Справа № 480/8011/21
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2022-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 р. Справа № 480/8011/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бершова Г.Є.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.12.2021, головуючий суддя І інстанції: С.М. Глазько, м. Суми, по справі № 480/8011/21

за позовом ОСОБА_1

до Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не поновлення ОСОБА_1 виплати пенсії, призначеної з 30.09.2008 за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії, призначеної за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» з 01.12.2020 та виплатити заборгованість по пенсії за період з 01.12.2020.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він з 2008 року отримує пенсію за вислугу років згідно з Законом України «Про прокуратуру». Однак з грудня 2020 року виплата вказаної пенсії була зупинена відповідачем у зв`язку з встановленням розбіжностей у документах, що наявні у матеріалах пенсійної справи. Позивач зазначає, що він має право на отримання вказаної пенсії, що підтверджує відповідними первинними документами та судовими рішеннями.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.12.2021 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Позивач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що він отримує пенсію за вислугу років згідно з Законом України «Про прокуратуру» з 2008 року. Однак з грудня 2020 року виплата вказаної пенсії була зупинена відповідачем у зв`язку з встановленням розбіжностей у документах, що наявні у матеріалах пенсійної справи. Вважає, що вчинив усі можливі дії щодо поновлення виплати йому пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі положень ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційну скаргу належить частково задовольнити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що відповідно до матеріалів пенсійної справи, встановлено, що у вересні 2008 року ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України з заявою «про призначення/перерахунок пенсії», до якої було додано: подання; трудова книжка; довідка про заробіток; довідка про трудовий стаж; ксерокопія паспорта; ксерокопія коду; ксерокопія диплома; довідка про стаж роботи в органах прокуратури (а.с.85).

Копії вказаних документів наявні в матеріалах пенсійної справи та всі вони складені на ім`я ОСОБА_2 (а.с.87-108).

У зв`язку з поданням вище вказаної заяви та документів, органом Пенсійного фонду України у м. Лебедин ОСОБА_2 була призначена пенсія.

Надалі пенсія ОСОБА_2 перерахувалась неодноразово до припинення її виплати у грудні 2020 року.

У ході судового розгляду справи у суді першої інстанції відповідачем надано суду копію Розпорядження від 29.12.2020 Головного Управління Пенсійного фонду України у Сумській області, яким припинено виплату пенсії гр. ОСОБА_2 (пенсійна справа №574) з 01.12.2020 до з`ясування ПІБ одержувача пенсії (а.с.209).

Також колегією суддів встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії та надав рішення судів про встановлення факту належності ОСОБА_1 низки документів.

Листом від 23.07.2021 № 5323-5736/Р-02/8-1800/21 орган ПФУ повідомив позивача, що згідно з електронною базою даних одержувачів пенсій у ГУ ПФУ у Сумській області ОСОБА_1 на обліку як отримувач пенсії не перебуває.

Позивач, не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не поновлення йому виплати пенсії, звернувся до суду та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд зобов`язати відповідача поновити позивачу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і/н НОМЕР_1 , зареєстрованому у АДРЕСА_1 , нарахування та виплату пенсії, призначеної за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» на ім`я ОСОБА_2 з і/н НОМЕР_1 , з 01.12.2020 та виплатити заборгованість по пенсії за період з 01.12.2020.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з огляду на те, що усі матеріали пенсійної справи позивача складені на ім`я ОСОБА_2 .

Колегія суддів, частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, колегія суддів зазначає, що відповідач припинив виплату пенсії гр. ОСОБА_2 (пенсійна справа №574) з 01.12.2020 до з`ясування ПІБ одержувача пенсії на підставі Розпорядження від 29.12.2020 Головного Управління Пенсійного фонду України (а.с.209).

З аналізу матеріалів справи колегія суддів дійшла висновку, що підставою для ухвалення такого розпорядження слугувало встановлення відповідачем невідповідності імені одержувача пенсії у пенсійній справі №574.

Колегія суддів порівнявши надані позивачем нотаріально завірені копії паспорту та ідентифікаційного коду, а також копії паспорту та ідентифікаційного коду, які містяться в матеріалах пенсійної справи №574, копія якої міститься у матеріалах цієї справи, встановив що єдиною відмінністю у них є зазначення ім`я позивача, а саме: надані позивачем документи складені на ім`я «Вацлава», а наявні у матеріалах пенсійної справи позивача - « ОСОБА_3 », усі інші дані, зокрема ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , є ідентичними.

