Справа № 640/19164/18
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2022-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2022 року м. Київ № 640/19164/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС
до Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «ОРІОН»
простягнення заборгованості у розмірі 5 754 251,24грн.,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Головне управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «ОРІОН» (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 5 754 251,24грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем обліковується податкова заборгованість з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 4 062 284,68грн., з ПДВ у розмірі 1 685 395,55грн., частина чист. прибутку у розмірі 6 571,01грн.

Ухвалою суду від 21 листопада 2018 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи та запропоновано відповідачу надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 29.04.2022 замінено позивача Головне управління ДФС у м. Києві на правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС.

12 грудня 2018 року відповідачем подано відзив на позов, згідно якого проти задоволення позову заперечує повністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Науково-дослідний інститут «ОРІОН» перебуває на обліку в органах ДФС, як платник податків.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначає позивач, за відповідачем обліковується податкова заборгованість у розмірі 5 754 251,24грн., яка складається з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 4 062 284,68грн., з ПДВ у розмірі 1 685 395,55грн., частина чист. прибутку у розмірі 6 571,01грн.

Наявність у підприємства вказаної заборгованості підтверджується також розрахунком заборгованості та обліковою карткою платника податків, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі також - ПК України), платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до п. 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п. 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою (п. 287.1 статті 287 ПК України).

Пунктом 287.3 статті 287 ПК України передбачено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з п. 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до п. 59.3 статті 59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Згідно з п. 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На підставі статті 59 ПК України контролюючим органом винесені податкові вимоги від 04.02.2010 №1/769 та від 10.03.2010 №2/2032.

Відповідно до пп. 14.1.175 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відтак, враховуючи, що сума податкових зобов`язань відповідачем не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

Доказів оскарження податкової вимоги чи погашення податкового боргу за визначеними грошовими зобов`язаннями у розмірі 5 754 251,24грн. відповідачем суду не надано.

Оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги повністю не погашалась, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало, однак процедура стягнення такого боргу позивачем вважається дотриманою.

Як зазначає відповідач, податкова заборгованість з чистого прибутку у розмірі 6 571,01грн. у підприємства відсутня, оскільки ним 02.10.2017 було подано уточнюючий розрахунок частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями № за 2016 рік, яким визначив суму зобов`язання (-143 250,00грн.). Крім того, відповідач зазначив, що уточнюючий розрахунок був поданий у зв`язку із тим, що підприємство включено до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави, у зв`язку з цим відповідач не є платником частини чистого прибутку (доходу).

Також, відповідач стверджує про відсутність податкової заборгованості з плати за землю з юридичних осіб у розмірі 4 062 284,68грн., оскільки нарахування позивачем пені за період з 28.01.2010 по 20.02.2015 відбулось поза межами строків, визначених п. 102.1 статті 102 ПК України та заборгованість по податковій декларації з плати за землю за 2018 рік також відсутня, оскільки відповідач не є платником земельного податку. Відповідачем було подано уточнюючу податкову декларацію з плати за землю за 2018 рік 26.09.2019, якою нараховано до зменшення суму податкового зобов`язання у розмірі - 776 871,47грн.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо відсутності вказаної вище податкової заборгованості з тих підстав, що предметом розгляду даної справи є саме податкова заборгованість підприємства.

Незгода з таким нарахуванням податкової заборгованості має бути оскаржена підприємством в іншому судовому процесі.

Однак, відповідачем не надано доказів того, що він в судовому порядку оскаржував наявність такої заборгованості.

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2019 у справі №826/13373/18, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Так, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що ДП «Науково-дослідний інститут «ОРІОН» фактично отримав у користування земельні ділянки, а відтак, незважаючи на те, що він не зареєстрував право користування земельними ділянками, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК України, ДП «Оріон» є платником земельного податку.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача податкової заборгованості з чистого прибутку у розмірі 6 571,01грн. та з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 4 062 284,68грн.

У частині податкової заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 1 685 395,55грн. відповідач зазначає, що вона є неузгодженою, оскільки 28.03.2016 року ДП «НДІ «ОРІОН» звернувся листом № 68/14-06 до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, яким просив списати безнадійну заборгованість підприємства за період травень 2010 року - березень 2013 року у сумі 739 166,50 грн., та списати штрафні санкції, в тому числі й пеню, на вказаний період.

У відповідь було отримано Акт № 440/26-59-11-05-50 від 19.04.2016 р. про результати перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податкового зобов`язання ДП «НДІ «ОРІОН» код 14310709 за період з 30.08.2010 по 26.02.2016 р. За результатами зазначеного акту з електронного рахунку підприємства контролюючим органом було списано в період з 13.07.2015 р. по 26.02.2016 р. заборгованість за період 2010 р. - квітень 2015 року у сумі 1 302 281,30 грн., штраф за 2009 рік у сумі - 96 757,04 грн. (в тому числі штраф за несвоєчасно подані декларації), пеня за 2009 р. - грудень 2010 р. у сумі 279 709,58 грн.

Як зазначає відповідач, списання податкового боргу, що утворився до 01.07.2015 року, як і списання штрафів та пені, з електронного рахунку є протиправним. Зазначені протиправні дії позивача призвели до утворення заборгованості ДП «НДІ «ОРІОН» в період з 01.07.2015 року, яка постійно зростає не зважаючи на поповнення підприємством рахунку.

У зв`язку з вищезазначеним ДП «НДІ «ОРІОН» звернувся до Окружного адміністративного суду у м. Києві з позовом, яким просив дії ГУ ДФС у м. Києві визнати протиправними та повернути кошти на електронний рахунок (справа № 826/15611/17).

У той же час, як зазначає відповідач, ГУ ДФС у м. Києві продовжує порушувати права ДІІ «НДІ «ОРІОН» шляхом самостійного списання пені за період щодо якого минув строк давності. Податкові повідомлення-рішення не виносяться. Пояснення підприємству не надаються. На звернення ДП «НДІ «ОРІОН» про надання інформації про рух коштів з електронного рахунку підприємству було відмовлено (Лист ГУ ДФС у м. Києві від 22.11.2018 р. № 107607/10/26-15-12-01-18).

У 2016 році ГУ ДФС у м. Києві в рахунок погашення пені з 31.12.2010 р. по 01.10.2012 р. списав поповнення рахунку підприємства у сумі 486 780,73 грн.

У 2017 році ГУ ДФС у м. Києві в рахунок погашення пені з 01.10.2012 р. по 03.12.2012 р. списав поповнення рахунку підприємства у сумі 188 746,23 грн.

У 2018 році ГУ ДФС у м. Києві в рахунок погашення пені з 03.12.2012 р. по 09.06.2015 р. списав поповнення рахунку підприємства у сумі 298 261,49 грн.

Зважаючи на те, що ДП «НДІ «ОРІОН» оскаржує дії та податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві, питання щодо наявності заборгованості з податку на додану вартість відповідач вважає неузгодженим.

У той же час, як вбачається з матеріалів справи, а саме з Витягу з інтегрованих карток платника податків, які надані позивачем 15.02.2019, податкова заборгованість з податку на додану вартість складається з нарахованої пені на борг минулих років за період з липня 2015 року по грудень 2015 року та лютий 2016 року, а також сума боргу складається за самостійно поданими деклараціями № від 18.02.2016, № від 20.05.2016, № від 15.06.2016, № від 20.07.2016, № від 17.08.2016, № від 19.10.2016, № від 20.12.2016, № від 18.06.2018, № від 18.07.2018, № від 16.08.2018, № від 18.09.2018, № від 16.10.2018.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.09.2020 у справі №826/15611/17 позов ДП «НДІ «ОРІОН» задоволено частково; визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 15.07.2016 року № на суму 258 262,90 грн. та від 20.11.2017 року № на суму 104 135,69 грн.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2021 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.09.2020 залишено без змін.

Відповідач зазначає, що заборгованість з податку на додану вартість є неузгодженою у зв`язку із наявністю рішення суду у справі №826/15611/17.

Однак, суд не приймає до уваги вказані доводи відповідача, оскільки як вбачається з вказаного судового рішення у справі №826/15611/17 воно стосується нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату підприємством податку на додану вартість.

Спірна заборгованість з податку на додану вартість, як було вказано вище складається з нарахованої пені на борг минулих років та заборгованості по самостійно поданими відповідачем податковими деклараціями з податку на додану вартість.

Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених ПКУ або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п.п. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПКУ).

Пунктом 129.1 ст. 129 ПКУ встановлено, що нарахування пені розпочинається, зокрема:

при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених ПКУ випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із ПКУ (п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПКУ);

при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до ст. 50 ПКУ, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання (п.п. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 ПКУ);

при виявленні контролюючим органом за результатами перевірки, зокрема, несвоєчасної сплати, несплати (неперерахування) податковим агентом утриманих (нарахованих) податків до або під час виплати оподатковуваного доходу на користь нерезидента або іншого платника податків - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податковим агентом суми податкового зобов`язання, визначеного ПКУ (п.п. 129.1.4 п. 129.1 ст. 129 ПКУ).

Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 р. № 422, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 р. за № 751/28881, затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Порядок №422) (станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно п. 2 розділу І Порядку №422 інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Підпунктом 1 п. 1 розділу ІІ Порядку №422 встановлено, що з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Облікові та звітні показники включаються до еталонних довідників з подальшим обов`язковим внесенням відповідних змін до реєстрів операцій та показників, які формуються ДФС за погодженням Міністерства фінансів України. Зміни до реєстрів операцій та показників вносяться не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем впровадження нових операцій та/або показників.

Спеціальне кодування всіх операцій, що використовуються для відображення в ІКП облікових показників, забезпечує автоматизоване ведення ІКП.

Усі вартісні облікові операції та облікові показники в ІКП проводяться у гривнях з двома десятковими знаками.

Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

В ІКП на дату проведення кожної облікової операції підбиваються підсумки за всіма її графами.

Пеня відображається в ІКП в день нарахування.

Як вбачається з Витягу з інтегрованої картки платника податків відповідачу нараховано пеню на борг минулих років.

Доказів оскарження наявності такої пені ні відповідач ні позивач до суду не надали.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за відповідачем обліковується сума узгоджених та несплачених податкових зобов`язань у розмірі 5 754 251,24грн., яка складається з: земельного податку з юридичних осіб у розмірі 4 062 284,68грн., з ПДВ у розмірі 1 685 395,55грн., частина чист. прибутку у розмірі 6 571,01грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

У відповідності до пп. 14.1.137 п. 14.1 статті 14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 41.2 статті 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (пп. 20.1.34 п. 20.1. статті 20 ПК України)

Відповідно до п. 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п. 95.3 статті 95 ПК України).

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати до стягнення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС (м. Київ, 04116, вул. Шолуденка, 33/19, ) задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «ОРІОН» (м. Київ, 03057, вул. Ежена Потьє, 8-А, ) на користь Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС (м. Київ, 04116, вул. Шолуденка, 33/19, ) з рахунків у банках, що обслуговують такого платника та стягнути кошти за рахунок готівки, що належать такому платнику на суму податкового боргу з земельного боргу з юридичних осіб у розмірі 4 062 284,68грн. (чотири мільйони шістдесят дві тисячі двісті вісімдесят чотири гривні, 68 копійок), з податку на додану вартість у розмірі 1 685 395,55грн. (один мільйон шістсот вісімдесят п`ять тисяч триста дев`яносто п`ять гривень, 55 копійок) та чистого прибутку у розмірі 6 571,01грн. (шість тисяч п`ятсот сімдесят одна гривня, 01 копійка).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Амельохін