Справа № 640/11847/20
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2022-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 року м. Київ № 640/11847/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ФОП ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та рішень,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом, в якому просить:

1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 14.04.2020 № ;

2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 14.04.2020 № ;

3) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 14.04.2020 № ;

4) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 14.04.2020 № ;

5) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 14.04.2020 № ;

6) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 14.04.2020 № ;

7) визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у м. Києві від 10.04.2020 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) єдиного внеску в сумі 8 249,55 грн;

8) визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у м. Києві від 10.04.2020 № про застосування штрафних санкцій за не нарахування єдиного внеску в сумі 46 088,51 грн;

9) визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДПС у м. Києві від 10.04.2020 № Ф-170 в сумі 304 022,76 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.06.2020 відкрито загальне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 24.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити посилаючись на доводи викладені в позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечує з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву.

Справа розглянута в письмовому провадженні у відповідності до положень ч.3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2020 року відповідачем на підставі акта перевірки №698/26-15-42-04-30/ від 12.03.2020, винесено наступні оскаржувані рішення, а саме:

- ППР №, яким позивачу за порушення п.177.2 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб» всього в сумі 1 377 251,97 грн, в т.ч. за основним платежем в сумі 1 101 801,57 грн, штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 275 450,40 грн;

- ППР №, яким позивачу за порушення п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «військовий збір» всього в сумі 114 771,00 грн, в т.ч. за основним платежем в сумі 91 816,80 грн, штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 22 954,20 грн;

- ППР №, яким позивачу за порушення п.п.181.1, 200.1, 183.10 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» всього в сумі 2 666 302,50 грн, в т.ч. за основним платежем в сумі 2 133 042,00 грн, штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 533 260,50 грн;

- ППР №, яким позивачу за порушення ч.1 п.296.5.3 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «єдиний податок з фізичних осіб» всього в сумі 71 171,45 грн, в т.ч. за основним платежем в сумі 56 937,15 грн, штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 14 234,30 грн;

- ППР №, яким позивачу за затримку сплати грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 78 735,80 грн на 21, 15, 15, 15, 15, 1, 1 календарних днів визначено штраф в сумі 10% в розмірі 7 873,58 грн;

- ППР №, яким позивачу за затримку сплати грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 277 012,85 грн на 183, 91, 50, 43 календарних днів визначено штраф в сумі 20% в розмірі 55 402,57 грн;

- Рішення № про застосування штрафних санкцій, яким до позивача за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) ЄСВ за період з 23.04.2014 по 09.01.2015 застосовано штраф в розмірі 127,05 грн та за період з 21.01.2015 до 24.07.2018 застосовано штраф в сумі 3691,09 грн і пеню в розмірі 4431,41 грн;

- Рішення про застосування штрафних санкцій №, яким до позивача за донарахування контролюючим органом 304 022,76 грн ЄСВ, застосовано штрафні санкції в розмірі 46 088,51 грн;

- Вимогу про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ на загальну суму 304022,76 грн.

Податкові повідомлення-рішення №№, , , є похідними від висновку контролюючого органу про заниження позивачем доходу в перевіряємому періоді.

Не погоджуючись із правомірністю і обґрунтованістю вказаних рішень позивач звернувся до суду з даним позовом і просить його задовольнити.

Оцінивши за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як зазначено відповідачем в акті перевірки (а.с.48 том 1) та не заперечується позивачем, в періоді з 01.01.2017р. по 31.12.2017р., з 01.01.2018 по 31.03.2018, з 01.01.2019 по 31.12.2019 ФОП ОСОБА_1 перебував на спрощеній системі оподаткування - зі сплатою єдиного податку за ставкою передбаченою для 3 групи платників єдиного податку 5% від отриманого доходу. З 01.04.2018 по 31.12.2018 позивач перебував на загальній системі оподаткування.

