Справа № 280/7158/20
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 липня 2022 року м. Дніпросправа № 280/7158/20
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Запорізької митниці
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.06.2021 року у справі №280/7158/20
за позовом:Приватного акціонерного товариства «Український графіт»
до: про:Запорізької митниці визнання протиправними та скасування рішень про визначення митної вартості товарів, карток відмови у митному оформленні

ВСТАНОВИВ:

02.10.2020р. Приватне акціонерне товариство «Український графіт» (далі ПрАТ «Український графіт») за допомогою засобів поштового зв`язку звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби (далі митниця, митний орган), про визнання протиправними та скасування рішень про визначення митної вартості товарів, карток відмови у митному оформленні, судом першої інстанції позов зареєстровано 07.10.2020р. / а.с. 1-32 том 1, а.с. 100 том 2/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.10.2020р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №280/7158/20 та справу призначено до судового розгляду / а.с. 102 том 2/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що з метою митного оформлення партій товару, які надійшли на митну територію України за зовнішньоекономічним контрактом №804/23-16/2020315/34 від 01.01.2020р. між ПрАТ «Український графіт (покупець) та Carbon Construction & Trading Limited, (продавець) з урахуванням додатку № 1 (специфікації № 1) до контракту, - пек гранульований для просочки марки RBP-85 на умовах СІF - порт Південний, Україна, згідно Інкотермс-2010, ним було подано відповідачу митні декларації (далі - МД) №UA110230/2020/007718 від 01.04.2020р., МД №UA110230/2020/009571 від 28.04.2020р., МД №UA110230/2020/011700 від 26.05.2020р., МД №UA110230/2020/013719 від 23.06.2020р., МД №UA110230/2020/016130 від 24.07.2020р., МД №UA110230/2020/018416 від 25.08.2020р., у яких митна вартість задекларованої партії товару декларантом була визначена за методом 1, тобто за ціною контракту №804/23-16/2020315/34 від 01.01.2020р. та на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем до кожної МД було надано копії сертифікату якості товару, рахунку (інвойс), коносаменту, залізничних накладних; - контракту №804/23-16/2020315/34 від 01.01.2020р. та додатку № 1 (специфікація № 1) до нього від 01.01.2020р.. Митниця, не зважаючи на той факт, що декларантом було подано до митного органу всі визначені чинним законодавством документи на підтвердження митної вартості задекларованого товару, направила електронне повідомлення за кожною з поданої позивачем МД з вимогою про витребування додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості через те, що у поданих документах містяться розбіжності, і позивачем було надано митному органу до кожної МД додаткові документи: - висновок ДП «Держзовнішінформ» про вартісні характеристики товару; - виписку с бухгалтерської документації щодо руху ТМЦУ, страховий поліс, лист продавця товару та лист ДП «Держзовнішінформ», а також зазначено про неможливість надання інших документів на підтвердження заявленої митної вартості. За результатами розгляду поданих документів митним органом здійснено коригування заявленої митної вартості товару та прийнято рішення про коригування митної вартості товару

- №UA110230/2020/000057/1 від 06.04.2020р. ( за МД №UA110230/2020/007718 від 01.04.2020р.), яким митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів (метод №2А) на рівні 790 євро за 1 тонну;

- №UA110230/2020/000070/2 від 30.04.2020р. ( за МД №UA110230/2020/009571 від 28.04.2020р.), яким митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів (метод №2А) на рівні 790 євро за 1 тонну;

- №UA110230/2020/000085/2 від 28.05.2020р. (за МД №UA110230/2020/011700 від 26.05.2020р.), яким митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів (метод №2А) на рівні 790 євро за 1 тонну;

- №UA110230/2020/000117/2 від 24.06.2020р. (за МД №UA110230/2020/013719 від 23.06.2020р.), яким митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів (метод №2А) на рівні 790 євро за 1 тонну;

- №UA110230/2020/000138/2 від 28.07.2020р. (за МД №UA110230/2020/016130 від 24.07.2020р.), яким митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів (метод №2А) на рівні 790 євро за 1 тонну;

- №UA110230/2020/000162/2 від 01.09.2020р. (за МД №UA110230/2020/018416 від 25.08.2020р.), яким митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів (метод №2А) на рівні 790 євро за 1 тонну

та у зв`язку із прийняттям цих рішень митним органом було сформовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110230/2020/00112 від 06.04.2020р., №UA110230/2020/00137 від 30.04.2020р., №UA110230/2020/00167від 28.05.2020р., №UA110230/2020/00221 від 24.06.2020р., №UA110230/2020/00266 від 28.07.2020р., №UA110230/2020/00305 від 01.09.2020р.. Позивач вважає прийняті відповідачем рішення про визначення митної вартості та картки відмови необґрунтованими та безпідставними, оскільки ним, як декларантом, були надані усі необхідні документи для ідентифікації визначення вартісних показників товару та підтвердження розміру ціни задекларованого товару, для здійснення митної оцінки товару саме за методом №1, тобто за ціною контракту №804/23-16/2020315/34 від 01.01.2020р. та додатку № 1 (специфікація № 1) до нього від 01.01.2020р., а у митного органу навпаки, були відсутні підстави для відмови позивачу в митному оформленні товару за основним методом і застосуванню методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів (метод №2А), тому просив суд визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA110230/2020/000057/1 від 06.04.2020р., №UA110230/2020/000070/2 від 30.04.2020р., №UA110230/2020/000085/2 від 28.05.2020р., №UA110230/2020/000117/2 від 24.06.2020р., №UA110230/2020/000138/2 від 28.07.2020р., №UA110230/2020/000162/2 від 01.09.2020р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110230/2020/00112 від 06.04.2020р., №UA110230/2020/00137 від 30.04.2020р., №UA110230/2020/00167від 28.05.2020р., №UA110230/2020/00221 від 24.06.2020р., №UA110230/2020/00266 від 28.07.2020р., №UA110230/2020/00305 від 01.09.2020р. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.06.2021р. у справі №280/7158/20 адміністративний позов задоволено, визнано протиправними та скасовано рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA110230/2020/000057/1 від 06.04.2020р., №UA110230/2020/000070/2 від 30.04.2020р., №UA110230/2020/000085/2 від 28.05.2020р., №UA110230/2020/000117/2 від 24.06.2020р., №UA110230/2020/000138/2 від 28.07.2020р., №UA110230/2020/000162/2 від 01.09.2020р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110230/2020/00112 від 06.04.2020р., №UA110230/2020/00137 від 30.04.2020р., №UA110230/2020/00167від 28.05.2020р., №UA110230/2020/00221 від 24.06.2020р., №UA110230/2020/00266 від 28.07.2020р., №UA110230/2020/00305 від 01.09.2020р.. / а.с. 119-125 том 3/.

Відповідач Дніпровська митниця Держмитслужби, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу / а.с. 130-145 том 3 том 3/, але ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021р. у справі №280/7158/20 апеляційна скарга Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.06.2021р. у справі №280/7158/20 повернута заявнику на підставі ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 298 КАС України /а.с. 161-162 том 3/.

Запорізька митниця, яка є правонаступником відповідача у справі, не погодившись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, 12.01.2022р. за допомогою засобів поштового зв`язку подала апеляційну скаргу на це рішення суду першої інстанції безпосередньо до суду апеляційної інстанції, яким апеляційну скаргу зареєстровано 19.01.2022р., при цьому відповідачем у апеляційній скарзі також заявлені клопотання про здійснення процесуального правонаступництва та про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції / а.с. 174-207 том 3/.

З метою забезпечення розгляду вищезазначеної апеляційної скарги ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.01.2022р. з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи №280/7158/20 / а.с. 208 том 3/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 11.05.2022р. / а.с. 211 том 3/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 19.05.2022р. у справі №280/7158/20 здійснено процесуальне правонаступництво та замінено відповідача - Дніпровську митницю Держмитслужби, правонаступником - Запорізькою митницею (далі митниця, митний орган), заявнику апеляційної скарги поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Запорізької митниці на рішення суду першої інстанції від 21.06.2021р. у цій справі / а.с. 213 том 3/ та апеляційний розгляд справи у судовому засіданні призначено на 13 годин 30 хвилин 21.06.2022р. / а.с. 214 том 3/, про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строк було повідомлено учасників справи /а.с. 215-220 том 3/.

Відповідач, посилаючись у апеляційній скарзі / а.с. 174-191 том 3/ на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції від 21.06.2021р. скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.06.2022р. у справі №280/7158/20 апеляційний розгляд справи №280/7158/20 за апеляційною скаргою Запорізької митниці на рішення суду першої інстанції від 21.06.2021р. у цій справі у судовому засіданні призначено в режимі відеоконференції / а.с. 227 том 3/, про що судом апеляційної інстанції повідомлено учасників справи / а.с. 228-229 том 3/

Позивач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу / а.с. 231-239 том 3/, заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було з`ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та постановлено обґрунтоване рішення у справі, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 21.06.2021р. у цій справі залишити без змін.

У судовому засіданні 21.06.2022р., через не явку представників учасників справи, розгляд цієї адміністративної справи в режимі відеоконференції відкладено на 16-00 годин 26.07.2020р. / а.с. 245 том 3/, про що судом було повідомлено учасників справи / а.с. 246-248 том 3/.

Заслухавши у судовому засіданні в режимі відеоконференції:

- представника відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги та заперечував проти доводів письмового заперечення позивача на апеляційну скаргу і просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 21.06.2021р. скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі;

- представника позивача, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, підтримав позицію позивача, яка викладені у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, та просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 21.06.2021р. у цій справі залишити без змін;

перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та прийняте судом першої інстанції рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції, так і апеляційним судом встановлено, що позивачем (покупець) у справі було укладено зовнішньоекономічний контракт №804/23-16/2020315/34 від 01.01.2020р. з Carbon Construction & Trading Limited, (продавець) / а.с. 33-41 том 1/, /, в межах якого з урахуванням додатку № 1 (специфікації № 1) до контракту від 01.01.2020р. / а.с. 42-43 том 1/, який є невід`ємною частиною контракту, продавцем було здійснено поставку товару - пек гранульований для просочки марки RBP-85 на умовах СІF - порт Південний, Україна, згідно Інкотермс-2010, поставки здійснювались на митну територію партіями, і з метою митного оформлення цього товару позивачем було подано до митного органу, відповідача у справі, наступні МД:

- №UA110230/2020/007718 від 01.04.2020р. / а.с. 51-52 том 1/;

- №UA110230/2020/009571 від 28.04.2020р./а.с. 81-82 том 1/;

- №UA110230/2020/011700 від 26.05.2020р. / а.с. 120-121 том 1/;

- №UA110230/2020/013719 від 23.06.2020р./ а.с. 161-162 том 1/;

- №UA110230/2020/016130 від 24.07.2020р. / а.с. 203-204 том 1/,

- №UA110230/2020/018416 від 25.08.2020р. / а.с. 249-250 том 1/;

у яких митна вартість задекларованої партії товару декларантом була визначена за методом 1, тобто за ціною товару за контрактом №804/23-16/2020315/34 від 01.01.2020р., і до кожної МД на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем було надано копії наступних документів: - сертифікатів якості товару (на кожну партію товару); - рахунку (інвойс) на кожну партію товару; - залізничних накладних (на кожну партію товару); - контракту №804/23-16/2020315/34 від 01.01.2020р.; - додатку № 1 (специфікація № 1) від 01.01.2020р. до контракту / а.с. 53-61, 84-90, 122-130, 163-174,205-218 том 1, а.с. 1-15 том 2/..

За результатами розгляду відповідачем усіх наданих позивачем до вищезазначених МД документів ним було направлено відповідні повідомлення за кожною МД з вимогою про витребування додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості у кожній МД товару через те, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на «дійсній вартості» імпортованих товарів, додатково звернута увагу на те, що:

- відповідно розділу 4 контракту №804/23-16/2020315/34 від 01.01.2020р. та наданого на партію товару інвойсу умовами поставки партії оцінюваного товару згідно Інкотермс є СІF, що передбачає страхування товару. Проте до митного оформлення не надано жодних страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування, які передбачені п.8 ч.2 ст.53 Митного кодексу України ( стосовно партії товару за МД №UA110230/2020/007718 від 01.04.2020р., МД №UA110230/2020/009571 від 28.04.2020р., МД №UA110230/2020/011700 від 26.05.2020р., МД №UA110230/2020/013719 від 23.06.2020р., МД №UA110230/2020/016130 від 24.07.2020р., МД №UA110230/2020/018416 від 25.08.2020р.);

- відповідно до розділу 5 контракту №804/23-16/2020315/34 від 01.01.2020р. оплата за товар здійснюється на основі виставленого рахунку протягом 30 днів з дати поставки. Згідно коносамента №910085707 поставку здійснено 30.01.2020, а отже оплата мала бути здійснена до 29.02.2020, проте банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару до митного оформлення не надавались (стосовно партії товару за МД №UA110230/2020/007718 від 01.04.2020р.);

- відповідно розділу 6 контракту №804/23-16/2020315/34 від 01.01.2020 з партією товару Продавець зобов`язаний направити наступні документи: інвойс, сертифікат якості/сертифікат аналізу, коносамент, сертифікат про походження товару, оригінал пакувального листа. Проте, до митного оформлення сертифікат про походження товару, оригінал пакувального листа не надано; наданий до митного оформлення сертифікат якості містить посилання на певний інвойс, який до митного оформлення не надано; в наданому до митного оформлення сертифікаті якості на партію товару значена марка товару «RBP-85-S», до митного оформлення заявлено товар марки «RВР-85»; наданий до митного оформлення інвойс не містить печаток і штампів митних органів країни відправлення, що може свідчити про надання декларантом до митниці інших документів, ніж ті, що були додані відправником, що дає підстави для сумніву у достовірності зазначених відомостей та указує на наявність фіскальних ризиків, в частині можливого заниження митної вартості заявленого товару; наданий до митного оформлення інвойс містить посилання на додаток №1 до контракту, заявлений до гр. 44 ЕМД, який до митного оформлення не надавався, а надання додатку до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності передбачено п.2 ч.2 ст.53 Митного кодексу України ( стосовно партії товару за МД №UA110230/2020/009571 від 28.04.2020р., МД №UA110230/2020/011700 від 26.05.2020р., МД №UA110230/2020/013719 від 23.06.2020р., МД №UA110230/2020/016130 від 24.07.2020р., МД №UA110230/2020/018416 від 25.08.2020р.)

Також зазначено, що надані документи містять розбіжності і декларант зобов`язаний надати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості: а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, та повідомлено про можливість надання інших документів за власним бажанням / а.с.62-64,91-94,131-134,175-178,219-221 том 1, а.с. 16-19 том 2/.

Декларантом, позивачем у справі, після отримання повідомлення митниці про надання додаткових документів за кожною з МД було для підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення були надані митному органу наступні додаткові документи: - висновки ДП «Держзовнішінформ» про вартісні характеристики товару; - копії митних декларації країни відправлення, виписки з бухгалтерської документації ПрАТ «Український графіт» стосовно руху ТМЦ; листи ДП «Держзовнішінформ» , листування ПрАТ «Український графіт» з продавцем за контрактом №804/23-16/2020315/34 від 01.01.2020р., та повідомлено митний орган про неможливість надання інших документів з підстав, які не залежать від декларанта/ а.с. 65-69, 95-105,135-145,179-187,222-232 том 1, а.с. 20-31 том 2/ .

За результатами розгляду поданих документів митним органом здійснено коригування заявленої позивачем у вищезазначених МД митної вартості товару шляхом прийняття рішень про коригування митної вартості:

- №UA110230/2020/000057/1 від 06.04.2020р. ( за МД №UA110230/2020/007718 від 01.04.2020р.), яким митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів (метод №2А) на рівні 790 євро за 1 тонну / а.с. 70-71 том 1/;

- №UA110230/2020/000070/2 від 30.04.2020р. ( за МД №UA110230/2020/009571 від 28.04.2020р.), яким митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів (метод №2А) на рівні 790 євро за 1 тонну / а.с. 106-107 том 1/;

- №UA110230/2020/000085/2 від 28.05.2020р. (за МД №UA110230/2020/011700 від 26.05.2020р.), яким митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів (метод №2А) на рівні 790 євро за 1 тонну / а.с. 147-148 том 1/;

- №UA110230/2020/000117/2 від 24.06.2020р. (за МД №UA110230/2020/013719 від 23.06.2020р.), яким митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів (метод №2А) на рівні 790 євро за 1 тонну / а.с. 188-189 том 1/;

- №UA110230/2020/000138/2 від 28.07.2020р. (за МД №UA110230/2020/016130 від 24.07.2020р.), яким митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів (метод №2А) на рівні 790 євро за 1 тонну / а.с. 233-234 том 1/;

- №UA110230/2020/000162/2 від 01.09.2020р. (за МД №UA110230/2020/018416 від 25.08.2020р.), яким митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів (метод №2А) на рівні 790 євро за 1 тонну / а.с. 32-34 том 2/

та у зв`язку із прийняттям цих рішень митним органом було сформовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110230/2020/00112 від 06.04.2020р., №UA110230/2020/00137 від 30.04.2020р., №UA110230/2020/00167від 28.05.2020р., №UA110230/2020/00221 від 24.06.2020р., №UA110230/2020/00266 від 28.07.2020р., №UA110230/2020/00305 від 01.09.2020р. / а.с. 72-73,108-109,149-150,190-191,235-237 том 1, а.с. 35-37 том 2/

Вищенаведені рішення відповідача, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, є предметом оскарження у цій адміністративній справі.

Також під час розгляду справи встановлено, що після прийняття митницею кожного з рішень про коригування митної вартості за кожною МД з метою випуску кожної партії товару у вільний обіг декларантом подавались нові МД на кожну партію товару, у яких митна вартість кожної партії товару була визначена з урахуванням прийнятого митницею рішення про коригування митної вартості кожної партії товару, та товар випущено у обіг шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України, а у подальшому позивачем були подані до митного органу заяви про повернення (вивільнення) фінансової гарантії по кожній партії товару, до якої для підтвердження митної вартості товару декларантом надано платіжне доручення в іноземній валюті.

Спірні відносини, що виникли між сторонами у даній адміністративній справі з приводу здійснення митного оформлення товарів, справляння митних платежів врегульовано нормами Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

При цьому необхідно зазначити, що під час розгляду справи відповідач наполягає ( у письмових запереченнях на адміністративний позов) на те, що під час здійснення митної оцінки товару на підставі доданих позивачем до МД документів було виявлено ряд розбіжностей та відсутність необхідних відомостей, щодо ціни задекларованого товару, вартісних та якісних характеристик задекларованого товару, що призвело до виникнення сумнівів що заявлена митна вартість спірного товару ґрунтується на «дійсній вартості», наявності в митниці інформації щодо вищих рівнів митної вартості подібних до задекларованого позивачем товару, митне оформлення яких вже здійснено, а також через ненадання декларантом певних документів, що унеможливлює проведення перевірки числових значень заявленої декларантом (позивачем) митної вартості, і підставою для застосування ним у даному випадку для визначення митної вартості кожної партії товару методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів (метод №2А) стала наявна інформація щодо здійснення митного оформлення ідентичного товару, яка зазначена МД №UA110230/2020/003446 від 13.02.2020р. та становить 790 євро за 1 тонну.

Так ч. 1 ст. 246 МК України передбачено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

За правилами ст. 248 цього ж Кодексу - митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Положеннями ст. 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Аналіз положень ст. ст. 49, 50 МК України дає можливість зробити висновок про те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, і відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці, і міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - GAТТ).

Відповідно до ч. 2 статті VII GAТТ - оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Статтями 49-58 Митного кодексу України визначено повноваження митного органу щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень. Так, митний орган зобов`язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також у відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору. При цьому, митний орган має право відійти від наведених у даних нормах матеріального права законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України визначено в ст.57 Митного кодексу України, якою передбачено що:

1. Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

2. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

3. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

4. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

5. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

6. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

7. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

8. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

При цьому необхідно зазначити, що аналіз положень ч. 3 та ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України дає можливість зробити висновок про те, що право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно ч. 2 цієї статті Митного кодексу України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість, але витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України, а ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічний правовий висновок з приводу застосування вищенаведених положень МК України викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019р. у справі №804/3411/18, від 28.05.2019р. у справі №160/7893/18, від 25.06.2019р. у справі №804/744/18, від 27.06.2019р. у справі №803/667/17.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що положення ст. 53 Митного кодексу України надають митниці право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений ч.2 даної статті, тому щодо виявлених митним органом недоліків у поданих декларантом документах та в частині не надання ним певних документів необхідно зазначити наступне.

Так, пунктом п. 4.1 контракту №804/23-16/2020315/34 від 01.01.202р., який укладено позивачем з продавцем товару - Carbon Construction & Trading Limited, товар поставляється на умовах СІF - порт Південний. Україна, згідно Інкотермс-2010, що також зазначено у інвойсах продавця - базис поставки СІF - порт Південний, Україна, а відповідно до Інкотермс 2010 ( офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати, введені в дію 01.01.2011 р., та містять єдиний набір міжнародних правил для тлумачення найбільш уживаних торговельних термінів у зовнішній торгівлі, що дозволяє уникнути або, щонайменше, значною мірою скоротити невизначеності, пов`язані з неоднаковою інтерпретацією таких термінів у різних країнах) термін Інкотермс СІF (вартість, страхування і фрахт (... назва порту призначення) означає, що продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, придбати морське страхування на користь покупця проти ризику втрати й ушкодження товару під час перевезення та сплатити страхові внески, тому страхування всіх поставлених позивачу партій товару по додатку №1 від 01.01.2020 (специфікація №1) до контракту здійснювалось продавцем та за рахунок продавця, а пов`язані зі страхуванням товару витрати продавця включені у вартість товару, тому вимога митного органу щодо надання документів щодо вартості страхування товару є безпідставною з огляду на те, що у даному випадку такі документи не мають впливу на заявлену митну вартість товару, оскільки такі витрати включені до вартості товару.

Щодо зауважень відповідача стосовно ненадання декларантом до МД №UA110230/2020/007718 від 01.04.2020р. банківських платіжних документів, то положення ст. 53 Митного кодексу України передбачає надання банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, за умови, що такий рахунок сплачено, але п.5.1 контракту №804/23-16/2020315/34 від 01.01.2020р. в межах якого здійснювалось постачання товару позивачу передбачено, що оплата за товар здійснюється протягом 30 календарних днів з дати поставки, якою відповідно до п. 4.2 цього ж контракту є дата штемпеля української митниці в коносаменті в порту призначення (порт Південний), і на момент оформлення цієї МД рахунок позивачем сплачено не було через ненастання визначеного умовами контракту строку оплати за поставлену партію товару, а відповідно надати банківський платіжний документ декларант не мав змоги, і така вимога митного органу є безпідставною.

Вимоги митного органу про необхідність надання декларантом до митного оформлення сертифікату про походження та пакувального листа, то норми ст. 53 Митного кодексу України не визначає ці документи, як такі, що подаються в обов`язковому порядку, тому такі документи не можуть бути визнані документами на підставі яких перевіряється правильність визначення декларантом митної вартості товару, а тому не можуть бути підставою для відмови у застосуванні методу визначення митної вартості товару визначеного декларантом.

Посилання відповідача на те, що надані декларантом сертифікати якості містять посилання на інвойси, які не надано до митного оформлення, то цей недолік жодним чином не впливає на рівень заявленої митної вартості товару, при цьому матеріали справи містять низку належних письмових доказів - листи продавця товару Carbon Construction & Trading Limited за контрактом №804/23-16/2020315/34 від 01.01.2020р., в яких продавець повідомив, що зазначені виробником China Steel Chemical Corporation в сертифікатах якості товару інвойси стосуються комерційних взаємовідносин між виробником товару та компанією продавця.

Щодо посилань відповідача на те, що в наданих декларантом сертифікатах якості зазначена марка товару «RВР-85-S», а до митного оформлення заявлено товар «RВР-85», то ці посилання не можуть вплинути на визначення митної вартості задекларованого товару з огляду на те, що сертифікати якості не є тими документами на підставі яких здійснюється визначення митної вартості товару, а усі інші документи, які були надані декларантом і на підставі яких здійснюється визначення митної вартості, розбіжностей щодо найменування товару не містили, при цьому позивачем було надано відповідачу листи Carbon Construction & Trading Limited, продавця за контрактом №804/23-16/2020315/34 від 01.01.2020р., в яких повідомлено про те, що в сертифікатах якості товару виробником допущено помилку в зазначенні марки товару й правильним найменуванням марки пеку є RВР-85, що свідчить про усунення цієї розбіжності.

Щодо твердження відповідача про те, що інвойси містять посилання на додаток №1 до контракту, але до митного оформлення за МД №UА110230/2020/009571 від 28.04.2020р. та МД №UA110230/2020/011700 від 26.05.2020р. відповідний додаток не надавався, суд зазначає, що додаток №1 (специфікація №1) від 01.01.2020р. до контракту надавався митному органу в попередньому випадку митного оформлення, саме тому в графі 44 поданих МД №UA 110230/2020/009571 від 28.04.2020р. та МД №UA110230/2020/011700 від 26.05.2020р. зазначений перед кодом додатку №1 (специфікація №1) від 01.01.2020р. до контракту декларантом проставлено символ «m» - тобто, повідомлено про наявність у митного органу зазначеного документу.

Стосовно розбіжності у документах поданих з МД №UA110230/2020/018416 від 25.08.2020р., що інвойс №TURBP201С від 24.06.2020р. містить інформацію щодо назви транспортного засобу (назва судна), що не відповідає зазначено у в гр.21 ЕМД та інформації, що міститься в документі «наряд 15», але ця інформація відповідає відомостям, зазначеним у коносаменті №910871865 від 24.06.2020р. та сертифікаті якості ОСМ-10906-09 від 20.06.2020р., і митним органом не зазначено, яким чином такі обставини впливають на митну вартість товару з огляду на те, що товар постачався продавцем на умовах поставки CIF, тобто саме продавець ніс витрати пов`язані з доставкою товару, а витрати на доставку (фрахт, страхування) відповідно були включені у визначену вартість товару, і обставини стосовно яким судном (іншим чи ні) або суднами доставлявся товар жодним чином не впливає на митну вартість товару, оскільки для позивача такі обставини не тягнуть за собою зміну митної вартості товару у бік її збільшення чи зменшення.

Аналіз вищевикладених норм права та фактичних обставин свідчить про те, що відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про визначення митної вартості задекларованого позивачем товару з застосуванням методу за ціною договору щодо ідентичних товарів (методу 2А), оскільки відповідачем, всупереч законодавчо встановлених вимог, не було підтверджено факт обґрунтованості сумнівів у достовірності поданих позивачем відомостей про митну вартість товару, які, що було встановлено судом під час розгляду даної справи під час вивчення письмових доказів, підтверджують митну вартість товарів та відповідають характеру угоди, тоді як позивачем у справі, як декларантом, під час митного оформлення спірних партій товару було надано митниці усі документи на підтвердження заявлено ним митної вартості товару за ціною договору за яким вони імпортуються, які дозволяли визначити усі складові частини митної вартості цього товару, тому колегія суддів вважає, що відповідачем у справі, який у спірних правовідносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, під час розгляду даної справи не було доведено правомірності застосування обраного ним методу для визначення митної вартості задекларованого позивачем за МД №UA110230/2020/007718 від 01.04.2020р., МД №UA110230/2020/009571 від 28.04.2020р., МД №UA110230/2020/011700 від 26.05.2020р., МД №UA110230/2020/013719 від 23.06.2020р., МД №UA110230/2020/016130 від 24.07.2020р., МД №UA110230/2020/018416 від 25.08.2020р. товару, що свідчить про те, що оскаржувані позивачем рішення про коригування митної вартості №UA110230/2020/000057/1 від 06.04.2020р., №UA110230/2020/000070/2 від 30.04.2020р., №UA110230/2020/000085/2 від 28.05.2020р., №UA110230/2020/000117/2 від 24.06.2020р., №UA110230/2020/000138/2 від 28.07.2020р., №UA110230/2020/000162/2 від 01.09.2020р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №№UA110230/2020/00112 від 06.04.2020р., №UA110230/2020/00137 від 30.04.2020р., №UA110230/2020/00167від 28.05.2020р., №UA110230/2020/00221 від 24.06.2020р., №UA110230/2020/00266 від 28.07.2020р., №UA110230/2020/00305 від 01.09.2020р., прийняті митним органом безпідставно та з порушенням норм чинного законодавства, і суд першої інстанції зробив правильний висновок стосовно обґрунтованості заявлених позивачем вимог щодо визнання протиправними та скасування таких рішень відповідача і задовольнив позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи об`єктивно, повно та всебічно з`ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі, норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблено правильний висновок про те, що заявлені позивачем у даній справі позовні вимоги підлягають задоволенню і оскільки апеляційним судом під час розгляду даної справи не було встановлено порушень чи неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної судової постанови, тому колегія суддів вважає необхідним постанову суду першої інстанції від 21.06.2021р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, не містять інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного відповідачем аргументу, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 310,315,316,321,322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.06.2021р. у справі №280/7158/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано 18.08.2022р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко