Справа № 140/13185/21
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2022-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/13185/21 пров. № А/857/8200/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року, прийняте суддею Димарчук Т.М. у місті Луцьку у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з адміністративним позовом Головного управління ДПС у Волинській області (надалі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.02.2020 року № -0306.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що нарахування земельного податку позивачу здійснено відповідачем на підставі даних Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, згідно з якими нормативна грошова оцінка земельної ділянки позивача становить 35438 221,22 грн. Аналогічна нормативна грошова оцінка земельної ділянки вказана і у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №437 від 07.02.2020 року. Водночас з матеріалів справи вбачається, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 року (яке набрало законної сили) у справі №140/4170/21 встановлено, що зазначені у витязі №437 від 07.02.2020 року про нормативну грошову оцінку локальні коефіцієнти не відповідають фактичним локальним факторам, що мають безпосередній вплив на належну позивачу земельну ділянку.

Суд констатував, що на момент розгляду справи судом, податкове зобов`язання по сплаті земельного податку у розмірі 389820, 44 грн за 2020 рік є неузгодженим, оскільки податковий орган помилково застосував локальні коефіцієнти не у відповідному числовому значенні, а також не врахував окремі понижуючі локальні коефіцієнти впливу.

Суд дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області невірно визначило базу оподаткування, що призвело до безпідставного завищення податкового зобов`язання зі сплати земельного податку позивачу за 2020 рік.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ ДПС у Волинській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт звертає увагу на те, що судом встановлено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято за результатами акту обстеження земельної ділянки (кадастровий номер :15:008:0153) площею 4,0000 га, складеного 04 грудня 2019 року Виконавчим комітетом Ковельської міської ради, відповідно до якого дана земельна ділянка з цільовим призначенням для розміщення виставково-торгово-складського комплексу знаходиться у приватній власності громадянина згідно державного акту від 20 лютого 2009 року серії ЯД 346977. При обстежені даної території було встановлено, що вищезгадана земельна ділянка не використовується за цільовим призначенням та не здійснюється господарська діяльність, відсутні будь-які будівлі і споруди на даній території.

Умовою несплати земельного податку за зазначеною системою оподаткування є те,

що суб`єкт господарювання, який є власником чи користувачем земельної ділянки,

використовує цю землю для проведення господарської діяльності. Можливість

звільнення від сплати цього податку за інших умов, наприклад, коли окремо

надається в найм будівля, її частина чи нежиле приміщення без земельної ділянки,

на якій розміщена перелічена нерухомість, не встановлена.

Розрахунок земельного податку позивачу здійснювався на підставі даних Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (витяг від 09.10.2019 року №962/0/202-19). Також рішенням Ковельської міської ради Волинської області від 30.06.2015 року № 73/48 Про затвердження Положення про встановлення плати за землю на території міста Ковеля, відповідно до пункту 5.1 цього Положення встановлено з 01.01.2016 року ставки податку на земельні ділянки у розмірі 1,1 відсотків від їх нормативної грошової оцінки.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції оскаржується апелянтом в частині задоволених позовних вимог, відтак, у відповідності до статті 308 КАС України колегія суддів переглядає оскаржуване рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4,0 га розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: для розміщення виставково-торгово-складського комплексу (код В.03.07). Кадастровий номер №:15:008:0153. Категорія земель: землі житлової та громадської забудови.

Як вбачається з витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, наданого ГУ Держгеокадастру у Волинській області № 437 від 07.02.2020 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 4,0 га, кадастровий номер №:15:008:0153. (категорія земель: землі житлової та громадської забудови), що розташована в АДРЕСА_1 , становить 35 438221, 22 грн (а.с.31).

Рішенням Ковельської міської ради Волинської області від 30.06.2015 року №73/48 (дія якого продовжувалась відповідними рішеннями до 2020 року) затверджене Положення про встановлення плати за землю на території міста Ковеля, згідно з яким встановлено ставку податку за земельні ділянки у розмірі 1, 1 відсотка від їх нормативної вартості (а.с.32).

ГУ ДПС у Волинській області 05.02.2020 року на підставі даних Головного управління Держгеокадастру у Волинській області прийняло податкове повідомлення-рішення № -0306, яким позивачу визначило суму податкового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2020 рік в сумі 389 820,44 грн (35438221,226 : 100 % х 1,1 % = 389 820,44 грн)

При цьому, з відзиву відповідача вбачається, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте за результатами акта обстеження земельної ділянки в АДРЕСА_1 (кадастровий номер :15:008:0153) площею 4,0000 га, складеного 04.12.2019 року Виконавчим комітетом Ковельської міської ради, відповідно до якого дана земельна ділянка з цільовим призначенням для розміщення виставково-торгово-складського комплексу знаходиться у приватній власності громадянина ОСОБА_1 згідно державного акта від 20.02.2009 року серії ЯД 346977. При обстежені даної території було встановлено, що вищезазначена земельна ділянка не використовується за цільовим призначенням та не здійснюється господарська діяльність, відсутні будь-які будівлі і споруди на даній території.

Зазначене податкове повідомлення-рішення ОСОБА_1 оскаржив у судовому порядку.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 року у справі №140/11702/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2021 року , у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.02.2020 року № -0306 відмовлено. При цьому, у справі №140/11702/20 судом досліджувалися обставини щодо наявності у позивача права на застосування пільги зі сплати земельного податку та з`ясовувалося використання (не використання) позивачем земельної ділянки у власній господарській діяльності (а.с.9-13).

Водночас, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 року у справі №140/4170/21 встановлено, що зазначені у Витягах про нормативну грошову оцінку №437 від 07.02.2020 року та №486 від 24.02.2021 року локальні коефіцієнти не відповідають фактичним локальним факторам, що мають безпосередній вплив на належну позивачу земельну ділянку та зобов`язано Міськрайонне управління у Ковельському районі та м. Ковелі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області сформувати та видати ОСОБА_1 новий витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 40000,00 кв.м (кадастровий номер :15:008:0153) по АДРЕСА_1 із застосуванням локальних коефіцієнтів за місцезнаходженням земельної ділянки: «Прилягання до вулиць без централізованого водопостачання» із значенням 0,90; «Прилягання до вулиць без каналізації» із значенням 0,90; «Прилягання до вулиць без централізованого теплопостачання» із значенням 0,90; «Не забезпечена централізованим газопостачанням» із значенням 0,90 (а.с. 34-40).

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно із підпунктами 14.1.72 і 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України, земельним податком визнається обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 ПК України, платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

За приписами пункту 270.1 статті 270 ПК України, об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Підпунктом 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 ПК України передбачено, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Згідно із пунктом 271.2 статті 271 ПК України, рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до пунктів 286.1 та 286.2 статті 286 ПК України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

За приписами пункту 288.7 статті 288 ПК України, податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Положеннями пункту 289.1 статті 289 ПК України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Відповідно до статті 1 Закону України від 11 грудня 2003 року №1378-IV «Про оцінку земель» (далі - Закон №1378-IV), нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Згідно із статтею 13 Закону №1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі визначення розміру земельного податку.

За змістом статті 18 Закону №1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років.

Відповідно до частини другої статті 20 Закону №1378-IV, дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

У відповідності до вимог частин першої та четвертої статті 23 вказаного Закону, технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України.

З 1 січня 2017 року процедура проведення нормативно грошової оцінки земель населених пунктів визначена Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 листопада 2016 року №489 (далі - Порядок №489).

Відповідно до пункту 6 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, до повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та державних кадастрових реєстраторів його територіальних органів (у тому числі таких, що провадять свою діяльність на районному (міському) рівні, в мм. Києві та Севастополі) належать, зокрема, надання відомостей з Державного земельного кадастру щодо об`єктів, зазначених у підпункті 1 цього пункту, та відмови у їх наданні, витягів з Державного земельного кадастру про будь-яку земельну ділянку в межах державного кордону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2011 року № 1386 затверджено Порядок подання інформації про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків і зборів, пунктом 4 якого передбачено, що Держгеокадастр та Мін`юст подають щомісяця до 10 числа, а також на запит територіального органу ДФС за місцезнаходженням земельної ділянки або ДФС інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю та єдиного податку, в тому числі Держгеокадастр - про земельні ділянки, зокрема про кадастровий номер земельної ділянки, дату реєстрації у Державному земельному кадастрі, дату державної реєстрації земельної ділянки (відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою чи договору оренди), площу відповідно до правовстановлюючих документів, цільове призначення та місце розташування земельної ділянки, дату та значення нормативної грошової оцінки, частку кожного із співвласників земельної ділянки (у разі коли земельна ділянка перебуває у спільній частковій власності), а також про землевласників або землекористувачів, зокрема найменування та місцезнаходження або прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання землевласника або землекористувача.

Згідно із частиною першою статті 193 та статтею 194 Земельного кодексу України державний земельний кадастр - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Призначенням державного земельного кадастру є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою.

Для реалізації контролюючим органом повноважень щодо адміністрування земельного податку законодавством встановлено порядок та способи отримання необхідних відомостей для здійснення відповідних функцій, зокрема щодо площі земельної ділянки, нормативно-грошової оцінки, коефіцієнтів.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України від 7 липня 2011 року №3613-VI «Про Державний земельний кадастр», відомості з Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі: витягів з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру; довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території), за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру; викопіювань з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану); копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру.

Згідно з методикою нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 року №213 (з наступними змінами та доповненнями) нормативна грошова оцінка земель населених пунктів проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку земель».

Інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель населених пунктів є затверджені генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій і детальні плани території, відомості Державного земельного кадастру, інвентаризації земель та державної статистичної звітності.

Дані за результатами проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, що видається територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки у строк, що не перевищує трьох робочих днів з дати надходження відповідної заяви.

У разі подання заяви в електронній формі витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки або мотивована відмова у наданні такого витягу видаються в електронній формі технічними засобами телекомунікацій з накладенням кваліфікованого електронного підпису, а за бажанням заявника можуть також надаватися у паперовому вигляді.

Судом встановлено, що нарахування земельного податку позивачу здійснено відповідачем на підставі даних Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (витяг від 09.10.2019 року №962/0/202-19) згідно з якими нормативна грошова оцінка земельної ділянки позивача становить 35438 221,22 грн. Аналогічна нормативна грошова оцінка земельної ділянки (35438221, 22 грн) вказана і у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №437 від 07.02.2020 року (а.с.31).

Однак, як вбачається із матеріалів справи, зокрема, із рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 року у справі №140/4170/21 (а.с. 57-63) зазначені у витязі №437 від 07.02.2020 року про нормативну грошову оцінку локальні коефіцієнти не відповідають фактичним локальним факторам, що мають безпосередній вплив на належну позивачу земельну ділянку, у зв`язку із чим позов ОСОБА_1 було задоволено повністю. Визнано протиправними дії Міськрайонного управління у Ковельському районі та м. Ковелі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області при формуванні витягу № 437 від 07.02.2020 року та витягу № 486 від 24.02.2021 року із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 40000,00 кв.м (кадастровий номер 07:10400000:15:008:0153) по АДРЕСА_1 щодо застосування локальних коефіцієнтів на місцезнаходження земельної ділянки «Прилягання до вулиць без централізованого водопостачання» із значенням 1,0; «Прилягання до вулиць без каналізації» із значенням 1,0; «Прилягання до вулиць без централізованого теплопостачання» із значенням 0,95 та не застосуванню коефіцієнта «Не забезпечена централізованим газопостачанням» - 0,90. Зобов`язано Міськрайонне управління у Ковельському районі та м. Ковелі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області сформувати та видати ОСОБА_1 новий витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 40000,00 кв м (кадастровий номер :15:008:0153) по АДРЕСА_1 із застосуванням локальних коефіцієнтів на місцезнаходження земельної ділянки: «Прилягання до вулиць без централізованого водопостачання» із значенням 0,90; «Прилягання до вулиць без каналізації» із значенням 0,90; «Прилягання до вулиць без централізованого теплопостачання» із значенням 0,90; «Не забезпечена централізованим газопостачанням» із значенням 0,90.

Апеляційний суд зазначає, що Головне управління Держгеокадастру у Волинській області не виконало ухвали суду першої інстанції про витребування доказів від 18.04.2022 року щодо надання нового витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 40000,00 кв. м (кадастровий номер :15:008:0153) по АДРЕСА_1 , сформований на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 у справі №140/4170/21 , лише надало відповідь про те, що у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні робота системи Державного земельного кадастру та надання адміністративних послуг у сфері Держгеокадастру призупинено, тому сформувати новий витяг буде можливо лише за умови відновлення роботи системи Державного земельного кадастру.

Відтак, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 05.02.2020 року №-0306 ГУ ДПС у Волинській області невірно визначило базу оподаткування, що призвело до безпідставного завищення податкового зобов`язання зі сплати земельного податку позивачу за 2020 рік.

Колегія суддів також зазначає, що відповідач в апеляційній скарзі покликається на обставини, якими позивач не обґрунтовував позов. Зазначені обставини були предметом розгляду у справі №140/11702/20, де Волинський окружний адміністративний суд у рішенні від 08.10.2020 року дійшов висновку про відсутність у позивача однієї з умов надання пільги, визначеної у підпункті 4 пункту 297.1 статті 297 ПК України для звільнення від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності із земельного податку, а саме позивач не довів використання власної земельної ділянки у межах господарської діяльності та відмовив у задоволенні позову.

Разом з тим, апелянт не наводить жодних аргументів на спростування висновків суду першої інстанції про те, що розмір податку формувався на підставі витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки позивача, яка не відповідає законодавству.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Відтак, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року у справі №140/13185/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар