Справа № 640/38638/21
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2022-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

02 травня 2022 року м. Київ № 640/38638/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Бояринцева М.А., ознайомившись із позовною заявою і доданими до неї матеріалами за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону пов`язану з відмовою в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 відповідно до положень 3 статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та вимог Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженим наказом Міністра оборони України від 05.02.2018 № 45, підйомної допомоги військовослужбовцям у розмірі місячного грошового забезпечення;

- зобов`язати Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Центрального регіону виплатити на користь ОСОБА_1 підйомну допомогу військовослужбовцям у розмірі місячного грошового забезпечення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.01.2022 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, а позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених судом недоліків шляхом подання до суду документа про сплату судового збору в розмірі 908 грн. та заяви про поновлення строку звернення до суду із наданням доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даними позовом.

18.02.2022 ОСОБА_1 надала суду заяву про усунення недоліків, у якій, поміж іншого, повторно просила звільнити її від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» з огляду на те, що виплата одноразової грошової підйомної допомоги за своєю правовою природою є компенсаційною виплатою та входить до структури заробітної плати, на яку працівник має право згідно з умовами трудових відносин і відповідно до державних гарантій встановлених законодавством, на що суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14 травня 1981 року № R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Аналогічна правова позиція зазначена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 16 березня 2018 року у справі №9901/1/17 (провадження №11-244асі18).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VІ.

Відповідно до частин першої та другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з приписами частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI, за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлюється ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 № 1082-IX установлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2270 гривень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця є грошовою допомогою або компенсацією, яка виплачується військовослужбовця у разі переїзду на нове місце служби та не належить до фонду оплати праці, згідно із Інструкцією зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 №5 (пункт 3.15).

З огляду на викладене, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" не поширюється на вимоги позивача про виплату підйомної допомоги військовослужбовцям у розмірі місячного грошового забезпечення, а тому позивач має сплачувати судовий збір на загальних підставах.

Також у заяві про усунення недоліків позивач просить суд поновити строк звернення до суду з даним позовом виходячи з того, що підйомна допомога, як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому відповідно до частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України позов щодо стягнення заробітної плати не обмежується будь-яким строком.

Щодо вказаного питання суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Як вже зазначалось судом, підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця є грошовою допомогою або компенсацією, яка виплачується військовослужбовцям у разі переїзду на нове місце служби та не належить до фонду оплати праці, згідно із Інструкцією зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 №5 (пункт 3.15).

Таким чином, у даному випадку застосовується місячний строк звернення до суду, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідач листом від 01.03.2021 № 21-35 повідомив її про те, що не має підстав для виплати підйомної допомоги.

Таким чином, позивачем, звернувшись до суду 24.12.2021 з даним позовом, пропущено строк звернення до суду.

На виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивачем належних доказів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено.

Суд зазначає, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справи «Стаббігс на інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії»).

У свою чергу, в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 по справі «Смірнова проти України» визначено, що нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Відповідно до статті 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Відповідно до частин першої та другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з пунктами 1, 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на викладене, оскільки позивачем не усунуті недоліки, зазначені в ухвалі Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.01.2022, вказані позивачем причини для поновлення строку звернення до суду є неповажними, відтак позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статтями 160-162, пунктами 1, 9 частини 4 статті 169, статтею 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії повернути.

2. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.А. Бояринцева