На переконання контролюючого органу, ФОП ОСОБА_1 при поданні заяви в розрахунку доходу за попередній календарний рік (2018), що передує року переходу на спрощену систему оподаткування (2019) було невірно зазначено суму доходу 2 583 021,06 грн, адже перевіркою встановлено, що відповідно до поданої звітності позивача за 2018 рік було сукупно задекларовано отриманий дохід від підприємницької діяльності в сумі 10 516 909 грн, в т.ч. 738 524,16 грн (1 кв.2018 - спрощена система оподаткування) та 9 778 385,50 грн (2-4 кв.2018 - загальна система оподаткування).

Слід зазначити про помилковість таких доводів відповідача, адже в самому акті перевірки (а.с.40, 49 том 1) контролюючим органом вказано, що дохід в сумі 2 583 021,06 грн задекларовано позивачем за 2017, а не 2018 рік, згідно декларації від 23.01.2018 №11843.

Відповідно до п.292.16 Податкового кодексу України право на застосування спрощеної системи оподаткування в наступному календарному році мають платники єдиного податку за умови неперевищення протягом календарного року обсягу доходу, встановленого для відповідної групи платників єдиного податку, в даному випадку 5 000 000 грн (пп.3 п.291.4 Податкового кодексу України).

Оскільки на переконання контролюючого органу дохід позивача за 2018 рік перевищує 5 000 000 грн, то доходи отримані протягом 2019 року мають оподатковуватись за загальним правилом (ставка 18% відповідно до п.167.1 ПК України), що відповідно призводить до донарахування не лише ПДФО, а й військового збору, ПДВ, єдиного податку.

Незважаючи на допущену контролюючим органом помилку в акті щодо декларування позивачем доходу за 2018 рік в сумі 2 583 021,06 грн, судом встановлено, що суть спору в цій частині виходить із наступного.

Дійсно, що підтверджує представник позивача в наданих поясненнях (а.с.118 том 2), позивачем було задекларовано та подано до ДПІ Звіт - податкову декларацію платника єдиного податку за І квартал 2018 року на суму 738 524,16 грн, що відповідає доводам акта перевірки (а.с.49 том 1).

Однак, при опрацюванні Додатку Ф2 - Розрахунку податкових зобов`язань за 2018 рік (а.с.125 том 2), контролюючим органом було взято до уваги задекларований позивачем дохід в сумі 9 778 385,50 грн, однак не було взято до уваги витрати позивача на придбання ТММ в сумі 9 086 631,11 грн і витрати на оплату праці 240 877,53 грн.

Тобто, не врахування відповідачем витратної частини позивача в сумі 9 086 631,11 грн і 240 877,53 грн призвело до висновку про завищення гранично допустимого доходу на рівні 5 000 000 грн і як наслідок до перерахунку і донарахування грошових зобов`язань вже на загальній системі оподаткування.

При цьому, виходячи із наданого контролюючим органом розрахунку основного платежу по ППР № (а.с.138 том 2), за наслідками перевірки встановлено чистий оподатковуваний дохід в сумі 931 689,37 грн. за 2-4 кв. 2018р. За ставкою 18% податок на доходи фізичних осіб складає: 931689,37 х 18%= 167704,09 грн. ФОП ОСОБА_1 визначив до сплати податок з доходів фізичних осіб згідно декларації за 2018 рік в сумі 81 157,83 грн. Отже, за результатами перевірки збільшено податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 86 546,26 грн за 2-4 кв.2018 рік (167704,09-81157,83).

За наслідками перевірки встановлено чистий оподатковуваний дохід в сумі 5 640 307,25 грн за 2019 рік. За ставкою 18% податок на доходи фізичних осіб складає: 5 640 307,25 х 18% = 1 015 255,31 грн. ФОП ОСОБА_1 визначив до сплати податок з доходів фізичних осіб згідно декларації за 2019 рік в сумі 0,00грн. Отже, за результатами перевірки збільшено податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 1 015 255,31грн. за 2019рік (1015255,31-0,00). Таким чином, ФОП ОСОБА_1 занижено податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1 101 801,57 грн.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд приймає до уваги те, що акт перевірки не містить обґрунтування із посиланням на документи, визначенні п.44.1 ПК України, на підставі яких контролюючий орган дійшов переконання про те, що чистий оподатковуваний дохід за 2-4 кв. 2018р. становить 931 689,37 грн і за 2019 рік в сумі 5 640 307,25 грн.

У той же час, слід відзначити, що в даному випадку мав місце виїзний плановий контрольний захід, який хоч і був проведений в приміщенні контролюючого органу, натомість позивач своїх заперечень щодо такої перевірки під час її проведення не висловлював, до перевірки допустив, документи на запит контролюючого органу надавав, а тому суд не вбачає за доцільне надавати правову оцінку правомірності таких дій відповідача.

В пункті 1.13 акта перевірки (а.с.43 том 1) вказано, що перевірка була проведена на підставі наданих позивачем банківських виписок, договорів надання послуг, міжнародних ТТН, актів здачі-приймання робіт (надання послуг), ТТН, рахунків на оплату.

Матеріали справи не містять в собі актів про відмову позивача в наданні будь-яких інших документів, що витребувались відповідачем.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що позивачем до перевірки були надані всі наявні документи.

Проте, акт перевірки не містить жодного обґрунтування про те, чому контролюючим органом не були взяті до уваги надані позивачем документи, внаслідок чого понесені позивачем витрати автоматично були перенесені в дохід.

За таких обставин, оскільки контролюючим органом не обґрунтовано юридичних підстав для не прийняття до уваги документів на підтвердження витратної частини позивача, суд приходить до висновку про помилковість доводів контролюючого органу щодо отримання позивачем доходу в сумі 9 778 385,50 грн за 2-4 кв.2018 року, внаслідок чого підстави для оподаткування позивача на загальній системі оподаткування відсутні, а ППР №№, , , підлягають визнанню протиправними та скасуванню, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині скасування ППР №, № задоволенню не підлягають, адже в позовній заяві та під час розгляду справи позивачем з посиланням на належні і допустимі докази не спростовано доводів контролюючого органу (а.с.52 том 1) про несвоєчасну сплату до бюджету самостійно визначеного грошового зобов`язання з єдиного податку та донарахованого контролюючим органом згідно ППР від 16.05.2018 №154091302.

З аналогічних підстав не підлягає скасуванню Рішення № про застосування штрафних санкцій, адже позивачем не спростовано доводів контролюючого органу про несвоєчасну сплату ЄСВ згідно розрахунку (а.с.147 том 2).

Рішення про застосування штрафних санкцій №, яким до позивача за донарахування контролюючим органом 304 022,76 грн ЄСВ, застосовано штрафні санкції в розмірі 46 088,51 грн, підлягає визнанню протиправним та скасуванню в сумі 44909,57 грн, адже позивачем не спростовано доводів відповідача щодо заниження ЄСВ за 2011 рік в сумі 2357,88 грн (а.с.148-149 том 2), натомість відповідачем не доведено обставин заниження позивачем доходу за 2018-2019, про що вказано вище. Таким чином, дане рішення в сумі 44 909,57 грн також є похідним від висновку контролюючого органу про заниження позивачем доходу в перевіряємому періоді.

З аналогічних підстав підлягає частковому скасуванню вимога від 10.04.2020 №Ф-170 в сумі 301664,88 грн, адже матеріалами справи підтверджується лише заниження позивачем ЄСВ за 2011 в сумі 2357,88 грн, натомість донарахування позивачу ЄСВ за 2018 в сумі 147430,80 грн і 2019 в сумі 154234,08 грн через необґрунтовані доводи відповідача про заниження позивачем доходу, є протиправним.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 14.04.2020 №, №, №, №.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій № від 10.04.2020 в частині 44 909,57 грн.

4. Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.04.2020 №Ф-170 в частині 301664,88 грн.

5. В решті позову відмовити.

6. Стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 12542 грн (дванадцять тисяч п`ятсот сорок дві грн 00 коп.) на користь ФОП ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Головне управління ДПС у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.О. Григорович