Справа № 640/21409/18
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2022 року м. Київ № 640/21409/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом доОСОБА_1 (АДРЕСА_1) Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (01133, м. Київ, вул. Лесі Українки, 26)
провизнання протиправними та скасування приписів
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі також - Позивач, ОСОБА_1 ) з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (далі також - Відповідач, Департамент), в якому просить визнати протиправними та скасувати приписи головного інспектора будівельного нагляду Відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Лагунова Володимира Володимировича від 21.11.2018 за № С-2111/1 та № С-2111/2 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскільки спірні приписи винесені Відповідачем всупереч та з численними порушеннями положень діючого містобудівного законодавства, тож є протиправними і підлягають скасуванню в силу своєї протиправності.

Представник Відповідача подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Відповідач, складаючи спірні приписи, діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зважаючи на виявлення під час перевірки Позивача порушення нею вимог містобудівного законодавства, що свідчить про відсутність підстав для їх скасування.

Розглянувши подані сторонами (їх представниками) документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дівичківської сільської ради від 16.12.2016 № 108-15-VII «Про розміщення ТС для провадження підприємницької діяльності гр. ОСОБА_1 », Позивачу надано дозвіл на розроблення паспортів прив`язки ТС для провадження підприємницької діяльності: двох зблокованих ТС площею по 30 кв.м. кожна, що розташовані в АДРЕСА_1 . Також надано дозвіл на розробку землевпорядної документації і зобов`язано Позивача заключити договір особистого строкового сервітуту.

Відділом містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Переяслав-Хмельницької райдержадміністрації 16.02.2017 Позивачу видано паспорти прив`язки № 1, 2 тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльність - стаціонарних, за адресою АДРЕСА_1 (площа забудови - 30 кв.м.).

Наказом Департаменту від 06.11.2018 № 232П «Про проведення позапланової перевірки», на підставі звернення гр. ОСОБА_2 , як надійшло на урядову гарячу лінію 1545, було призначено проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва магазину за адресою: АДРЕСА_1 , замовника ОСОБА_1 на предмет дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

На підставі зазначеного наказу Департаментом було видано направлення для проведення позапланового заходу від 06.11.2018 № 796.18/01, яке Позивач отримала 08.11.2018, як вбачається з відмітки на самому направленні (з підписом).

За результатом зазначеного позапланового заходу (початок 08.11.2018, завершення 21.11.2018), Департаментом було складено акт № Т-2111/1, яким зафіксовано, що на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , яка перебуває у платному користуванні ОСОБА_1 відповідно до договору особистого строкового сервітуту від 28.02.2017 виконано будівельні роботи з будівництва капітальної будівлі магазину орієнтовними розмірами в плані 6,7х16,3 м.: без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт (клас наслідків об`єкта СС1); без отримання вихідних даних забудови земельної ділянки та розроблення і погодження проектної документації; замовником не забезпечено здійснення авторського та технічного нагляду під час будівництва; на останній день перевірки не надана для перевірки виконавча документація (загальний журнал робіт, акти на закриття прихованих робіт, виконавчі схеми); будівля магазину експлуатується без прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, відповідно до чинного законодавства, чим порушено вимоги: статей 31, 34, 36, частину восьму статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; пункту 13 Порядку виконання підготовчих робіт, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 13.04.2011 № 466; статті 5 Закону України «Про основи містобудування»; статей 7, 11, 9, 27 Закону України «Про архітектурну діяльність»; Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи; пункту 2 Порядку здійснення архітектурного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 11.07.2007 № 903; пункту 4.8. ДБН А.3.1-5:2006 «Організація будівельного виробництва»; пункту 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 13.04.2011 № 461. До акту № Т-2111/1 додано матеріали фотофіксації перевірки. Про отримання 21.11.2018 примірника акту міститься відповідна відмітка на сторінці 13 самого акту з підписом ОСОБА_1 , без зауважень та заперечень.

На підставі акту № Т-2111/1, 21.11.2018 Відповідачем було складено спірні приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил: № С-2111/1, яким від Позивача вимагалось усунути виявлені порушення до 21.01.2019 шляхом оформлення документів, які дають право на виконання будівельних робіт, шляхом приведення земельної ділянки до попереднього стану або іншим шляхом відповідно до законодавства; № С-2111/2, яким зупинено експлуатацію капітальної будівлі магазину по АДРЕСА_1 з 26.11.2018. Приписи особисто отримані ОСОБА_1 21.11.2018, про що міститься відповідна відмітка з підписом в самих приписах.

Також Відповідачем були складені протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 21.11.2018 № 3-Л-З-2111/3, № 3-Л-З-2111/2, № 3-Л-З-2111/4, № 3-Л-З-2111/5 № 3-Л-З-2111/1 та постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 05.12.2018 № З-0512/2-10/10-39/0512/09/02, № З-0512/3-10/10-38/0512/09/02, № З-0512/4-10/10-37/0512/09/02, № З-0512/5-10/10-36/0512/09/02. Водночас, Позивачем не подано суду доказів оскарження вказаних протоколів і постанов та доказів їх скасування в установленому прядку.

Незгода Позивача з такими приписами Відповідача, зумовила її звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту також - КАС України) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тож, адміністративний суд, здійснюючи судовий розгляд справи, перевіряє, зокрема, оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність вищенаведеним, закріпленим процесуальним законом критеріям.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам та доводам представників сторін за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів прийняття Відповідачем спірних приписів, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Для вирішення спірних правовідносин судом застосовано, зокрема, положення Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі також - Закон № 3038-VI) та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 23.05.2011 № 553 (далі також - Порядок № 553), у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно зі статтею 4 Закону № 3038-VI об`єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Суб`єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Відповідно до статті 26 Закону № 3038-VI забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно зі статтею 28 Закону № 3038-VI, тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундамент.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Відповідно до статті 31 Закону № 3038-VI, проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України (пункт 1) частини першої статті 34 Закону № 3038-VI).

Контроль за виконанням підготовчих та будівельних робіт здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю (частина п`ята статті 34 Закону № 3038-VI).

Відповідно до статей 35, 36 Закону № 3038-VI, після набуття права на земельну ділянку та відповідно до її цільового призначення замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю. Форма повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, порядок його подання, форма повідомлення про зміну даних у поданому повідомленні визначаються Кабінетом Міністрів України.

Виконання підготовчих робіт може здійснюватися на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт чи дозволу на виконання будівельних робіт.

Виконання підготовчих робіт без подання повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт забороняється.

Право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви (частина перша статті 39 Закону № 3038-VI).

Згідно з частиною першою, третьою статті 41 Закону № 3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За припасами пунктів 1, 3, 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону № 3038-VI, здійснюється, зокрема, Держархбудінспекцією.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами органів державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Пунктом 7 Порядку № 553 визначено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставою для проведення позапланової перевірки є, окрім іншого, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Зважаючи на наведені норми та обставини справи суд вважає, що в даному випадку, у Відповідача були наявні правові підстави для проведення позапланової перевірки Позивача.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Виходячи з наведених норм та обставин справи суд вважає, що позапланова перевірка Позивача проведена Відповідачем відповідно до положень Порядку № 553 (у присутності Позивача, після пред`явлення направлення на проведення перевірки).

У свою чергу, за приписами пункту 11 Порядку № 553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт; забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Згідно з пунктом 16 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Відповідно до пункту 17 Порядку № 553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис). У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Окрім того, згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 41 Закону № 3038-VI, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт.

При цьому, відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 41 Закону № 3038-VI, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що припис не може ототожнюватись із вмотивованим письмовим рішенням посадової особи ДАБІ України.

Отже, Відповідач не наділений повноваженнями забороняти експлуатацію будівлі приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Право забороняти експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не введених в експлуатацію у встановленому порядку, реалізується посадовими особами ДАБІ України шляхом видання мотивованого письмового рішення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 26.05.2020 у справі № 826/703/16.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з положеннями частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У взаємозв`язку з наведеним, зважаючи на відсутність у даній справі, вмотивованого письмового рішення Відповідача щодо заборони експлуатації спірного об`єкта, суд доходить до висновку про протиправність припису від 21.11.2018 за № С-2111/2 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зупинено експлуатацію капітальної будівлі магазину по вул. Артилеристів у Девички-1 Переяслав-Хмельницького району Київської області з 26.11.2018, а також про його скасування в силу встановленої протиправності.

Разом з тим, згідно з пунктом 18 Порядку № 553 керівникові кожного суб`єкта містобудування, щодо якого складений акт перевірки, або його уповноваженій особі надається по одному примірнику такого акта. Один примірник акта перевірки залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку, та керівником суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, або його уповноваженою особою, в останній день перевірки.

Відповідно до пункту 21 Порядку № 553, якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Отже, Відповідач зобов`язаний результати державного архітектурно-будівельного контролю оформити актом на підставі якого у разі виявлення порушень вимог законодавства виноситься припис, в тому числі про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, протокол та постанова про накладення штрафу.

Наведені вимоги Порядку № 553 Відповідачем виконані належним чином.

Натомість, акт № Т-2111/1 від 21.11.2018 отриманий та підписаний ОСОБА_1 без зауважень та заперечень. Окрім того, згідно з письмовими поясненнями Позивача від 21.11.2018 (містяться в матеріалах справи), нею у період з грудня 2016 року по березень 2017 року виконані будівельні роботи по будівництву магазину. Водночас, будь-яких дозвільних документів на проведення відповідних робіт, а також документів про прийняття відповідного об`єкту в експлуатацію після проведення будівельних робіт, Позивачем суду не подано, у той час, як перевіркою виявлено та зафіксовано фотоматеріалами, а судом не встановлено зворотного, спірний об`єкт нерухомості - магазин, експлуатується Позивачем.

Таким чином, суд погоджується з висновками Відповідача про порушення Позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання будівельних робіт, зафіксованих в акті № Т-2111/1 від 21.11.2018, відтак, спірний припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 21.11.2018 № С-2111/1 є правомірним та скасуванню не підлягає.

Перевіривши обґрунтованість ключових доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності спірних приписів і докази, надані Позивачем, за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У свою чергу, Відповідач належним чином та у повному обсязі обов`язок щодо доказування правомірності прийнятих ним спірних приписів, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконав.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 5, 6, 72-77, 90, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис головного інспектора будівельного нагляду Відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Лагунова Володимира Володимировича від 21.11.2018 за № С-2111/2 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (01133, м. Київ, вул. Лесі Українки, 26) понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Б. Федорчук