Справа № 640/9127/21
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2022-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2022 року місто Київ №640/9127/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом до про ОСОБА_1 Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області, в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області щодо не направлення до розпорядника бюджетних коштів - Служби безпеки України висновку з доданими до нього документами про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням ним військової служби відповідно до вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постанови КМУ №975 від 25.12.2003 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві»;

- зобов`язати Головне управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області оформити та подати до розпорядника бюджетних коштів - Служби безпеки України висновок з доданими до нього документами про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду II групи, відповідно до вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постанови КМУ №975 від 25.12.2003 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив про протиправну бездіяльність відповідача щодо ненаправлення до розпорядника бюджетних коштів - Служби безпеки України висновку з доданими до нього документами про виплату йому одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІ групи, передбаченої статтею 16 Закону України "Про соціальний і правових захист військовослужбовців та членів їх сімей", оскільки відмовляючи позивачу в надісланні документів на адресу Служби безпеки України, відповідач вийшов за межі своїх повноважень, допустивши безпідставне порушення вимог пункту 13 Порядку №975, відповідно до якого до обов`язків Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області входить тільки реєстрація документів та надіслання їх розпоряднику бюджетних коштів разом з висновком.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/9127/21 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва 13.05.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній заперечує проти позову, оскільки право на виплату одноразової грошової допомоги по інвалідності у позивача виникло 31.07.2017, а звернувшись з відповідною заявою до Головного управління лише 18.01.2021 позивач пропустив трирічний строк на реалізацію права щодо отримання одноразової грошової допомоги. Також відповідач зауважив, що одноразова грошова допомога по інвалідності є самостійним видом виплат та жодним чином не пов`язана з отриманням пенсійного забезпечення особою або перебуванням її пенсійної справи в іншому регіоні. На думку відповідача, позивач не був позбавлений права на звернення до органів СБУ для призначення йому такої виплати, проживаючи в іншому регіоні.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Пунктом 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 02.08.2017 ОСОБА_1 з 31.07.2017 встановлена ІІ група інвалідності.

Позивач 18.01.2021 звернувся до Головного управління Служби безпеки України із заявою про нарахування та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.

Листом від 05.02.2021 №51/17/0-86/24 відповідач повідомив позивача про те, що оскільки минуло більше трьох років з дня виникнення у нього права на отримання одноразової грошової допомоги, підстави для виплати такої допомоги, передбаченої статтею 16-3 Закону, відсутні.

Вважаючи протиправню бездіяльність Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області, яка виразилась у не направленні до розпорядника бюджетних коштів - Служби безпеки України висновку з доданими до нього документами про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням ним військової служби, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до абзацу 2 статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (надалі - Закон №2011-XII).

Частиною першою статті 16 Закону №2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктом 5 частини другої статті 16 Закону №2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Таким чином, право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає у тому разі, зокрема, коли інвалідність настала після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.

Відповідно до частин шостої, дев`ятої статті 16-3 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) врегульований Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (надалі - Порядок №975).

Пунктом 11 Порядку №975 визначено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

- заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

- завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

документа (відповідних сторінок за наявності), що посвідчує особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту), з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи і про реєстрацію місця проживання (за наявності);

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Згідно з пунктом 12 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Відповідно до абзацу 1 пункту 13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Абзацом другом пункту 13 Порядку №975 передбачено, що розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Отже, на Головне управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області як уповноважений орган покладено обов`язок у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів, отриманих від військовослужбовця прийняти і надіслати розпорядникові бюджетних коштів (Службі безпеки України) висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, оскільки з наведеного правового регулювання спірних правовідносин вбачається, що до компетенції відповідача (як уповноваженого органу в розумінні Порядку №975), належить лише попередній розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих військовослужбовцем для призначення і виплати йому одноразової грошової допомоги при наявності інвалідності, і їх направлення до розпорядника бюджетних коштів з висновком (має право/не має права) щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку №975.

Однак, в даному випадку Головне управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області після отримання документів від позивача мало би підготувати висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги (з вказівкою на те чи має право чи не має права позивач на її отримання) та подати його до Служби безпеки України в 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів.

Натомість відповідач в порушення наведених вище положень пункту 13 Порядку №975 не підготував відповідний висновок та не направив його до розпорядника коштів Службі безпеки України для прийняття рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги позивачу чи відмови у її призначенні, а протиправно вчинив дії щодо розгляду заяви позивача від 18.01.2021 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги по суті.

Посилання відповідача у листі від 05.02.2021 №51/17/0-86/24 на статтю 16-3 Закону № 2011-XII як на підставу для відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги суд не бере до уваги, оскільки жоден з наведених вище законодавчих актів, а саме Закон № 2011-XII та Порядок №975 не наділяють його повноваженнями на прийняття рішень про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону №2011-XII.

З аналізу зазначених правових норм варто зазначити, що відповідач у відповідності пункту 13 Порядку №975 обтяжений обов`язком з подання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів Службі безпеки України щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 Порядку №975, чого відповідачем зроблено не було.

Встановлені судом обставини справи та наведені положення нормативно-правових актів свідчать про те, що відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений законами України, оскаржувані дії вчинені без дотриманням вимог частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із чим позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області щодо не направлення до розпорядника бюджетних коштів - Служби безпеки України висновку з доданими до нього документами про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням ним військової служби відповідно до вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постанови КМУ №975 від 25.12.2003 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» підлягають задоволенню.

При цьому надання оцінки обставинам, стосовно того чи має позивач право на виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності понад трирічний термін з моменту встановлення такої групи інвалідності, на даний час є передчасним. Оцінку таким обставинам спочатку має надати компетентний орган при прийнятті відповідного рішення.

Також суд зауважує, що враховуючи положення пункту 2 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України щодо способу захисту порушеного права у разі оскарження індивідуального акту, а також положення частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України щодо права суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд вважає за необхідне у цій справі вийти за межі позовних вимог і з метою надання ефективного захисту порушеному права позивача спосіб захисту сформулювати у відповідності до компетенції (повноважень) відповідача.

Так, стосовно похідної позовної вимоги зобов`язального характеру, суд зазначає, що з огляду на дії, які має вчинити відповідач відповідно до пункту 13 Порядку №975 така вимога підлягає задоволенню шляхом зобов`язання Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності та направити її розпорядникові бюджетних коштів, Службі безпеки України, з висновком щодо можливості виплати ОСОБА_1 (має право/не має права) одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону №2011-XII.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем не доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач є звільненим від сплати судового збору. Доказів понесення інших судових витрат позивач суду не надав.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області щодо не направлення до розпорядника бюджетних коштів - Служби безпеки України висновку з доданими до нього документами про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням ним військової служби відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2003 №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

3. Зобов`язати Головне управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області (01010, м. Київ, пров. Аскольдів, 3а, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності та направити її розпорядникові бюджетних коштів, Службі безпеки України, з висновком щодо можливості виплати ОСОБА_1 (має право/не має права) одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону №2011-XII.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.