При цьому, колегія суддів враховує подання позивачем, при звернення до відповідача із заявою про поновлення виплати йому пенсії, рішень Лебединського районного суду Сумської області від 18.12.2020 по справі № 9502070/20 та від 17.05.2021 по справі № 950/559/21, якими встановлено факти:

- належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу, - трудової книжки, заповненої 10 січня 1976 року російською мовою, на ім`я ОСОБА_2 , 1955 року народження. Встановлено факт того, що особові рахунки за 1993 2013 р. р., оформлені на ім`я ОСОБА_2 , які зберігаються у Сумській обласній прокуратурі за адресою: АДРЕСА_2 , належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому у АДРЕСА_1 , і/н НОМЕР_1 .

- належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і/н НОМЕР_1 , зареєстрованому у АДРЕСА_1 , правовстановлюючих документів: довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, від 13.03.2020 № 18-375вих20, виданої прокуратурою Сумської області на ім`я ОСОБА_2 ; довідки від 15.03.2016 № 36-зп-16, виданої прокуратурою Сумської області на ім`я ОСОБА_2 , що працював на посаді старшого прокурора прокуратури району, на підставі особових рахунків; довідки від 24.07.2012 № 18-48 з/п, виданої прокуратурою Сумської області на ім`я ОСОБА_2 , що працював на посаді старшого прокурора прокуратури району, з урахуванням особового рахунку.

Таким чином, позивач, ОСОБА_1 , підтвердив належність йому документів, на підставі яких було призначено пенсію ОСОБА_2 .

Проте, колегія суддів зауважує, що в матеріалах пенсійної справи №574 відсутні копії паспорту ідентифікаційного коду, виданих на ім`я ОСОБА_1 , що унеможливлює поновлення відповідачем виплати пенсії останньому.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"(надалі - Порядок № 22-1).

Відповідно до розділів ІІІ, ІV Порядку № 22-1, відповідач наділений повноваженнями самостійно отримати необхідні документи, що відповідає принципу належного урядування і націлено на забезпечення органами Пенсійного фонду України реалізації громадянами їх конституційного права на пенсійне забезпечення.

Згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право особи на призначення та виплату пенсії згідно зі статтею 26 Закону № 1058 має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала. Також і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що витребування та перевірка будь-яких документів і довідок є не тільки правом пенсійного органу, а у випадку наявності у нього сумнівів - обов`язком. Тобто перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Небажання пенсійного органу скористатися правом на перевірку відповідності дійсних даних щодо позивача не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Отже, на переконання колегії судів, відповідач як після прийняття розпорядження про зупинення виплати пенсії до з`ясування ПІБ одержувача пенсії, так і після отримання заяви позивача про поновлення виплати пенсії від 23.06.2021 мав вчинити активні дії щодо встановлення дійсних прізвища, ім`я та по батькові отримувача пенсії з ідентифікаційним номером , який отримував пенсію на підставі матеріалів пенсійної справи №574 шляхом витребування оригіналів або нотаріально завірених паспорту та коду такої особи, а за необхідності й інших документів.

Проте, відповідач не вчинив жодних дій для приведення пенсійної справи отримувача пенсії у відповідність та не встановив ім`я такого отримувача пенсії.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Водночас колегія суддів зауважує, що враховуючи відсутність у матеріалах пенсійної справи позивача належних документів, які підтверджують його особу, позовні вимоги позивача про визнання бездіяльності протиправною відповідача щодо не поновлення ОСОБА_1 виплати пенсії, призначеної з 30.09.2008 за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» та зобов`язання відповідача поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії, призначеної за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» з 01.12.2020 та виплатити заборгованість по пенсії за період з 01.12.2020, до приведення його пенсійної справи у відповідність до фактичних даних, - є передчасними.

Доводи позивача про протиправність розпордження, яким йому зупинили виплату пенсії, не були предметом судової перевірки в межах цієї справи, отже відсутні підстави для їх оцінки в межах цього апеляційного провадження.

При цьому, колегія суддів враховує, що виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не здійснив жодних дій щодо встановлення правильних прізвища, ім`я та по батькові одержувача пенсії (пенсійна справа №574), колегія суддів дійшла висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та часткового задоволення позову шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо встановлення паспортних даних одержувача пенсії ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) у пенсійній справі №574 та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про поновлення виплати пенсії, з урахуванням висновків суду, викладених у цій постанові.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.12.2021 по справі № 480/8011/21 - - скасувати.

Ухвалити постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо встановлення паспортних даних одержувача пенсії ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) у пенсійній справі №574.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення виплати пенсії, з урахуванням висновків суду, викладених у цій постанові.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов