Справа № 240/8018/21
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2022-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
18 серпня 2022 року м. Житомир справа № 240/8018/21
категорія 106020000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі: судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростишівської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовною заявою у якій просить визнати протиправними та скасувати розпорядження Коростишівського міського голови від 11.03.2021 №81-к про оголошення догани.
В обґрунтування заявлених позовних вимог вказала, що в грудні місяці 2020 року, отримавши у фінансово-господарському відділі Міської ради інформацію про відсутність в бюджеті міської ради коштів, передбачених на роботи по виготовленню технічної документації із землеустрою на вказані земельні ділянки, нею була досягнута попередня домовленість із власником розташованого на них нерухомого майна про виконання таких робіт за рахунок цього власника (ТОВ УТМР-1). ТОВ УТМР-1 погодилось за свої кошти виготовити для міської ради необхідну документацію на земельні ділянки та після реєстрації за міською радою права власності на них за наявності відповідного рішення взяти ці ділянки в оренду. Нею були оформлені проекти тристоронніх договорів, згідно яких землевпорядна організація (Виконавець) на замовлення Коростишівської міської ради (Замовник) виконує роботи з виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі та закріплення її межовими знаками за кошти ТОВ УТМР-1 (Платник). Такі проекти договорів по п`яти земельних ділянках, після узгодження із начальником фінансово-господарського відділу міської ради були передані на узгодження керуючому справами міської ради.
У січня 2021 року керуючим справами міської ради міському голові була подана службова записка, згідно якої викладено прохання відібрати у неї письмові пояснення щодо підстав складення зазначених проектів договорів. 01 лютого 2021 року міському голові був поданий висновок дисциплінарної комісії (без дати його складення), згідно якого в її діях вбачається неналежне виконання службових обов`язків за які передбачено дисциплінарну відповідальність, рішення про застосування якого саме виду має прийматися міським головою. Вказаний висновок підписаний лише трьома членами комісії з семи. 11 березня 2021 року розпорядженням міського голови №81-к ОСОБА_1 було оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме за недотримання встановленого порядку ведення договірної роботи, однак на думку позивача вона не порушувала Положення про ведення договірної роботи в Коростишівській міській раді.
Крім того, як свідчать матеріали дисциплінарної справи, воно не містить жодного протоколу засідання дисциплінарної комісії, що ставить під сумнів факт проведення таких засідань взагалі. Висновок не відповідає вимогам п.23 Порядку зокрема:
- відсутня дата складення висновку;
- у висновку зазначено, що предметом розгляду комісії стало надання нею 31.12.2020 на підпис міському голові 5-ти проектів договорів. Натомість у службовій записці від 05.01.2021 та доповідній записці від 05.02.2021 керуючого справами міської ради вказується про те, що проекти договорів нею були надані не міському голові, а саме керуючому справами на погодження;
- не вказані обґрунтовані факти, що підтверджують порушення трудової дисципліни та Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування: не вказаний жодний пункт ні її посадової інструкції, ні Положення про порядок ведення договірної роботи в Коростишівській міській раді, ні ЗУ Про службу в органах місцевого самоврядування, які вона порушила і якими діями;
- не зазначено які обставини призвели до вчинення яких порушень трудової дисципліни та ЗУ Про службу в органах місцевого самоврядування;
- не зазначена ступінь її вини;
- не обґрунтовані підстави для притягнення її до відповідальності;
- висновок підписаний лише трьома із семи членів дисциплінарної комісії.
З наведених підстав просила позов задовольнити.
Ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у справі.
Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено про те, що позов не підлягає до задоволенню так як за фактом порушення трудової дисципліни стала службова записка керуючої справами виконавчого комітету Полєшко О.Ю. від 05.01.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 надала керуючій справами перед наданням на підпис міському голові п`ять договорів на виконання робіт з виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, сторонами в якому є Коростишівська міська рада (Замовник), ТОВ «УТМР-1» ( Платник), ТОВ « Проволенд» ( Виконавець). Рекомендовано обрати письмові пояснення у ОСОБА_1 з приводу підстав складення зазначених проектів договорів.
Протиправні дії виразились у порушенні трудової дисципліни, а саме порушення Положення про порядок ведення договірної роботи в Коростишівській міській раді, що призвело до підриву авторитету як органу Коростишівської міської ради.
Протокольною ухвалою суду від 21.12.2021 закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження.
Після з`ясування позиції позивача та дослідження наявних у матеріалах справи доказів, судом без виходу до нарадчої кімнати було винесено протокольну ухвалу про перехід до подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Розпорядженням міського голови від 06.04.2019 ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника відділу правової та кадрової роботи Коростишівської міської ради.
Розпорядженням міського голови від 11.03.2021 ОСОБА_1 було оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме за недотриманням встановленого порядку ведення договірної роботи згідно з розпорядженням міського голови від 03.08.2017.
Не погоджуючись з розпорядженням про оголошення догани, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частинами 1, 2, 6 ст. 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Згідно із ч. 3 ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
Загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування визначаються Законом України від 07.06.2001р. № 2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядуваня, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом (ст. 1 Закону № 2493-III).
