Справа № 120/7188/21-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 серпня 2022 р. Справа № 120/7188/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницького області (далі - відповідач) про визнання дій та рішення неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Однак, відповідач рішенням № 47 від 17.02.2021 відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №2 та страхового стажу. В подальшому, як зазначає позивач, він повторно звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та надав необхідні додаткові документи. Листом №0200-0222-8/36531 від 11.06.2021 відповідач повідомив, що загальний страховий стаж позивача складає 36 років 08 місяців 29 днів та вказав, що пільговий стаж роботи не визначено, оскільки у довідці, виданій ПАТ Трест Київміськбуд-3 №8 від 30.01.2017, невірно зазначений розділ Списку №2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 24.06.2016. У зв`язку з цим відповідач відмовив у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 №1058 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058).

Не погоджуючись з такими діями та рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Також, даною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що відповідно до п. 2 ч. 2 статті 114 Закону №1058 пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, який підтверджує наявний трудовий стаж є трудова книжка.

Окрім того, відповідач вказує на те, що при призначенні цього виду пенсії обов`язковою умовою є підтвердження спеціального стажу уточнюючими довідками, відповідного зразка, підприємств або організацій про пільговий характер роботи, у якій має бути зазначено: період роботи, що зараховується до спеціального стажу; професію або посаду, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їхні номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи на підставі яких видано зазначену довідку.

Представниця відповідача зазначила, що позивач в лютому 2021 року звернувся до Головного управління із заявою та доданими до неї документами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно з ст.114 Закону №1058. При розгляді поданих позивачем документів, відповідачем було встановлено, що у нього відсутній необхідний як страховий, так і пільговий стаж, та було роз`яснено умови та підстави призначення пенсії за віком на пільгових умовах, що викладено у рішенні №47 від 17.02.2021 року про відмову у призначення пенсії за віком.

31.05.2021 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, з урахуванням додатково наданих документів.

При вивченні наданих ОСОБА_1 документів було встановлено, що до пільгового стажу не можуть бути зараховані періоди роботи «електрозварником ручного зварювання», а саме:

з 21.08.2007 по 13.01.2017 - оскільки відсутня інформація про результати атестації робочих місць за умовами праці за вказаний період (накази про результати атестації робочих місць, висновки про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці, карти умов праці). Крім того, згідно з уточнюючою довідкою №8 від 30.01.2017, виданою ПАТ Трест Київміськбуд-3 у посиланні на Списки №2, затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, розділ XXVII, Будівництво, позиція робітники- відсутня професія електрозварники ручного зварювання, яка дає право на пільгове пенсійне забезпечення. Відповідно до чинних на період роботи Списків правом на пільгове пенсійне забезпечення користувалися електрогазозварники ручного зварювання та електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на півавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, що передбачено розділом XXXIII Cписку №2, затвердженого постановами Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016;

- з 17.01.2017 по 03.05.2017 - оскільки відсутні будь-які документи, які підтверджують пільговий характер роботи та проведення атестації на підприємстві.

Відповідач вказує, що згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж позивача становить 36 років 08 місяців 29 днів, тоді як пільговий стаж необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відсутній.

Враховуючи зазначене, Головного управління надано роз`яснення від 11.06.2021 року №0200-0222-8/36531 щодо підстав відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

Отже, на думку відповідача, пенсійний орган діяв правомірно, а тому представник просив відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 01.09.2021 року, керуючись положеннями ч. 13 ст. 171 КАС України, враховуючи невідповідність поданої позовної заяви вимогам ст.160, 161 КАС України, позовну заяву залишено без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків, шляхом уточнення позовних вимог або уточнення складу відповідачів у справі.

На виконання вимог суду позивачем подано уточнену позовну заяву, яка відповідає приписам ст. 160, 161 КАС України, з урахуванням чого ухвалою суду уточнену позовну заяву прийнято до розгляду, продовжено розгляд справи та надано відповідачу строк для подання відзиву.

Відповідачем подано до суду відзив на уточнену позовну заяву, доводи якого є ідентичними первинному відзиву, крім того відповідачем зазначено, що позивач погодився з рішенням №47 від 17.02.2021 та не оскаржує його.

Принагідно суд зауважує, що таке твердження відповідача не відповідає дійсності, оскільки позивачем викладалися вимоги щодо протиправності рішення №47 від 17.02.2021 як в первинному позові, так і в уточненій позовній заяві.

Суд, з`ясувавши доводи сторін, викладені в заявах по суті справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, встановив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.02.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України №1058, надавши необхідні документи, про що свідчить розписка повідомлення №1867 від 09.02.2021 року ( а.с. 23 ).

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві Дарницьке відділення направило заяву позивача та додані до неї документи до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (за місцем реєстрації позивача).

Рішенням Головного управління ПФУ у Вінницькій області №47 від 17.02.2021 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з огляду на відсутність необхідного пільгового стажу за Списком №2 та страхового стажу.

У вказаному рішенні зазначено, що для підтвердження стажу роботи заявник надав вкладку до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 16.07.1990. Проте, взяти до уваги даний документ при обчисленні загального стажу неможливо, з огляду на відсутність трудової книжки, без якої сама вкладка вважається недійсною згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту України №58 від 29.07.1993.

Згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж заявника становить 18 років 6 місяців 24 дні, що недостатньо для призначення пільгової пенсії за віком. При цьому до стажу роботи зараховано також період навчання в ВНЗ.

Враховуючи зазначене, відмовлено позивачу в призначенні пільгової пенсії за віком відповідно до ст. 114 Закону №1058, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 12 років 6 місяців та страхового стажу 28 років.

Крім того, в рішенні зазначено, що в разі надання заявником оригіналу трудової книжки, уточнюючих довідок, уточнюючих довідок про пільговий характер роботи, оформлених належним чином та виданих на підставі первинних документів за період трудової діяльності, довідки про отримання допомоги по безробіттю, які з певних причин не були враховані страховий стаж буде перераховано, а дане рішення переглянуто у відповідності до чинного законодавства.

31.05.2021 позивач повторно звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та надав додаткові документи, які підтверджують наявність трудового стажу для призначення пенсії ( а.с. 24 ).

Відповідач листом №0200-0222-8/36531 від 11.06.2021 повідомив, що загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 36 років 08 місяців 29 днів, однак пільговий стаж роботи не визначено, оскільки в уточнюючій довідці ПАТ Трест Київміськбуд-3 №8 від 30.01.2017 невірно зазначений розділ Списку №2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016. У зв`язку з цим відповідач відмовив у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, та визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 1 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з статтею 2 Закону № 1788-XII визначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію (стаття 7 Закону №1788-XII).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом №1058-IV.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

У вказаній редакції пункт 2 розділу XV Закону № 1058-IV був викладений на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII (далі - Закон № 2148-VIII), який набрав чинності 11.10.2017, є чинним на сьогодні та неконституційним не визнавався.

Окрім внесенням змін до Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, Законом № 2148-VIII також внесено низку інших істотних змін до Закону № 1058-IV, зокрема доповнено його окремим розділом XIV1 під назвою "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян" (статті 114-115).

Отже, з набранням чинності Закону № 2148-VIII питання, пов`язані з призначенням пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників, в тому числі по Списках № 1 та № 2, регулюються положеннями Закону № 1058-IV.

При вирішенні питання про наявність в позивача відповідного права на пільгову пенсію підлягають застосуванню положення ст. 114 Закону № 1058-IV.

Так, згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Статтею 62 Закону № 1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до п.10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати:

- трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи;

- виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці;

- у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з пунктами 23, 24 Порядку №637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про періоди роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 , яка долучена ним до заяв про призначення пенсії ( а.с. 23-24 ), містяться, зокрема такі записи:

21.08.2007 - прийнято електрозварювальником ручної зварки 4-го розряду;

14.04.2010 робоче місце електрозварником ручного зварювання атестовано ( наказ №14 від 14.04.2010 );

08.01.2014 - звільнений по переводу в ПАТ Трест Київміськбуд-3 п. 5 ст. 36 КЗпП України;

09.01.2014- прийнятий електрозварником ручного зварювання 5 розряду;

13.01.2017- звільнено за угодою сторін п. 1 ст.36 КЗпП України;

17.01.2017 прийнятий на роботу електрозварювальником ручної зварки 5 розряду у ТОВ Домобудівельна компанія Фундамент;

03.05.2017 звільнений з роботи за власним бажанням ( а.с. 15, 17 18 ).

Крім того, на підтвердження права на отримання пенсії на пільгових умовах позивач надав, зокрема, уточнюючу довідку ПАТ Трест Київміськбуд-3 №8 від 30.01.2017 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Довідка підтверджує те, що ОСОБА_1 дійсно працював повний робочий день в ПАТ Трест Київміськбуд-3 у період з 21.08.2007 по 13.01.2017 електрозварником ручного зварювання. Крім того, як зазначено у довідці, характер робіт та умови праці дають право на пенсію на пільгових умовах за професією електрозварника ручного зварювання (7212.2), що передбачено Списком №2, розділ XXVII Будівництво, позиція робітники, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461. Підтверджений стаж роботи відповідно до вказаної довідки за період з 21.08.2007 по 13.01.2017 складає 09 років 04 місяців 22 дні.

