Справа № 340/2435/22
Суддя: В.В. Науменко
Дата ухвалення: 2022-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань залишення позову без розгляду

19 серпня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/2435/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Науменка В.В.

при секретарі судового засідання Потєхіній І.В.

за участі:

представника позивача Боруша А.О.

представника відповідача Сніцаренка А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тишківської сільської ради про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через уповноваженого представника, звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Тишківської сільської ради Кіровоградської області від 02.03.2022 №887 «Про дострокове припинення повноважень сільського голови»;

2) поновити ОСОБА_1 на посаді сільського голови Тишківської сільської ради Кіровоградської області з 03.03.2022;

3) стягнути з Тишківської сільської ради Кіровоградської області середній заробіток за час вимушеного прогулу, обрахований без податків та обов`язкових платежів, з 03.03.2022 до дня ухвалення судом рішення, який на день пред`явлення позову становить 42 068,70 грн.

Крім того, просить допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Ухвалою судді від 10.05.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлено порядок та строки для виконання процесуальних дій.

Ухвалою суду від 29.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

29 липня 2022 року відбулось судове засідання у справі, у якому сторони надали пояснення по суті позовних вимог, судом оголошено перерву до 19 серпня 2022 року.

Від представника відповідача 18.08.2022 до суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, яке мотивоване тим, що позивачем пропущено встановлений законом строк для звернення до суду, який у справах даної категорії складає 1 місяць.

Відповідачем у клопотанні зазначено, що посилання позивачем на дату, коли він отримав трудову книжку 12.04.2022, не може бути датою, від якої має відраховуватись строк звернення до суду, оскільки про спірне рішення щодо дострокового припинення повноважень сільського голови позивач дізнався вже наступного дня, після ухвалення спірного рішення 03.03.2022, крім цього міг та повинен був дізнатись та ознайомитись з його змістом не пізніше 11.03.2022, коли таке рішення було оприлюднено.

За наведених підстав, просить застосувати п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України та залишити адміністративний позов без розгляду.

У судовому засіданні 19 серпня 2022 року представником відповідача заявлене клопотання підтримано у повному обсязі, надані пояснення на його обґрунтування, що фактично повторюють зміст заявленого клопотання.

Представник позивача у судовому засіданні проти задоволення зазначеного клопотання заперечив, вважаючи його безпідставним а доводи, викладені у ньому, неспроможними.

Зокрема, представником позивача зазначено, що повний текст оскаржуваного рішення, протокол засідання ради та трудову книжку позивач отримав лише 12.04.2022, лише після чого позивач мав змогу ознайомитись зі змістом таких документів, встановити причини, які стали підставою дострокового припинення його повноважень як сільського голови та звернутись за професійною правовою допомогою, що й надало можливість належним чином захищати свої порушені права.

Вважає наведені представником відповідача доводи щодо обізнаності позивача зі спірним рішенням ще у березні 2022 року надуманими та такими, що не підтверджені належними доказами.

Послався на практику Європейського Суду з прав людини щодо неможливості обмеження права на звернення до суду.

Представник позивача також послався на дію на території України воєнного стану, а також на дію режиму карантину через короновірусну хворобу.

Розглядаючи заявлене клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Частиною 1 ст. 119 КАС України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною 1 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною п`ятою статті 122 КАС для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1998 року «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» зазначено, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1998 року «Осман проти Сполученого королівства» та пункті 54 рішення від 19 червня 2001 року «Круз проти Польщі» зазначено, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це строк, у межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

При чому, право на звернення до суду, у тому числі на доступ до суду у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, не є абсолютним та може бути обмежено у встановлений законом спосіб, що не є порушенням права на доступ до суду, що випливає з чисельної практики Європейського Суду з прав людини.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Зазначена правова позиція визначена Верховним Судом у постанові від 12.08.2021 року у справі № 240/2395/21.

За загальним правилом, перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Вжите у частині другій статті 122 КАС твердження «особа повинна була дізнатися» слід розуміти як презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.05.2022 у справі 9901/484/21.

З матеріалів справи вбачається, що позивач дійсно не був присутнім під час обговорення та прийняття спірного рішення Тишківської сільської ради від 02.03.2022 №887 «Про дострокове припинення повноважень сільського голови».

Водночас, з пояснень представника позивача, які надані у судовому засіданні 29.07.2022 вбачається, що вже 03.03.2022 позивачу було усно повідомлено про наявність спірного рішення. У цей же день позивач передав печатку сільської ради, ключи від службового кабінету та матеріальні цінності, які у ньому знаходились, секретарю сільської ради, про що складено відповідний акт (т. 2 а.с. 61).

Суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що позивач, як голова Тишківської сільської ради, був обізнаний з порядком та строками оприлюднення рішень зазначеної ради, а тому мав можливість ознайомитись зі змістом спірного рішення не пізніше 11.03.2022, тобто дати фактичного оприлюднення зазначеного рішення.

Про те, що позивач був обізнаний щодо рішення ради про дострокове припинення його повноважень, свідчить також і об`єктивна поведінка позивача, який, поряд з передачею печатки, ключів від кабінету та інших матеріальних цінностей, фактично припинив виконання своїх обов`язків сільського голови, що зокрема знаходить своє підтвердження у непідписанні усупереч регламенту Тишківської сільської ради рішень, які були прийняті радою на засіданні 02.03.2022 під головуванням позивача рішення №884 від 02.03.2022 та №885 від 02.03.2022, та протоколу засідання ради, які підписані секретарем сільської ради (т. 1 а.с. 111-120).

Доводи представника позивача про дію воєнного стану як на підставу поновлення пропущеного строку на звернення до суду з цим позовом суд сприймає критично, оскільки на території Кіровоградської області у зазначений проміжок часу активні бойові дії не проводились, ситуація є контрольованою, жодних конкретних обставин, які заважали позивачу звернутися до суду з цим позовом та були пов`язані саме з дією воєнного стану, матеріали справи не містять.

Посилання на дію карантину у зв`язку з коноровірусною хворобою Covid-19, на думку суду, також не є обґрунтованим через відсутність посилання на будь-які фактичні обставини відносно позивача, пов`язані з дією такого карантину.

За таких підстав, оскільки спірне рішення винесено Тишківською сільською радою 02.03.2022, про його наявність позивачу стало відомо вже 03.03.2022, а з повним текстом такого рішення позивач мав можливість ознайомитись не пізніше 11.03.2022, звернення до суду з цим позовом 05 травня 2022 року відбулось з пропуском строків, встановлених ч. 5 ст. 122 КАС України, а доводи позивача, наведені у клопотанні про їх поновлення, не є переконливими.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено встановлений КАС України строк звернення до адміністративного суду, підстав для поновлення такого строку суд не вбачає.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За таких підстав, позовна заява підлягає залишенню без розгляду, а відповідне клопотання відповідача задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 123, 240-243, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Тишківської сільської ради про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду, у порядку, встановленому статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. Науменко