Відповідно до ст. 7 № 2493-III правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України від 21.05.1997р. № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні», від 11.07.2002р. № 93-IV «Про статус депутатів місцевих рад», від 14.07.2015р. № 595-VIII «Про місцеві вибори», вказаним та іншими законами України. На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Законом.
Згідно із ст. 139 Кодексу законів про працю України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Згідно статті 147 КзпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.
Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення (ст. 147 КЗпП).
Статтею 148 КЗпП встановлено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Згідно із ст. 149 вказаного Кодексу до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Надавати пояснення чи ні - це право працівника, але роботодавець зобов`язаний зажадати таких пояснень. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.
У відповідності до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 22.07.2020 року у справі № 554/9493/17 (номер у ЄДРСР 90591458) дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни. Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.
Проаналізувавши наведені норми, суд дійшов висновку, що за порушення трудової дисципліни, в тому числі за неналежне виконання посадових обов`язків, посадова особа органу місцевого самоврядування може бути притягнута до дисциплінарної відповідальності із застосуванням одного з видів стягнення. При цьому, факт протиправної винної дії або бездіяльності такої посадової особи, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених законодавством, повинен бути підтверджений достатніми матеріалами.
У свою чергу адміністративний суд, не втручаючись у дискреційні повноваження керівника щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, у відповідності із вимогами частини другої статті 2 КАС України, має перевірити, чи прийнято таке рішення із дотриманням визначених цією нормою критеріїв, а саме: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до пунктів 1, 5 статті 8 Закону №2493-ІІІ, основними обов`язками посадових осіб місцевого самоврядування є: додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; забезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування та сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, ініціативність і творчість у роботі.
Згідно зі ст.23 ЗУ 2493-111 особи, винні у порушенні законодавства про службу в органах місцевого самоврядування, притягуються до цивільної, адміністративної або кримінальної відповідальності згідно із законом.
Для притягнення до відповідальності відповідної особи необхідно встановити факт порушення нею власних посадових обов`язків та вину у відповідному порушенні.
Як вбачаєтьчя із матеріалів справи, фактом порушення трудової дисципліни стала службова записка керуючої справами виконавчого комітету Полешко О.Ю. від 05.01.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 надала керуючій справами перед наданням на підпис міському голові п`ять договорів на виконання робіт з виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, сторонами в якому є Коростишівська міська рада (Замовник), ТОВ «УТМР-1» ( Платник), ТОВ « Проволенд» ( Виконавець). Рекомендовано обрати письмові пояснення у ОСОБА_1 з приводу підстав складення зазначених проектів договорів.
Таким, чином суд погоджується із доводами відповідача, що ОСОБА_1 доводить , що мала прямий умисел на вчинення протиправних дій, порушення Положення про порядок ведення договірної роботи в Коростишівській міській раді». Протиправні дії виразились у порушенні трудової дисципліни, а саме порушення Положення про порядок ведення договірної роботи в Коростишівській міській раді, що призвело до підриву авторитету як органу Коростишівської міської ради.
05.02.2021 року керуюча справами виконавчого комітету Коростипгівської міської ради Полєшко О.Ю. подала доповідну записку міському голові про порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 , а саме положення про порядок проведення договірної роботи в Коростишівській міській раді, затвердженим розпорядженням міського голови від 03.08.2017 року №94, передбачено ,що підготовка проекту договору здійснюється за наявністю документу, в якому зазначається про необхідність укладення договору з резолюцією міського голови ( п.2.1.3) зазначений документ відсутній.
Межі повноважень відповідача визначені ст.42 ЗУ №280/97-ВР. Зокрема, відповідно до п.20 ч.4 вказаної статті міський голова видає розпорядження у межах своїх повноважень.
Що стосується твердження позивача про відсутність ведення протоколів дисциплінарної комісії суд зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 р. №1039 затверджено Порядок здійснення дисциплінарного провадження (далі Порядок №1039).
Відповідно до п.33 Порядку №1039, Комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.
Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити:
- чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження;
- чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку;
- чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби;
- чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності;
- який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.
Відповідно до вищезазначеного, суд не бачить підстав для скасування оскаржуваного розпорядження з підстав не ведення протоколів засідань дисциплінарної комісії, однак їх відсутність ускладнює з`ясування всіх обставин, які мають значення для винесення рішення.
З аналізу законодавства, що регулює спірні правовідносини, судом вбачається, що дисциплінарна справа є належним чином сформованою в разі її відповідності вимогам ст.73 Закону №889-VIII, при цьому, суд здійснивши аналіз дисциплінарної справи порушеної стосовно позивача, зазначає, що її зміст відповідає вимогам ст.73 Закону №889-VIII, оскільки містить всі необхідні реквізити та відомості для розгляду дисциплінарною комісією дисциплінарної справи.
З урахуванням зазначеного, беручи до уваги встановлений в ході дисциплінарного провадження факт допуску державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону №889-VIII, суд доходить висновку про обґрунтоване застосування до позивача керівником державної служби дисциплінарного стягнення у вигляді догани.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність оскаржуваного наказу, з огляду на що в задоволенні позовних вимог належить відмовити.
Відповідно до ст. 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст.2, 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова