Справа № 300/441/22
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2022-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/441/22 пров. № А/857/8590/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року (головуючий суддя Чуприна О.В., м. Івано-Франківськ) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив визнати протиправними дії щодо обмеження в січні 2022 року максимальним розміром пенсії за вислугу років, перерахованої на підставі оновленої довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-3912 від 26.07.2021; зобов`язати здійснити з 01.12.2019 перерахунок і виплату пенсії на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-3912 від 26.07.2021 про розмір грошового забезпечення, в розмірі її фактичного нарахування без обмеження максимальним розміром.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку та просить скасувати таке і постановити нове про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що при виході на пенсію у 2004 році, йому як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, була встановлена група інвалідності та відповідно до пункту в) частини 1 ст. 13 Закону «Розміри пенсій за вислугу років» було встановлено максимальний розмір пенсійного забезпечення (текст пункту в) ст. 13 дослівно): «Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів» йому пожиттєво при вислузі 37 років, була встановлена пенсія ту розмірі 100% відповідних сум грошового забезпечення.

Тобто, при призначені пенсії її розмір вже було обмежено її складовими частинами та відсотком вислуги. Пенсія не може бути призначена у розмірі більшому ніж це дозволяють її складові та вислуга.

І на даний час діють вищезазначені норми Закону, так як змін умов і норм пенсійного забезпечення, після визнання Конституційним Судом неконституційною норму про обмеження пенсій військових пенсіонерів 10-ма мінімальними пенсіями за віком - в Закон не вносилось. А його максимальний розмір призначеної пенсії за вислугу років з грудня 2019 року не перевищує 100% відповідних сум грошового забезпечення.

Пенсія призначена йому до виплати у чітко визначених розмірах, умовах та спосіб відповідно з вимогами пункту в) частини 1 ст. 13 «Розміри пенсій за вислугу років» ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Жодна із правових норм цього Закону не встановлює ніяких обмежень у виплаті призначеної пенсії, а також не відсилає і не зобов`язує застосовувати норми інших законів та нормативно-правових актів України, з метою обмеження пенсій суб`єктів ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Однак, з грудня 2019 року відповідач по справі позбавив його права отримувати призначену державою, згідно Закону, пенсію, як ветерану органів внутрішніх справ.

На даний час йому виплачують пенсію як особі, яка втратила працездатність.

При цьому, як військовий пенсіонер, він позбавлений права отримувати доплати до пенсії, а саме: збільшення на 25% основного розміру пенсії за значну вислугу років; як інвалід-чорнобилець; як інвалід війни та навіть позбавлений доплати проведеної державою з першого березня 2022 року індексації доходів всім військовим пенсіонерам.

Відповідно до частини 18 ст. 43 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»: «...якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку».

Тобто, при переведенні його на пенсію у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, він позбавлений права наданого ст. 43 Закону на подальший перерахунок пенсії у разі її збільшення. Жодних інших умов перерахунку пенсії у бік збільшення Закон не передбачає.

Тому, пенсія, яка складається з кратного розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не є пенсією призначеною за вислугу років згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Тим більше, що така норма вже мала місце в даному Законі. Проте, зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року. При цьому, без права повторного застосування цієї норми до суб`єктів 43 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

На сьогоднішній день відповідачем нівельовано положення Закону щодо виплати пенсії згідно з вислугою років. Тим пенсіонерам, яким призначена пенсія в розмірі 100, 90, 80 і навіть 70%, виплачується сума пенсії у однакових розмірах.

Неконституційність норми права щодо переведення військових пенсіонерів на пенсію з розміру прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність, аргументована висновком колегії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду.

17 листопада 2021 року, розглядаючи апеляційну скаргу Головного управління ПФ України у Івано-Франківській області по справі № 300/3124/21 провадження № А/857/17015/21 Восьмий апеляційний адміністративний суд дійшов висновку щодо протиправності обмеження пенсії позивача по справі з наступних підстав:

«Враховуючи, що пенсія за вислугу років позивачу призначена у 2004 році, норми щодо обмеження її максимальним розміром до позивача не можуть бути застосованими.

Згідно Закону України від 24 грудня 2015 року №848-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст.43 Закону №2262-ХІІ доповнено частиною 7 про те що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, зокрема, частина 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є нечинною.

Відповідно до Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-УІП «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01 січня 2017 року, у ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі №2262-ХІІ відсутня ч.7 ст.43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Наведене означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону №2262-ХІІ не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Тобто, внесені Законом України від 06 грудня 2016 року №1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року (Рішення Конституційного Суду України) обмеження максимальним розміром пенсії є протиправним та відповідно є протиправними дії відповідача щодо обмеження призначеної позивачу пенсії.

Крім того, колегія суддів акцентує увагу на те, що відповідно до ст.1-1 Закону №2262- XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Закон №2262-ХІІ є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Суттєвою є обставина, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ, яка визнана неконституційною з 20 грудня 2016 року, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання попадає під регулювання положень ст.2 Закону №3668-УІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» в частині, що не вирішується нормами Закону №2262-ХП.

Застосування положень Закону №3668-УІ по відношенню до військовослужбовців фактично зводить нінащо наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає ст.17 Конституції України.

Висновки по даній справі не спростовують можливість застосування норм Закону України №3668-VI по відношенню до осіб, щодо яких положення про обмеження виплати пенсії в максимальному розмірі встановлено іншими спеціальними Законами, які у встановленому порядку неконституційними не визнано.

Вказана вище правова позиція викладена у останніх постановах Верховного Суду від 09 листопада 2020 року у справі №813/678/18 та від 09 лютого 2021 року у справі №640/2500/18, яку апеляційний суд відповідно до положень КАС України враховує при вирішенні спору та застосуванні норм права, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з червня 2006 року отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно висновку про призначення пенсії за вислугу років від 24.06.2004 і заяви про призначення пенсії від 22.06.2004 (а.с.30, 31).

На підставі поданих до відповідача документів, позивачу згідно із коментованим Законом, в редакції станом на червень 2006 року, виходячи із загальної вислуги 27 років (зворотній бік а.с.31), із урахуванням статусу «інвалід війни 3 групи/при виконанні обов`язків в/с», 1 категорія ЧАЕС (під час служби) інвалід 3 групи» призначена пенсія «за вислугу років» у розмірі 100% грошового забезпечення.

Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 прийнято Постанову №103.

У березні 2018 року СзППЗ Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області на виконання вимог постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», та від 11.11.2015 за №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на ім`я ОСОБА_1 видано довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій №3111/8-18 від 22.03.2018 за нормами, чинними на січень 2016 року, за прирівняною посадою становив в загальному 9 322,98 гривень, в тому числі: посадовий оклад 3 100,00 гривень, оклад за спеціальним званням (підполковник поліції) 2 200,00 гривень, надбавка за стаж служби (вислугу років) 50% 2 650,00 гривень, надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% 465,00 гривень, премія 10,79% 907,98 гривень (зворотній бік а.с.35).

Керуючись положеннями постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в квітні 2018 року позивачу з 01.05.2018, в тому числі за період з 01.01.2016, проведено перерахунок пенсії відповідно до коментованої довідки СзППЗ Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області №3111/8-18.

При цьому, відповідач застосував максимальний розмір грошового забезпечення 100%, який відповідає положенням частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», в редакції станом на момент здійснення перерахунку, та відповідно до пункту 23 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в України» від 27.03.2014 за №1166-VII (надалі по тексту також Закон №1166-VII).

Згідно із протоколом за пенсійною справою №007586-МВС від 06.04.2018 пенсія позивача з 01.01.2016 обраховувалась (перерахована) в загальному розмірі 12 242,09 гривень і становила наступні складові:

а) основний розмір 100% грошового забезпечення 9 322,98 гривень;

б) збільшення основного розміру пенсії на 25% 2 330,75 гривень;

в) підвищення та надбавки до пенсії («інвалід війни 3 групи/при виконанні обов`язків в/с», « 1 категорія ЧАЕС (під час служби) інвалід 3 групи»): 435,60 гривень, 284,70 гривень і 50,00 гривень відповідно.

Надалі, на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.04.2021 у справі №300/3895/20 Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України у відношенні до позивача видано довідку №22/6-3912 від 26.07.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 19.11.2019.

Відомості у довідці №22/6-3912 внесені згідно положень постанови Кабінету Міністрів України №988, станом на 19.11.2019, за прирівняною посадою поліцейського (на день звільнення зі служби) «начальник відділу апарату головного управління Національної поліції», за змістом якої грошове забезпечення, становить всього 21 913,58 гривень та складається з:

- посадового окладу 3 100,00 гривень,

- окладу за спеціальним званням (підполковник поліції) 2 200,00 гривень,

- надбавка за стаж служби в поліції 50% 2 650,00 гривень,

- надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції 64,40% 5 199,30 гривень,

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% 465,00 гривень

- премія 60,96% 8 299,28 гривень (а.с.38).

Крім того, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.11.2021 по справі №300/4809/21, поряд з іншим, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із врахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом 19.11.2019 відповідно до довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України від 26.07.2021 за №22/6-3912, з урахуванням проведених платежів.

На виконання вказаного рішення суду від 19.11.2021 по справі №300/4809/21, яке набрало законної сили 21.12.2021, відповідачем з 20.01.2022 здійснено перерахунок пенсії позивача, у зв`язку із чим загальний нарахований розмір пенсії визначений 28 306,88 гривень.

Як свідчить зміст протоколу за пенсійною справою №007586-МВС від 20.01.2022 виплата нарахованої пенсії (28 306,88 гривень) обмежена десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, станом на січень 2022 року 19 340,00 гривень.

Вважаючи, що відповідач помилково трактує і невірно застосовує частини 7 статті 43 Закону №2262-XII і Закону №3668-VI, покликаючись на рішення Конституційного Суду України за №7-рп/2016 від 20.12.2016, позивач звернувся до Управління із заявою від 08.06.2021, в якій сформував вимогу провести перерахунок його пенсії з 01.12.2019 із урахуванням останньої довідки №22/6-3912 від 26.07.2021 без обмеження її максимальним розміром.

У відповідь відповідач листом від 04.01.2022 повідомив позивача про виконання рішення суду від 19.11.2021 по справі №300/4809/21, внаслідок чого нарахований розмір пенсії перевищив десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, а відтак Управлінням застосовано спірне обмеження максимального розміру пенсії

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вважав, що обмеження максимального розміру пенсії позивача відповідачем здійснено правомірно.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ), частиною першою статті 1 якого визначено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону № 2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вимогами ч.4 ст.63 Закону №2262-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Згідно Закону України від 24 грудня 2015 року №848-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст.43 Закону №2262-XII доповнено частиною 7 про те що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, зокрема, частина 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є нечинною.

Відповідно до Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01 січня 2017 року, у ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Буквальне розуміння змін, внесених Законом України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі №2262-XII відсутня ч.7 ст.43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Наведене означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону №2262-XII не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Тобто, внесені Законом України від 06 грудня 2016 року №1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Отже, з 20 грудня 2016 року (Рішення Конституційного Суду України) обмеження максимальним розміром пенсії є протиправним та відповідно є протиправними дії відповідача щодо обмеження призначеної позивачу пенсії.

Крім того, колегія суддів акцентує увагу на те, що відповідно до ст.1-1 Закону №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Закон №2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Суттєвою є обставина, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося ч.7 ст.43 Закону №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20 грудня 2016 року, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання попадає під регулювання положень ст.2 Закону №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» в частині, що не вирішується нормами Закону №2262-XII.

Застосування положень Закону №3668-VI по відношенню до військовослужбовців фактично зводить нінащо наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає ст.17 Конституції України.

Висновки по даній справі не спростовують можливість застосування норм Закону України №3668-VI по відношенню до осіб, щодо яких положення про обмеження виплати пенсії в максимальному розмірі встановлено іншими спеціальними Законами, які у встановленому порядку неконституційними не визнано.

Вказана вище правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2020 року у справі №813/678/18 та від 09 лютого 2021 року у справі №640/2500/18, яку, відповідно до положень КАС України, апеляційний суд враховує при вирішенні спору та застосуванні норм права, які регулюють спірні правовідносини.

На підставі наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що перерахунок і виплата пенсії позивачу з обмеженням граничного розміру пенсії є такою, яка за своєю суттю є звуженням обсягу прав позивача та позбавленням його права на соціальний захист у повному обсязі як то передбачено законодавством, яке регулює спірні правовідносини.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустився помилки при прийнятті рішення, при цьому, слід зауважити, що покликання суду першої інстанції, на правові позиції викладені Верховним Судом є некоректними, оскільки у даній справі мова йде про перерахунок пенсії позивача без обмеження максимальним розміром, яка призначена на підставі Закону №2262-XII, а у постановах Верховного Суду на які покликався суд першої інстанції мова йде про іншу категорію осіб.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскільки судом порушено норми матеріального та процесуального права, відповідно рішення суду першої інстанції слід скасувати, а позовні вимоги задовольнити.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року по справі № 300/441/22. Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо обмеження ОСОБА_1 в січні 2022 року максимальним розміром пенсію за вислугу років, перераховану на підставі оновленої довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-3912 від 26.07.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсію на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-3912 від 26.07.2021 про розмір грошового забезпечення, в розмірі її фактичного нарахування без обмеження максимальним розміром.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін