Справа № 640/7175/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2022 року м. Київ № 640/7175/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішивши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Охотспортпром»

до відокремленого підрозділу Державної податкової служби України Головне управління ДПС у місті Києві

про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою діяльністю «Охотспортпром» (далі також - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києва (далі також - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києва від 20.11.2018 року №;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києва від 20.11.2018 року №.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що відповідно до пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України позивачем з 2005 року подаються податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) з розрахунком суми орендної плати за землю на поточний рік за місцезнаходженням земельної ділянки, а саме, до Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, в той час, як на обліку як платник податків позивач перебуває у ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві.

16.01.2018 року позивачем подано податкову декларацію з плати за землю за 2018 рік, водночас, внаслідок системного збою останню прийнято ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві за 2017 рік, а не Вишгородською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області за 2018 рік.

Виявивши технічну помилку 21.02.2018 року, позивачем подано уточнюючу декларацію до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві із вказівкою, що плата за землю в Оболонському районі м. Києва позивачем не здійснюється, оскільки ТОВ «Охотспортпром» не орендує жодної земельної ділянки у вказаному районі.

Однак, вказана декларація помилково сприйнята автоматизованою системою прийняття декларацій як уточнена податкова декларація з плати за землю за 2017 рік.

Таким чином, внаслідок камеральної перевірки ГУ ДФС у м. Києві встановлено порушення позивачем пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України, а саме здійснення несвоєчасної сплати податкових зобов`язань по орендній платі за землю з юридичних осіб, та винесено оскаржувані у цій справі податкові повідомлення-рішення.

Враховуючи викладене, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити, оскільки податкову декларацію з плати за землю помилково, внаслідок причин, не залежних від позивача, прийнято контролюючим органом не за місцем знаходження земельної ділянки, яку орендує позивач.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.05.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Через канцелярію суду 11.06.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому, посилаючись лише на положення Податкового кодексу України, зазначено про необхідність сплати позивачем визначеного оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, грошових зобов`язань.

Через канцелярію суду 21.06.2019 року позивачем подано додаткові пояснення, у яких позовні вимоги підтримано в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, позивачем зауважено на долучених до матеріалів справи останнім доказів, згідно з якими відповідно до картки особового рахунку ТОВ «Охотспортпром» за 2018 рік, позивачем щомісячно протягом 2018 року вчасно та повністю сплачено орендну плату за земельні ділянки державної або комунальної власності Орендодавцю за Договором оренди земельної ділянки від 16.08.2005 року за реєстраційним №3869 ВСІ №995692 у розмірі 4 268 грн. 29 коп. Загальна сума орендної плати за 2018 рік, сплачена позивачем, становить 51 219 грн. 42 коп.

Щодо процесуального правонаступництва відповідача у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з відомостями Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державна фіскальна служба України () з 17.05.2019 року перебуває у стані припинення.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року №1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" зареєстровано юридичну особу 17.05.2019 року, номер запису: 1 085321, Державну податкову службу України ().

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року №1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" Державна податкова служба України та Державна митна служби України є правонаступниками прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Згідно з відомостями Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві () з 17.05.2019 року перебуває у стані припинення.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року №537 зареєстровано юридичну особу 30.07.2019 року, номер запису: 1 086626, Головне управління Державної податкової служби у м. Києві ().

Таким чином, суд дійшов висновку здійснити процесуальне правонаступництво відповідача з Головного управління ДФС у м. Києві на ГУ ДПС у м. Києві.

Відповідно до пункту 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року № 1074, дія якого поширюється, в тому числі, і на територіальні органи міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, права та обов`язки органів виконавчої влади переходять в разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого орган виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якою приєднано один або кілька органів виконавчої влади.

На виконання Указу Президента України від 08.11.2019 року №837 «Про невідкладні заходи з проведення реформ та зміцнення держави» Кабінетом Міністрів України 30.09.2020 року прийнято постанову №893 «Про деякі питання територіальних органів ДПС», відповідно до якої територіальні органи ДПС перестануть існувати як юридичні особи публічного права.

З метою реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року №893 «Про деякі питання територіальних органів ДПС», з урахуванням вимог Закону України від 30.09.2020 року №3166-VІ «Про центральні органи виконавчої влади» (зі змінами), Положенням про Державну податкову служб) України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.3019 року №227 (зі змінами), наказу ДПС України від 30.09.2020 року №529 «Про утворення територіальних органів ДПС», ДПС України наказом від 12.11.2020 року №643 затверджено Положення про Головне управління ДПС у м. Києві.

Територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

Права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Відповідно до наказу Державної податкової служби України від 30.09.2020 року № 529 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком.

Серед переліку територіальних органів Державної податкової служби, що утворюються визначено Головне управління ДПС у м. Києві.

Відповідно до Положення про Головне управління ДПС у місті Києві, затвердженого наказом ДПС України від 12.11.2020 року №643 Головне управління ДПС у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011) є територіальним органом, утвореним на правах відокремленою підрозділу ДПС України, та є правонаступником прав та обов`язків ГУ ДПС у м. Києві ().

Відповідно до наказу ДПС України від 24.12.2020 року №755 «Про початок здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій» з 01 січня 2021 року територіальні органи ДПС, утворені як її відокремлені підрозділи, розпочинають здійснення повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються як юридичні особи.

Таким чином, з 01.01.2021 року ДПС України функціонує як єдина юридична особа, що складається з центрального апарату та територіальних органів, утворених як її відокремлені підрозділи (без статусу юридичних осіб).

Згідно з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України проведено державну реєстрацію відокремленою підрозділу Державної податкової служби України Головного управління ДПС у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011).

Таким чином, на теперішній час функції та повноваження Головного управління ДПС у місті Києві, перейшли до його правонаступника - відокремленого підрозділу Державної податкової служби України Головного управління ДПС у місті Києві (код ЄДПОУ ВП:44116011).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку замінити відповідача на правонаступника, а саме, Головне управління Державної податкової служби у місті Києві () на відокремлений підрозділ ДПС України Головне управління Державної податкової служби у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Охтоспортпром» () зареєстровано за адресою: 04075, м. Київ, вул. Миколи Юнкерова, буд. 20, офіс 11 та обліковується у ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Згідно з копією Договору оренди земельної ділянки від 16.08.2005 року, укладеним між Вишгородською районною державною адміністрацією (далі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Охтоспортпром» (далі - Орендар), останнє здійснює строкове платне користування земельною ділянкою (кадастровий номер :21:025:0101, площею 4,935 га), рекреаційного призначення під розміщення існуючої бази відпочинку, яка знаходиться на території Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області за межами населеного пункту.

16.01.2018 року ТОВ «Охотспортпром» подано податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік до Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області за місцезнаходженням вищевказаної земельної ділянки.

Згідно з Квитанцією №2 від 16.01.2018 року податкову декларацію від 16.01.2018 року прийнято ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві як податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік.

21.02.2018 року ТОВ «Охотспортпром» подано уточнену податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві із вказівкою, що орендна плата за землю в Оболонському районі не здійснюється, оскільки ТОВ «Охотспортпром» не орендує жодної земельної ділянки у вказаному районі.

Відповідно до змісту Квитанції №2 від 21.02.2018 року уточнену податкову декларацію від 21.02.2018 року прийнято ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві як уточнену декларацію за 2017 рік.

На підставі підпункту 19-1.1.2 пункту 19-1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, статті 76 та пункту 86.2 статті 86 Податкового кодексу України ГУ ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку ТОВ «Охотспортпром» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати орендної плати за землю, за результатами якої складено Акт від 31.10.2018 року №8363/26-15-12-12-12 (далі також - Акт перевірки).

Згідно з висновками Акта перевірки, за результатами камеральної перевірки встановлено порушення позивачем пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України за невчасну сплату платежу на податковий розрахунок земельного податку №11974424 від 16.01.2018 року з 17.01.2018 року по 21.02.2018 року.

На підставі Акта перевірки ГУ ДФС у м. Києві винесено:

- податкове повідомлення - рішення від 20.11.2018 року №, яким зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 9 390 грн. 26 коп. за затримку на 36 календарних днів сплати грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб;

- податкове повідомлення-рішення від 20.11.2018 року №, яким зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 426 грн. 82 коп. за затримку на 22 календарних дня сплати грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, пояснення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів врегульовано Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі також - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з абзацом 1 підпункту 75.1.1 пункту 75.1. статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно з підпунктом 14.1.147. пункту 14.1 статті 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пунктів 288.1 - 288.4 статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно з статтею 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Відповідно до пунктів 286.1 - 286.3 статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов`язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Згідно з абзацом 1 пункту 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пунктів 48.1 - 48.3 статті 48 ПК України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов`язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити, зокрема, найменування контролюючого органу, до якого подається звітність.

Згідно з пунктом 49.8 статті 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно до абзацу 1 пункту 50.1 статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, ТОВ «Охотспортпром» є орендарем земельної ділянки за кадастровим номером :21:025:0101, яка розташована у Київській області, Вишгородському районі Глібівської сільської ради, на підстав Договору про оренду земельної ділянки від 16.08.2005 року.

Відомостей щодо оренди позивачем земельної ділянки у Оболонському районі міста Києва сторонами суду не надано, відповідних доказів відповідачем не подано, як і не встановлено судом з Акта камеральної перевірки.

Позивачем, в свою чергу, надано суду копії податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) та квитанцій, зокрема, за 2016, 2017 та 2019 роки, із змісту яких висновується, що останні подавалися та приймалися Вишгородською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, тобто, контролюючим органом за місцезнаходженням орендованої земельної ділянки, що відповідає положенням статті 288 ПК України.

Дослідивши податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік, подану позивачем у належний строк - 16.01.2018 року, судом встановлено, що в останній найменування контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки, до якого подається декларація, позивачем вказано саме Вишгородську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

Проте, згідно з Квитанцією №2, відправником якої є ДФС, встановлено, що декларацію від 16.01.2018 року доставлено та прийнято ДПІ а Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, тобто, контролюючим органом за місцем обліку позивача. Крім того, таку декларацію прийнято за період 2017 року, в той час, як звітним періодом у декларації позивачем зазначено 2018 рік.

29.01.2018 року позивачем подано податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік до Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, яку Квитанцією №2 від 29.01.2018 року прийнято контролюючим органом за місцезнаходженням орендованої земельної ділянки.

Встановивши факт помилкового отримання податкової декларації від 16.01.2018 року ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, 21.02.2018 року позивачем подано уточнену податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік до ДПІ у Оболонському районі, у колонці «Зміст доповнення» позивачем зазначено: «Звітна» Декларація була здана помилково на Оболонську ДПІ замість Вишгородської ОДПІ. Лист з проханням анулювати даний звіт відправлено 16.01.2018 через електронний кабінет платника та його прийняття зареєстроване 16.01.2018 07:01:07 за реєстраційним індексом 552/10, про що є в наявності електронна квитанція».

Згідно з Квитанцією №2, відправником якої є ДФС, встановлено, що декларацію від 21.02.2018 року доставлено та прийнято ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, тобто, контролюючим органом за місцем обліку позивача. Проте, уточнену декларацію прийнято також за період 2017 року, в той час, як звітним періодом у декларації позивачем зазначено 2018 рік.

Таким чином, судом встановлено, а відповідачем не спростовано, що позивачам вчинялися активні дії з анулювання звітності, помилково зареєстрованої ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві за плату орендованої земельної ділянки, яка за місцезнаходженням перебуває на обліку іншого контролюючого органу.

З матеріалів справи судом також встановлено, що станом на 31.12.2018 року згідно з карткою особового рахунку позивача рядком операції «М12» позивачем сплачено суму орендної плати за Договором оренди земельної ділянки від 16.08.2005 року в повному обсязі.

В свою чергу, з додатку до Акта перевірки судом встановлено, що відповідачем нараховано грошове зобов`язання на підставі податкової декларації від 16.01.2018 року. В той же час, із змісту Акта перевірки не вбачається за можливе встановити факт наявності у позивача права володіння або права користування земельною(ими) ділянкою(ами), місцезнаходження якої(их) є місто Київ.

Таких відомостей відповідачем не надано суду й разом із відзивом на позовну заяву.

Суд звертає увагу відповідача, що згідно із статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно із статтею 74 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з статтею 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Водночас, відповідачем свого процесуального обов`язку не виконано, доводів, зазначених позивачем в якості підстав позову, не спростовано.

Отже, суд дійшов висновку про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києва від 20.11.2018 року № та №.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У матеріалах справи міститься квитанція від 08.05.2019 року №0.0..1 на суму 1921, 00 грн. та квитанція від 17.04.2019 року №214 на суму 1921, 00 грн., якими підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 3 842, 00 грн.

З огляду на задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, суд дійшов висновку про стягнення сплаченої суми судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відокремленого підрозділу Державної податкової служби України Головне управління ДПС у місті Києві на користь ТОВ «Охотспортпром».

Керуючись статтями 6, 9, 12, 73-80, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Охотспротпром» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києва від 20.11.2018 року №.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києва від 20.11.2018 року №.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Охотспротпром» (, адреса: 04075, м. Київ, вул. Миколи Юнкерва, буд. 20, офіс 11) суму сплаченого судового збору у розмірі 3 842,00 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань відокремленого підрозділу Державної податкової служби України Головне управління ДПС у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Охотспротпром» (, адреса: 04075, м. Київ, вул. Миколи Юнкерва, буд. 20, офіс 11);

Відповідач: відокремлений підрозділ Державної податкової служби України Головне управління ДПС у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Повне рішення суду складено 10.05.2022 року.

Суддя Л.О. Маруліна