Справа № 640/22159/21
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2022 року м. Київ №640/22159/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомАкціонерного товариства "Українська залізниця"
доОфісу великих платників податків ДПС
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині

встановив:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків ДПС, в якому просило суд:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.11.2019 № в частині застосування штрафу в розмірі 489567,79 грн.

Заявлені вимоги мотивовано тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача винесено на підставі висновків акта, складеного за результатами проведеної камеральної перевірки позивача, з якими останній не погоджується, зокрема з огляду на те, що вони не відповідають фактичним обставинам справи.

Ухвалою суду від 13.08.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Зобов`язано відповідача у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позову заяву.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з тим, що спірне податкове повідомлення-рішення винесено Офісом великих платників податків ДПС згідно вимог чинного законодавства, а саме за наслідками виявлених порушень Акціонерним товариством "Українська залізниця" вимог податкового законодавства.

У зв`язку із неявкою представника відповідача у призначене судове засідання та враховуючи клопотання позивача про надання додаткового часу для подачі відповіді на відзив, протокольною ухвалою від 14.09.2021 суд ухвалив відкласти розгляд справи та призначити чергове судове засідання.

У відповіді на відзив позивач наголосив на своїх доводах, наведених у позовній заяві, а також додатково зазначив, що заперечення відповідача про виявлені порушення позивачем вимог податкового законодавства є безпідставними та необґрунтованими.

Враховуючи думку представників сторін, протокольною ухвалою від 19.10.2021 подальший розгляд справи суд ухвалив завершити в порядку спрощеного (письмового) провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлені позивачем вимоги та заперечення відповідача, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

В порядку статті 76 та на підставі пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України уповноваженою особою Офісу великих платників податків ДПС (надалі - ОВПП ДПС) проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації Акціонерним товариством "Українська залізниця" () (надалі - АТ "УЗ") податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН).

За результатами вказаної перевірки складено акт від 16.10.2019 №220/28-10-44-05/40075815, відповідно до висновків якого встановлено порушення АТ "УЗ" пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, за що передбачена відповідальність згідно пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

На підставі висновків акта від 16.10.2019 №220/28-10-44-05/40075815 ОВПП ДПС винесено податкове повідомлення-рішення від 06.11.2019 №, яким згідно пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України до АТ "УЗ" застосовано відповідні штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 793071,60 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, спірним є застосування відповідачем до позивача штрафної санкції в частині суми 489567,79 грн., а саме за несвоєчасну реєстрацію в ЄРПН розрахунку коригування від 31.12.2017 №12/601 на суму ПДВ - 4895677,85 грн. з граничним терміном реєстрації - 15.01.2018.

Так, позивач стверджує, що на виконання вимог пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України АТ "УЗ" 31.12.2017 було сформовано податкову накладну №14/601, з граничним терміном реєстрації - 15.01.2018.

15.01.2018 о 17:57 год. АТ "УЗ" направило вказану ПН до ЄРПН для її реєстрації, на що о 18:44 год. 15.01.2018 отримало Квитанцію №1 про те, що документ доставлено до центрального рівня ДПС України.

Цього ж дня о 20:52 год. від ДФС України АТ "УЗ" отримало квитанцію в електронному вигляді у текстовому форматі, якою підтверджено реєстрацію ПН від 31.12.2017 №14/601.

На виконання вимог пунктів 4, 5 статті 199 Податкового кодексу України до раніше складеної ПН від 31.12.2017 №14/601, АТ "УЗ" складено розрахунок коригування від 31.12.2017 №12/601 із коригуванням суми ПДВ - 4895677,85 грн., з граничним терміном реєстрації - 15.01.2018.

15.01.2018 АТ "УЗ" о 19:34 год. направило вказаний РК в ЄРПН для реєстрації, на що о 19:34 год. 15.01.2018 отримало Квитанцію №1 про те, що документ доставлено до центрального рівня ДПС України.

15.01.2018 о 19:41 від ДФС України АТ "УЗ" отримано квитанцію із повідомленням, що РК не прийнятий до реєстрації. Підставою для відмови у реєстрації РК стало те, що у ЄРПН відсутня ПН від 31.12.2017 №14/601, до якої складено РК від 31.12.2017 №12/601.

Таким чином, правова позиція позивача ґрунтується на тому, що в силу приписів абзаців п`ятого, тринадцятого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України та пунктів 2, 3 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна АТ "УЗ" від 31.12.2017 №14/601 вважається зареєстрованою 15.01.2018, адже остання була направлена до податкового органу в межах граничного терміну та протягом операційного дня.

Відтак, неприйняття 15.01.2018 розрахунку коригування від 31.12.2017 №12/601 до податкової накладної від 31.12.2017 №14/601 за доводами позивача є безпідставним, та що в свою чергу також свідчить про безпідставність висновків відповідача про порушення АТ "УЗ" граничних строків реєстрації зазначеного вище РК в ЄРПН, а отже вказує на протиправність застосування штрафних санкцій за відповідне порушення вимог податкового законодавства.

Натомість, за змістом викладеного у відзиві заперечення відповідача зводяться до того, що реєстрація податкової накладної АТ "УЗ" від 31.12.2017 №14/601 відбулася саме о 20:52 год. 15.01.2018, однак позивач, не перевіривши інформацію про те, чи була остання зареєстрована (не зареєстрована) в ЄРПН, подав на реєстрацію розрахунок коригування від 31.12.2017 №12/601, на що системою була сформована квитанція про відмову у реєстрації зазначеного РК через відсутність в ЄРПН вказаної вище ПН.

Також, відповідач наголосив на тому, що у позовній заяві АТ "УЗ" не зазначило, у зв`язку з чим реєстрація ПН №14/601 та РК №12/601 від 31.12.2017 здійснювалася в останній день граничного строку - 15.01.2018.

У відповіді на відзив позивач звернув увагу, що квитанція про підтвердження реєстрації ПН від 31.12.2017 №14/601 надійшла АТ "УЗ" не в межах операційного дня, а саме о 20:52 год. 15.01.2018. Відповідно, враховуючи, що дана ПН була подана на реєстрацію АТ "УЗ" в межах встановленого строку та протягом операційного дня - така ПН в силу вимог Податкового кодексу України вважається зареєстрованою в день її подання, а тому відповідачем не наведено належних доводів та доказів щодо правомірності своїх дій в межах спірних правовідносин.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів врегульовано Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (тут і надалі - нормативно-правові акти в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з приписами пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (надалі - Порядок №1246).

За визначеннями, наведеними у пункті 2 Порядку №1246, податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) - електронний документ, який складається платником податку до податкової накладної відповідно до вимог Кодексу в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації; операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації.

Пунктом 10 Порядку №1246 встановлено порядок, згідно якого після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця).

Згідно з пунктом 11 Порядку №1246 після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

За пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, у тому числі: дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами.

Відповідно до пунктів 13, 14 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Згідно пункту 15 Порядку №1246 у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу, зокрема в розмірі 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

Суд зазначає, що пункт 3 Порядку №1246, в редакції (від 20.05.2017), що була чинною станом на час складання позивачем податкової накладної від 31.12.2017 №14/601 та розрахунку коригування від 31.12.2017 №12/601 до неї, а також станом на час подання останніх до податкової - 15.01.2018, передбачала, що операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Судом встановлено, що податкова накладна АТ "УЗ" від 31.12.2017 №14/601 була надіслана до податкового органу на реєстрацію засобами електронного зв`язку (АС "Єдине вікно подання електронних документів" ДФС України) 15.01.2018 о 17:57 год.

15.01.2018 о 20:52 год. позивачем отримано Квитанцію №1 про те, що податкова накладна від 31.12.2017 №14/601 отримана ДПС України (документ доставлено до центрального рівня ДПС України 15.01.2018 о 18:44 год.).

Отже, направлення позивачем на реєстрацію зазначеної вище податкової накладної від 31.12.2017 мало місце протягом операційного дня та в межах граничного строку, що встановлений Законом для подання відповідних документів.

При цьому, квитанція про прийняття даної накладної також була отримана позивачем протягом операційного дня, до 23 години 15.01.2018, а саме о 20:52 год.

Разом з тим, розрахунок коригування від 31.12.2017 №12/601 до податкової накладної від 31.12.2017 №14/601 подавався позивачем на реєстрацію до податкового органу 15.01.2018 о 19:34 год., тобто до отримання Квитанції №1 про прийняття податкової накладної від 31.12.2017 №14/601, яка надійшла позивачеві лише о 20:52 год. цього ж дня.

Відповідно, 15.01.2018 о 19:41 год. позивачем отримано Квитанцію №1 із повідомленням про те, що розрахунок коригування від 31.12.2017 №12/601 до податкової накладної від 31.12.2017 №14/601 - не прийнято, оскільки всупереч абзацу восьмого пункту 12 Порядку №1246 відсутня зареєстрована податкова накладна від 31.12.2017 №14/601.

Відтак, враховуючи наявні матеріали справи та встановлені обставини, суд погоджується із запереченнями відповідача, що позивач не перевіривши інформацію щодо реєстрації поданої ним податкової накладної від 31.12.2017 №14/601 - подав на реєстрацію розрахунок коригування до неї, який був відхилений системою через відсутність зареєстрованої вказаної позивачем податкової накладної, зокрема станом на час подання вказаного розрахунку коригування та його перевірки.

При цьому, як вбачається із акта камеральної перевірки АТ "УЗ" від №220/28-10-44-05/40075815 та наданих відповідачем доказів, реєстрація розрахунку коригування від 31.12.2019 №12/601 була здійснена лише 18.01.2018, на що о 15:58 була сформована відповідна квитанція, копія якої наявна в матеріалах справи.

Як наслідок, мало місце прострочення позивачем на 3 дні граничних термінів реєстрації відповідного розрахунку коригування, про що власне вказано в акті камеральної перевірки АТ "УЗ" від №220/28-10-44-05/40075815, за висновками якого відповідачем винесено спірне податкове повідомлення-рішення.

Суд зазначає, що під час розгляду справи позивач не надав будь-яких пояснень з приводу того, що заважало позивачеві згідно приписів пунктів 13, 14 Порядку №1246 дочекатись отримання відповідної квитанції про прийняття (неприйняття, зупинення реєстрації податкової накладної) від 31.12.2017 №14/601, та лише після чого подати на реєстрацію розрахунок коригування до неї від 31.12.2107 №12/601.

Крім того, суд знову звертає увагу, що в чинній на той час редакції Порядку №1246 тривалість операційного дня була з 0 до 23-ї години, а отже спростовуються твердження позивача, що відповідна квитанція про прийняття податкової накладної АТ "УЗ" від 31.12.2017 №14/601 надійшла позивачеві поза межами операційного дня - о 20:52 год.

При цьому, за наведених вище обставин, позивачем також не надано суду пояснень, що заважало подати на реєстрацію розрахунок коригування до податкової накладної від 31.12.2017 №14/601 після 20:52 год., а саме після отримання квитанції про прийняття останньої, до 23 години 15.01.2018, тобто повторно, в межах граничних строків та протягом операційного дня.

Підсумовуючи викладене у сукупності, суд зазначає, що за обставин даної адміністративної справи позивачем не було дотримано граничних строків реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної від 31.12.2017 №14/601.

В свою чергу, позивач не надав суду відповідних пояснень, підтверджених належними доказами, що останній вжив заходів задля вчинення усіх необхідних дій з метою своєчасної реєстрації вищезгаданого розрахунку коригування, а відтак суд не вбачає обґрунтованими твердження позивача, що реєстрація відповідного розрахунку коригування відбулась з порушенням граничного терміну з незалежних від позивача причин.

Згідно положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В межах розгляду даної адміністративної справи, враховуючи принцип змагальності, закріплений у положеннях Кодексу адміністративного судочинства України, приймаючи до уваги наявні матеріали справи та позиції сторін, суд вважає, що належними і допустимими доказами було встановлено правомірність прийнятого відповідачем та оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення в частині застосування у відношенні позивача відповідних штрафних санкцій за виявлені порушення вимог податкового законодавства, а отже відсутні підстави для визнання заявлених позивачем вимог такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи, що судом зроблено висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, судові витрати, що підлягають розподілу згідно вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України - відсутні.

Керуючись статтями 2, 12, 77, 243-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.11.2019 № в частині застосування штрафу в розмірі 489567,79 грн. - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко