Справа № 340/10566/21
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2022-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 серпня 2022 року м. Дніпросправа № 340/10566/21
Суддя І інстанції Маковська О.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання протиправною та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- зупинити дію рішення Кетрисанівської сільської ради від 31.08.2021 року №1867 до розгляду судом адміністративного позову ОСОБА_1 по суті;

- визнати незаконним і протиправним рішення Кетрисанівської сільської ради від 31.08.2021 року №1867 і скасувати його;

- стягнути на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000000 грн. (один мільйон гривень), завдану прийняттям Кетрисанівською сільською радою дискримінаційного рішення від 31.08.2021 року №1867, яким обмежується право ОСОБА_1 , як громадянина України та Учасника антитерористичної операції, не одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га за ознаками місця проживання (дискримінація за місцем проживання), яке знаходиться за межами території Кетрисанівської сільської ради.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.

Названа ухвала мотивована тим, що позивач не виконав вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, згідно з якою просить її скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем вимоги ухвали суду першої інстанції від 20.12.2021 року були виконані повністю, і підстави для повернення позовної заяви в суду першої інстанції було.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, як вбачається з ухвали від 20 грудня 2021 року підставами для залишення позовної заяви без руху стали висновки суду про те, вимоги позивача сформульовані всупереч положенням ст. 5, ст. 160 КАС України. Також суд вказав на те, що позивачем належно не зазначено зміст позовних вимог, стосовно того, які дії (дії, рішення, бездіяльність суб`єкта владних повноважень) привели до порушення права позивача.

З такими підставами для залишення позовної заяви без руху, суд апеляційної інстанції в повній мірі не може погодитися, виходячи із наступного.

Пунктом 4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, на яку посилався суд першої інстанції, визначено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Згідно із п.9 ч.5 ст. 160 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Отже, положеннями статті 160 КАС України визначена необхідність зазначення у позовній заяві викладення обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги і обґрунтування порушення оскаржуваними рішення, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача. .

Водночас суд зазначає, що закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право.

При цьому, суд має оцінити переконливість викладених доводів на предмет їх достатності для задоволення позову і не може перебирати на себе права позивача у цих питаннях.

Зі змісту позову вбачається, що порушення своїх прав позивач фактично пов`язує із бездіяльністю відповідача в частині не розгляду його клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га у власність шляхом безоплатної передачі для ведення особистого селянського господарства, а також дискримінацією за ознаками місця проживання.

Отже, у своїй позовній заяві позивач описав, у чому, як він вважає, полягає порушення його прав, зазначив обставини виникнення спірних правовідносин, сформулював наслідки, які, з його погляду, настали внаслідок бездіяльності відповідача, зазначив яким чином може бути відновлено його порушене право.

Отже, оцінюючи поданий позивачем позов, колегія суддів доходить висновку, що викладені у ньому вимоги та обставини є цілком зрозумілими і надавали можливість їх розглянути та вирішити справу по суті.

На переконання суду апеляційної інстанції під час з`ясування відповідності позовної заяви вимогам статті 160 КАС України, зокрема, пункту 4 та пункту 5 частини 5 даної статті, вищевказаного судом першої інстанції не було взято до уваги.

Згідно ст. 8 Конституції України, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Положенням ч. 5 ст. 5 КАС України, яка гарантує право на судовий захист, передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод у статті 6 гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з її положеннями, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як визначено у статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, колегія суддів приходить до висновку, що повернення позовної заяви унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 320, 321, 325 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 16 серпня 2022 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.М. Іванов

суддя С.В. Сафронова