Справа № 534/2330/21
Суддя: Морозов В. Ю.
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/2330/21
№ 2-а/534/6/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2022 року м. Горішні Плавні

в складі: головуючого судді Морозова В.Ю.

за участю секретаря Циганко М.А.

представника позивача Мокрого Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горішні Плавні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режиму стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України від 08.12.2021 р. серії НОМЕР_1 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Позовна заява обґрунтована тим, що 08.12.2021 р. старший державний інспектор відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колеснік Наталія Геннадіївна, розглянувши відомості з матерiалiв iнформацiйного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM6, 6 установила наступне.

05.12.2021 р. о 17 год. 56 хв., за адресою М-07 Київ-Ковель-Ягодин, км 62+879 зафіксовано транспортний засіб МАТ TGX 18.440, ДНЗ НОМЕР_2 .

Відповідальна особа начебто допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрiв зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 10,8 % (7,038 тон); вiдповiдальнiсть за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Враховуючи вищезазначене, інспектор Колеснік Н.Г. винесла постанову від 08.12.2021 р. cepi ВМ №00002274, якою притягнула ОСОБА_1 до адміністративної вiдповiдальності та наклала на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмiрi 17000,00 грн.

Вказану постанову вважає протиправними та такою, що підлягає скасуванню.

В поданій до суду позовній заяві просив постанову в справах про адміністративні правопорушення серії ВМ №00002274 від 08.12.2021 визнати протиправною та скасувати.

У відзиві на позовну заяву представник Укртрансбезпеки заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

11.08. 2022 судом одержано клопотання про повернення відзиву відповідачу, оскільки не підтверджені повноваження представника відповідача, а також відповідь на відзив, в якій позивач наполягав на обґрунтованості позовних вимог. Зазначене клопотання про про повернення відзиву відповідачу судом задоволено.

Ухвалою Комсомольского міського суду Полтавської області відкрито провадження в даній справі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, будучи повідомлені про дату, час та місце розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що всі учасники справи повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності учасників, які не з`явилися.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, дійшов наступних висновків.

08.12.2021 р. старший державний інспектор відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колеснік Наталія Геннадіївна, розглянувши відомості з матерiалiв iнформацiйного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM6, 6 установила наступне.

05.12.2021 р. о 17 год. 56 хв., за адресою М-07 Київ-Ковель-Ягодин, км 62+879 зафіксовано транспортний засіб МАТ TGX 18.440, ДНЗ НОМЕР_2 .

Відповідальна особа начебто допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрiв зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 10,8 % (7,038 тон); вiдповiдальнiсть за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Враховуючи вищезазначене, інспектор Колеснік Н.Г. винесла постанову від 08.12.2021 р. cepi ВМ №00002274, якою притягнула ОСОБА_1 до адміністративної вiдповiдальності та наклала на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмiрi 17000,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Частиною 2 ст. 132-1 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність у випадку перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

З оскаржуваної постанови вбачається, що автофіксацією встановлено, що перевищення нормативних параметрів, передбачених п. 22.5 Правил дорожнього України допущено транспортним засобом, який складається з тягача та причіпу.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є власником спеціалізованого вантажного сідлового тягача MAN TGX 18.440 д.н.з. НОМЕР_4 . (а.с. 12)

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ОСОБА_2 є власником спеціалізованого напівпричепу-самоскиду SCHMITZ д.н.з НОМЕР_5 . (а.с.13)

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанi дiяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорт, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобiв автоматичного визначення вагових, габаритних та iнших параметрiв транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що Функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керiвник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено вiдомостi про належного користувача вiдповiдного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - пiдприємцiв та громадських формувань на момент запиту вiдсутнi вiдомостi про керiвника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керiвника такої юридичної особи (ч. 1 ст. 14-3 КУпАП).

Звідси, адміністративну вiдповiдальнiсть за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, зафіксоване в автоматичному режимі, несе в?асник транспортного засобу або належний користувач.

Із змісту ч. 1 ст. 14-3 КУпАП слідує, що постанова виноситься на власника транспортного засобу.

Вiдповiдно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт транспортний засіб спеціалізованого призначення - транспортний засіб, який призначений для перевезення певних категорій пасажирiв чи вантажів (автобус для перевезення дітей, осіб з інвалідністю, пасажирiв певних професій, самоскид. цистерна, сідельний тягач, фургон, спеціалізований санітарний автомобіль екстренот медичнот допомоги, автомобіль інкасації, ритуальний автомобi?ь тощо) та має спеціальне обладнання (таксі, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо); причіп транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем.

Вiдповiдно до вказаного Закону та свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів тягач та причіп вiдносяться до категорії транспортних засобів спеціалізованого призначення.

У даному випадку оскаржувана постанова винесена відносно ОСОБА_1 , якому належить лише тягач, оскільки причіп належить iншiй особI.

Враховуючи, що власником причіпу є інша особа, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна була бути складена саме відносно цієї особи, як власника транспортного засобу.

Оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, Інструкції з оформлення не уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затверджену наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512.

Відповідно до Інструкції з оформлення не уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затверджену наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512 постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформляється вiдповiдно до додатка 1 до цієї Інструкції та повинна містити наступні складові:

1) дата, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, дата і час фіксації здійснення вимірювання, смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь;

2) марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, якi перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

Однак, всупереч додатку 1 до цієї Інструкції в оскаржуваній постанові відсутні:

1) смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь;

Інспектор Колеснік Н.Г. обмежилася лише зазначенням дати та місця події. Про вищезазначені відомості в постанові не згадується.

2) марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

Характеристика тягача є дуже поверхневою, не зазначено, що транспортний засіб є тягачем, вантажівкою, контейнеровозом тощо. Немає майже ніяких технічних характеристик, передбачених інструкцією.

В оскаржуваній постанові зазначено лише про марку, модель та номерний знак тягача, а про причіп не сказано жодного слова, неначе його не існує.

Згідно роз`яснень, які містяться у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрiбно навести докази, яких ґрунтується висновок про вчинення особою Ha адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адмiнiстративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративноi вiдповiдальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на пiдставi письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Я?лог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, Дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається iз змiсту оскаржуваної постанови, у ній міститься «посилання в інтернеті на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі».

Позивач у позовній заяві зазначає, що при переході за електронною адресою вказаною в постанові здійснюється вхід до системи «Сервіс перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті зафіксованих в автоматичному режимі», де міститься три фотографії транспортного засобу, інформація про номер постанови, інформація про дату порушення, дату винесення постанови, тип порушення (перевантаження строєних осей), зафіксовані порушення, інформація про транспортний засіб та відповідальну особу, що склала постанову. Однак, на вищезгаданому веб-сайті за посиланнями наведеними у постанові відсутня постанова в електронній формі (наявний тільки дуже скорочений варіант, який не містить майже ніяких фактичних даних), а також відеозапис руху транспортного засобу, про що помилково стверджує відповідач.

Із інформації, що міститься на «Сервісі перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті зафіксованих в автоматичному режимі», не можливо встановити тип транспортного засобу, повну маса транспортного засобу, фактичне навантаження на строєну вісь, застосовану при розрахунку перевищення похибку. Таким чином, Відповідачем не надано будь-яких доказів щодо вимірювання фактичного навантаження на строєну вісь транспортного засобу позивача, та доказів перевищення встановлених законодавством. Зазначені обставини позивач підтверджує доданими скріншотами із зазначеного веб-сайту (а.с. 14-15).

Судом встановлено, що із наявних в матеріалах справи не вбачається можливим з`ясувати на основі чого уповноважена особа прийшла до висновку про перевищення навантаження на строєні осі транспортного засобу.

Оскаржувана постанова містить масу перевищення ваговоi норми та її вiдсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничного допустимого навантаження на строєну вісь транспортного засобу з інформацією про фактичне навантаження на строєну вісь транспортного засобу в момент зважування, однак відповідачем належним чином не обгрунтовано відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження зазначеному розміру перевищення навантаження, визначеному в тоннах.

Також відповідачем не подано будь-яких доказів щодо вимірювання фактичноi маси (ваги) транспортного засобу та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів, не обгрунтовано вiдповiднiсть розміру процентного перевищення нормативного навантаження зазначеному розміру перевищення навантаження, визначеному в тоннах.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова ВМ №00002274 від 08.12.2021, складена посадовою особою Державної служби України з безпеки на транспорті, не відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягаює скасуванню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.5-14, 246, 250, 254, 255 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режиму стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України від 08.12.2021 р. серії НОМЕР_1 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП визнати протиправною та скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь держави сплачений судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Суддя В.Ю. Морозов

Повний текст рішення суду виготовлено 18.08.2022