Також в довідці зазначено, що атестація робочих місць була проведена в 1995 році, в 2000 році, в 2005 році, в 2010 році та в 2015 році, яка підтвердила, що професія електрозварника ручного зварювання дає право на пенсію за віком на пільгових умовах ( а.с. 25 ).

На переконання відповідача, пільговий стаж роботи позивача не визначено, оскільки у довідці, виданій ПАТ Трест Київміськбуд-3 №8 від 30.01.2017, неправильно зазначений розділ Списку №2, до якого віднесена посада позивача.

З такими доводами суд не погоджується, оскільки неправильне посилання в уточнюючій довідці ПАТ Трест Київміськбуд-3 №8 від 30.01.2017 на розділ Списку № 2 постанови Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016, за наявності належним чином оформленої трудової книжки, відповідних наказів про атестацію робочих місць за умовами праці, згідно з якими професія електрозварника ручного зварювання ( код КП 7212.2, код ЗКППТР 19906 ) ( а.с. 25 32 ) дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком. Оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення уточнюючих довідок, то, у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах.

Посада електрозварник ручного зварювання передбачена чинними на період роботи позивача списками, адже і у Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 у №36, а також у Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, які діяли у вказані періоди, у розділах ХХХІІІ "Загальні професії (у всіх галузях господарства)" зазначено про електрогазозварників, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки ( код 19756 ), а також про електрозварників ручного зварювання ( код 19906 ).

Відтак, аргументи пенсійного фонду в цій частині спростовуються діючими у відповідні періоди роботи позивача списками.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 25.04.2019 в справі № 593/283/17 та від 30.09.2019 в справі № 638/18467/15-а, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження органами пенсійного фонду в реалізації особою конституційного права на соціальний захист та призначення пенсії.

Суд наголошує, що даному випадку позивач не має об`єктивної можливості впливати на попередньо допущений дефект підприємством щодо оформлення відповідної довідки, отже такі обставини не можуть бути підставою для незарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача з 21.08.2007 по 13.01.2007, які в повній мірі підтверджено записами його трудової книжки.

Отже, відмова пенсійного органу у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах з цих підстав є незаконною та порушує гарантоване державою право особи на пенсійне забезпечення.

Щодо посилання відповідача у відзиві на не проведення атестації у спірний період, як причини відмови у призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, то суд звертає увагу на те, що зазначена причина відмови не містилась ні в рішенні № 47 від 17.02.2021 року, ні у листі ГУ ПФУ у Вінницькій області №0200-0222-0/36531 від 11.06.2021.

Крім того, атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Судом встановлено, що позивачем надано належні докази, які підтверджують проведення атестації робочого місця позивача за період з 21.08.2007 по 31.01.2017. Так, позивачем надано архівні копії наказів по ВАТ Трест Київміськбуд-3 про атестацію робочих місць та про результати атестації робочих місць за умовами праці: №12 від 21.03.2005, №21 від 15.04.2005, №12 від 04.03.2010, №14 від 14.04.2010, №15 від 18.03.2015, №18 від 18.03.2015, №25 від 10.04.2015.

Відтак, враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу позивача за Списком №2 періоду його роботи з 21.08.2007 по 13.01.2017 у ПАТ Трест Київміськбуд-3 за професією електрозварник ручного зварювання.

Щодо не зарахування відповідачем до пільгового стажу періоду роботи позивача з 17.01.2017 по 03.05.2017 електрозварником річного зварювання у ТОВ Домобудівельна компанія Фундамент, суд зазначає наступне.

Ні в рішенні № 47 від 17.02.2021 року, ні у листі ГУ ПФУ у Вінницькій області №0200-0222-0/36531 від 11.06.2021 відповідачем не наведено будь яких підстав для відмови в зарахуванні вказаного періоду. Лише у відзиві відповідач посилається на відсутність документів, які підтверджують пільговий характер роботи та проведення атестації на підприємстві.

Суд зазначає, що 19.02.2020 Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову у справі № 520/15025/16-а, в якій вказано, що з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10.09.2013 у справі № 21-183а13, від 25.11.2014 у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14.04.2015 у справі № 21-383а14, від 02.12.2015 у справі № 21-1329а15, від 10.02.2016 у справі № 21-5432а15 та від 12.04.2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Приймаючи зазначену вище постанову у справі № 520/15025/16-а, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах.

Отже, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, із урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а суд зазначає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Більш того, суд зазначає, що реалізовуючи обов`язок держави щодо забезпечення реалізації права особи на соціальний захист, територіальний орган пенсійного фонду, в межах наданих йому повноважень та відповідно до чинного законодавства, повинен сприяти такій особі у реалізації права на призначення їй пенсії, зокрема, шляхом перевірки правильності оформлення заяви, відповідності викладених у ній відомостей, змісту і належності оформлення, а у випадку їх невідповідності - роз`яснити такій особі її права, а також надати строк для усунення виявлених недоліків. Також у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих позивачем документів, відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності, а також зобов`язаний письмово повідомляти заявника про надання додаткових документів.

Проте, відповідач цього не зробив, а при розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах не дав оцінку всім доданим до заяви документам, а прийняв рішення про відмову в призначенні пенсії, при цьому взагалі не наводячи будь яких підстав та не мотивуючи не зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 17.01.2017 по 03.05.2017 електрозварником річного зварювання у ТОВ Домобудівельна компанія Фундамент. Будь-яких повідомлень щодо недостатності документів долучених до заяви про призначення пенсії позивачу не направлялось.

Зазначене позбавляє позивача правової визначеності в даному питанні, створює неможливість належного оскарження рішення, надання відповідних підтверджуючих документів.

Відтак, суд приходить до висновку, що відповідач неправомірно не зарахував період роботи позивача з 17.01.2017 по 03.05.2017 електрозварником ручного зварювання у ТОВ Домобудівельна компанія Фундамент до пільгового стажу роботи, в той час, коли такий підтверджується записами в трудовій книжці позивача. Суд зауважує, що вказаний період складає 3 місяці 16 днів.

За наведених обставин, судом встановлено, що позивач має достатній вік - 57 років при необхідних 55 роках, загальний страховий стаж 36 років 08 місяців 29 днів ( при необхідному 28 років ), з якого на роботах, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах 9 років 08 місяців 9 днів, що дає право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону №1058-IV та є достатнім для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, виходячи з встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи позивачеві у призначенні пенсії, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, дії відповідача щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є протиправними.

При цьому такі дії відповідача виразилися в прийнятті рішення №47 від 17.02.2021, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та в подальшій відмові, яка викладена в листі №0200-0222-0/36531 від 11.06.2021 на повторну заяву позивача.

Оскільки відповідно до вищенаведених висновків суду рішення відповідача №47 від 17.02.2021 не відповідає критеріям правомірності, визначеним в ч. 2 ст. 2 КАС України, відтак таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства ("STRETCH v. THE UNITED KINGDOM " № 44277/98).

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини"). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("MALTZAN (FREIHERR VON) AND OTHERS v. GERMANY " № 71916/01, 71917/01 та 10260/02).

У пункті 52 рішення у справі "Щокін проти України" (№ 23759/03 та № 37943/06) Європейський суд з прав людини зазначив, що тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд однак зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі "Скордіно проти Італії" ("Scordino v. Italy"№ 36813/97).

Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого важливого фінансового питання, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника.

У вказаному рішенні Європейський суд з прав людини, з посиланням на закріплений в законодавстві України принцип in dubio pro tributario, зазначив, що органи державної влади повинні віддавати перевагу найбільш сприятливому для людини та громадянину тлумаченню національного законодавства.

Надаючи правову оцінку обраному позивачем способу захисту порушеного права шляхом зобовязання відповідача вчинити дії, варто зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства"(Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Виходячи з вищенаведеного, суд доходить до висновку, що вимога позивача щодо зобовязання відповідача призначити та виплачувати позивачеві пенсію є обґрунтованою.

При цьому щодо моменту, з якого необхідно призначити та виплачувати пенсію позивачу, суд зазначає таке.

Згідно вимог ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

На виконання вимог Закону від 09.07.2003 № 1058-IV Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 1.7 Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах 09.02.2021 і за результатами її розгляду відповідач прийняв рішення № 47 від 17.02.2021 про відмову у призначенні пенсії, яке судом визнано протиправним.

Відтак, позивач має право на призначення пенсії саме з дня звернення 09.02.2021 року, що узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV.

При цьому, суд зауважує, що позовна вимога про призначення та виплату пенсії саме з 31.05.2020 року жодним чином не обгрунтована позивачем, ним не надано будь яких доказів звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії ще в 2020 році.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та підтвердження їх відповідними доказами, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є частково обґрунтованими, відповідно до вищенаведених судом мотивів, відтак адміністративний позов слід задовольнити частково.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України судовий збір у розмірі 908 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ у Вінницькій області №47 від 17.02.2021, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що викладена в листі №0200-0222-8/36531 від 11.06.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 09.02.2021 року, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 21.08.2007 року по 13.01.2017 року та з 17.01.2017 року по 03.05.2017 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений при звернені до суду судовий збір у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, )

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна