Справа № 640/14054/20
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2022-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

02 травня 2022 року м. Київ № 640/14054/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача, подану в порядку ст. 382 КАС України в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНТАКС»

до Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у м. Києві,

Головного управління Державної податкової служби у м. Києві,

Державної податкової служби України

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКРІС-ПРОМ»

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕНТАКС» (далі по тексту - позивач, ТОВ «ВЕНТАКС») з адміністративним позовом до Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі по тексту - відповідач 1, Комісія), Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі по тексту - відповідач 2, ГУ ДПС у м. Києві) та Державної податкової служби України (далі по тексту - відповідач 3, ДПС України), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКРІС-ПРОМ» про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року, залишеним без змін Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2021 року, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНТАКС» задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10 січня 2020 року №1436360/40532739 про відмову в реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНТАКС». Визнано протиправними та скасовано рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20 травня 2020 року №1572828/40532739 про відмову в реєстрації податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНТАКС». Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні, складені Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕНТАКС» від 04 вересня 2019 року №104 датою її фактичного надходження - 26 вересня 2019 року та від 05 вересня 2019 року №105 датою її фактичного надходження - 26 вересня 2019 року.

12.04.2022 суду надійшла заява представника позивача про застосування заходів судового контролю в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої останній просить суд зобов`язати Державну податкову службу України надати у місячний строк суду звіт про виконання рішення суду від 16.11.2021 р. по справі №640/14054/20 в частині реєстрації податкової накладної №104 від 04.09.2019 р. та №105 від 05.09.2019 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних із підтверджуючими доказами

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Питання судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах віднесено до процесуальних питань, що пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, і врегульовано ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання (ч. 4 ст. 382 КАС України).

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

Суд зазначає, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, про що просить, зокрема, позивач, є правом суду, а не обов`язком, яке не виключає існування принципу обов`язковості судового рішення, згідно з яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналогічні висновки щодо застосування норм права (що таке зобов`язання суб`єкта владних повноважень є правом, а не обов`язком суду) викладені в постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі №823/1265/16, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відтак, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд також звертає увагу, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Так, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Отже, позивач не позбавлений можливості примусового виконання судового рішення у даній справі, що здійснюється органами державної виконавчої служби.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача з питання встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 382, 383 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю - відмовити.

Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293, 295-297 цього ж Кодексу.

Суддя Є.В. Аблов