переробки сировини, що виключає необхідність залучення третіх осіб.

Відповідно до сталої практики Верховного Суду норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом у розумінні процесуального Закону.

Тому суд вірно зазначив, що посилання контролюючого органу на податкову інформацію щодо контрагентів-постачальників не є достатньою підставою для неврахування задекларованих позивачем показників витрат по операціям з такими постачальниками, а податкова інформація повинна оцінюватися судом з урахуванням інших доказів нереальності таких операцій.

Судова колегія звертає увагу, що відповідачем не доведена фіктивна діяльність контрагентів позивача, рівно як і обізнаність позивача щодо можливої неправомірної поведінки його постачальників.

Судом вірно враховано, що докази прийняття рішень про відповідність ТОВ «С.К.С.» та ТОВ «ТД Трейд» критеріям ризиковості відсутні, рішення про відповідність ТОВ «НВФ «Семток» критеріям ризиковості платника податку № 61818 прийнято контролюючим органом 15.10.20 та рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі № 520/7145/21, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано.

Також судова колегія враховує, що в ході перевірки встановлена реалізація позивачем на експорт придбаного у ТОВ «ТД Трейд», ТОВ «С.К.С» та ТОВ «НВФ «Семток» олії соняшникової сирої, нерафінованої та зернових культур (ячмінь, кукурудза, шрот) за договорами комісії з : ТОВ «Винагро-Фуд» за договором №ОВП/17-1029 від 29 жовтня 2017 року (т.І, а.с.146-151); ТОВ «Вінагрогруп» за договором №ВАГ-ОВП/021019 від 02 жовтня 2019 року (т.І, а.с.152-155); ТОВ «Маслозерноінвест» за договором №01-2109 від 21 вересня 2020 року (т.І, а.с.156-160); ТОВ «Бєлаз» за договором №Б-ОВП/100420 від 10 квітня 2020 року (т.І, а.с.161-165), що підтверджується актами здачі-прийняття робіт/актами приймання-передачі товару на комісію (т.І, а.с.166-250, т.ІІ, а.с.1-5), копіями митних декларацій (т.VІ, а.с.27-113), листами торгівельно-морських портів та терміналів (т.VІ, а.с.26, 114, т.VІІІ, а.с.58-59), платіжними дорученнями (т.VІІІ, а.с.60-91), кінцевими звітами комісіонера (т.VІІІ, а.с.92-121), оборотно-сальдовими відомостями (т.VІІІ, а.с.126-134) тощо.

Доводи Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, що ПрАТ «Одесавинпром» фактично не приймає участі в операціях по поставці товарів за кордон, а всі операції з перевезення, зберігання митного оформлення, перевалці та пошуку покупців здійснюються іншими особами, вірно відхилені судом першої інстанції.

Відповідно до Господарського Кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Одним з принципів розгляду податкових спорів, відповідно до статті 4 Податкового кодексу, є принцип презумпції добросовісності та рішень платника податків, у зв`язку з чим передбачається, що дії платників податків, які мають своїм результатом одержання податкової вигоди економічно виправдані, а відомості, що містяться у податкових деклараціях, податкових накладних та інших первинних документах, є достовірними. Надання податковому органу всіх належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність яких установлена судом.

Судом першої інстанції допитані свідки ОСОБА_1 (генеральний директор ПрАТ «Одесавинпром») та ОСОБА_2 (головний бухгалтер ПрАТ «Одесавинпром») зазначили, що у 2017 році керівництвом товариства було прийнято рішення купувати товари для подальшого перепродажу через комісіонерів покупцям-нерезидентам з метою отримання додаткового прибутку. Перепродаж зернових культур через комісіонерів обґрунтовується нетиповістю господарської діяльності з перепродажу олії та зернових культур для позивача, а тому, сплата за послуги комісіонера є більш раціональною ніж ризики самостійного продажу.

Крім того, ОСОБА_3 зазначила, що грошові кошти у розмірі вартості окремо поставленої партії товару лише на певний період вибували з оборотних (грошових) коштів товариства на строк, що відповідно до умов договорів з постачальниками та комісіонерами не перевищував 120 діб. Сума у 230 613 735,00 грн, на яку посилається відповідач в акті перевірки, - це загальний оборот від усіх операцій за 2018, 2019 року та 3 квартали 2020 року, а не сума коштів, що разово витрачена на придбання зернових. Тому висновок про збитковість операцій з придбання та подальшого експорту зернових є неспроможним.

Навпаки, позивач посилається на отримання прибутку внаслідок здійснення вищезазначених господарських операцій. Так у відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «Одесавинпром» зазначає, що 12 з 14 експортних господарських операцій були прибутковими, лише повні дві господарські операції були збитковими, що відповідає ризиковості підприємницької діяльності. Загальний економічний ефект господарських операцій становить 1 759 763,01 грн чистого прибутку. При цьому позивач надає розрахунок вартості придбання товару від ТОВ «ТД Трейд», ТОВ «С.К.С.» та ТОВ «Науково-виробнича фірма «Семток», вартості реалізації на адресу ТОВ «Винагрогруп», ТОВ «Винагрфуд», ТОВ «Белаз», суми комісійної винагороди.

Слушними є доводи ПрАТ «Одесавинпром», що із зазначеними контрагентами-постачальниками він працював на протязі трьох років та контролюючим органом не було зупинено або відмовлено у реєстрації жодної із 77 податкових накладних, виписаних ТОВ «ТД Трейд», ТОВ «С.К.С.» та ТОВ «Науково-виробнича фірма «Семток», з підстав нереальності або ризиковості. Отже, на етапі реєстрації податкових накладних не було підстав для ризику у проведенні господарських операцій, та контролюючим органом не зазначено, які обставини змінилися з часу реєстрації податкових накладних.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21 грудня 2016 р. № 1797-VIII, ст. 201 п. 201.10. ПК України було доповнено абзацом 3 такого змісту: "Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження".

Звичайною і поширеною практикою, до якої вдавались контролюючи органи, було коригування податкових зобов`язань платника податків через оцінку його правочинів як "безтоварних" або нікчемних. В таких випадках податковий орган фактично виконував "поліцейські" функції та опосередковано звинувачував платника податків у фіктивному підприємництві. Наслідком таких дій контролюючого органу було те, що платник податків, господарські операції якого розцінювались як штучні, опинявся в ситуації тривалої невизначеності, так як після складання ним податкової і бухгалтерської звітності та формування податкового кредиту, податковий орган мав право провести перевірку і визначити податкові зобов`язання протягом 1095 днів.

Зміни до ст. 201 п. 201.10 ПК України свідчать про те, що законодавець безальтернативно визначив, що сам факт реєстрації податкової накладної в ЄРПН свідчить про те, що контролюючим органом вже перевірено податкову чистоту господарської операції і з цією метою контролюючий орган наділений повноваженнями зупинення реєстрації податкових накладних платника податку, господарські операції якого викликають сумнів в їх реальності.

Тобто, після реєстрації податкової накладної в ЄРПН, контролюючий орган має право донарахувати податкові зобов`язання з ПДВ, виключно на підставі рішення кримінального суду, яким встановлено факт фіктивного підприємництва.

Оскільки податкові накладні складені і зареєстровані контрагентами-постачальниками позивача після 1 липня 2017 р., а саме: протягом 2018 року, 2019 року та 9 місяців 2020 року, то відповідно до ст. 201 п. 201.10. ПК України, суми ПДВ, які відносились позивачем до податкового кредиту в ці періоди, не потребують додаткового підтвердження з його боку.

Судом вірно врахований висновок судового експерта Бурдейного Сергія Миколайовича №622/1 від 14.12.2021 року, згідно якого встановлені в ході перевірки порушення ПрАТ «Одесавинпром» пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу, пункту 7 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 року за №860/4153 (із змінами доповненнями), пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198 Податкового кодексу щодо завищення від`ємного значення з податку на прибуток у сумі 66210287,00 гривень, заниження податку на прибуток у розмірі 19779864,00 гривень, заниження податку на додану вартість у сумі 37938451,00 гривень - документально не підтверджуються.

Доводи апелянта щодо ненадання експертом оцінки податкового обліку сільськогосподарської продукції у кількості 638,062т, яку експерт відніс до понесених технологічних втрат, що може свідчити про недостовірність експертного дослідження, судова колегія вважає такими, що не спростовують висновку в цілому.

Судова колегія погоджується з доводами позивача, що експертом було допущено описку у висновку, яка не впливає до доказову силу та може бути виправлена шляхом уточнення експертом свого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 21.01.2022 судовим експертом Бурдейним С.М. на адресу адвоката ПрАТ «Одесавинпром» направлено повідомлення про виправлення описки у висновку експерта № 622/1 від 14.12.2021. У вказаному повідомленні експертом зазначено, що ним виявлена описка на сторінці 20 висновку щодо об`ємів технологічних втрат вантажу, якій реально складає 36,097 тон, та надані відповідні розрахунки (т.29 а.с. 67).

Судова колегія погоджується з доводами ПрАТ «Одесавинпром» про те, що контролюючим органом перевірка проведена в період дії мораторію на проведення документальних планових перевірок платників податків, встановленого п.52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Одесавинпром» проведена на підставі наказу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 12.02.2021 № 13 у період з 25.02.2021 по 09.04.2021.

Пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України (в редакції на момент винесення наказу про проведення перевірки) установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом.

На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Тобто, вимоги пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України пов`язані та прямо відсилають до актів Кабінету Міністрів України, на підставі яких завершується дія карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 9 грудня 2020 року № 1236 установлено з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на території України карантин.

Отже, Кабінетом Міністрів України на момент прийняття спірного наказу не приймалося рішення про завершення дії карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а відтак діяв мораторій на проведення документальних планових перевірок платників податків.

Відповідно до вимог пункту 4 розділу II Закону України від 17 вересня 2020 року №909-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік»» на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

На підставі цієї норми Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 89 від 3 лютого 2021 року «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірки», якою було скорочено строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб:

- тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 р. та не були завершеними;

- документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу;

- документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та/або 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, суб`єктів господарювання реального сектору економіки, які сформували податковий кредит за рахунок оформлення ризикових операцій з придбання товарів/послуг (із переліку ризикових платників податків, визначених у межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування оприлюднених у засобах масової інформації фактів можливих корупційних дій посадових осіб органів державної влади, які призвели до значних втрат дохідної частини Державного бюджету України, утвореної відповідно до Постанови Верховної Ради України від 24 квітня 2020 року №568-ІХ);

- документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями;

- документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.12, 78.1.14, 78.1.15, 78.1.16 пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

Водночас, мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України (в редакції на момент винесення спірного наказу) та вказана норма в частині обмежень на проведення планових перевірок була чинною, її дія не зупинялася.

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 ПК України, зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Тобто, зміна приписів ПК України здійснюється виключно законами про внесення змін до Кодексу, відповідно зміна строків дії мораторію може бути здійснена виключно шляхом прямого внесення змін до ПК України.

Згідно з пунктом 5.2 статті 5 ПК України, у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

За загальним правилом вирішення колізій, передбаченим частиною третьою статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Відповідно, за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у ПК України, з одного боку, і в постанові Кабінету Міністрів України, з іншого боку, - застосуванню підлягають положення і правила саме ПК України.

Наведений вище висновок ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду, що викладена у справі № 420/12859/21.

Отже, беручи до уваги той факт, що пункт 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України є нормою вищої юридичної сили, ніж постанова Кабінету Міністрів України № 89 від 3 лютого 2021 року, за загальним правилом вирішення колізій, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України, а тому у даному випадку, підлягають застосуванню саме норми Податкового кодексу України.

Тому прийняття відповідачем наказу про проведення документальної планової перевірки ПрАТ «Одесавинпром» та проведення такої перевірки в період дії мораторію суперечить вимогам податкового законодавства. Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС КАС від 06.07.2022 у справі № 360/1182/21.

На думку судової колегії, вказані обставини є додатковими підставами для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами проведення такої перевірки.

Крім того, рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 26.01.2022 у справі № 640/18314/21, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 року, визнано протиправною та нечинною постанову Кабміну України від 03.02.2021 № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок».

Аналізуючи надані позивачем докази в сукупності, судова колегія приходить до висновку про доведеність факту здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «ТД Трейд», ТОВ «С.К.С.» та ТОВ «Науково-виробнича фірма «Семток»" у періоді з 01.01.2018 року по 30.09.2020 року, використання придбаної сільгосппродукції у власній господарській діяльності та свідчать про рух активів позивача, що є безумовною підставою для формування валових витрат та податкового кредиту за рахунок відповідних сум по здійснений операціям.

Враховуючи, що в обґрунтування прийняття спірних податкових повідомлень-рішень апелянтом не наведено обставин, які б вказували на безтоварність операцій, а відповідні висновки контролюючого органу ґрунтуються на податковій інформації з баз даних та припущеннях, а не на аналізі суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, судова колегія приходить до висновку про недоведеність відповідачем нереальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «ТД Трейд», ТОВ «С.К.С.» та ТОВ «Науково-виробнича фірма «Семток».

За відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів, які б свідчили, що господарські операції позивача із вказаними контрагентами були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у позивача наявні всі необхідні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку, для формування витрат та податкового кредиту, а аналіз наданих позивачем первинних документів свідчить про дотримання ним спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум валових витрат та податкового кредиту по операціям з його контрагентами.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.308,311,320-322,325,328,329 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко