Справа № 640/17222/20
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2022 року м. Київ № 640/17222/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Арсірій Р.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Приватного нотаріусу Душейко Олесі Михайлівни
провизнання недійсними правочинів, скасування державної реєстрації

прийняв до уваги наступне:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Душейко Олесі Михайлівни, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати внесений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Душейко Олесею Михайлівною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємств та громадських формувань запис від 06.04.2018 року за №1 037755 про проведення державної реєстрації новоутвореної юридичної особи шляхом заснування Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМ ВІП» (код в );

- визнати протиправним та скасувати внесений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Душейко Олесею Михайлівною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємств та громадських формувань запис від 06.04.2018 року за №№ 1 037756 про проведення державної реєстрації новоутвореної юридичної особи шляхом заснування Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛІМ ТРЕЙД» (код в ).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Позивач вважає, що вказані реєстраційні дії, щодо реєстрації юридичних осіб ТОВ «АРМ ВІП» та ТОВ «ГЛІМ ТРЕЙД», було вчинено Відповідачем з порушенням норм чинного законодавства та підлягають скасуванню, адже позивач не подавав жодних заяв про реєстрацію юридичної особи та не уповноважував третіх осіб на вчинення відповідних дій, більш того, про наявність вищевказаного зареєстрованого товариства дізнався випадково при перевірці відомостей у відкритих реєстрах з метою подачі щорічної декларації.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 серпня 2020 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем подано відзив на позовну заяву та зазначено, що 06 червня 2018 року було проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМ ВІП» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛІМ ТРЕЙД», що міститься в Єдиному державному реєстрі, в результаті яких позивач набув 100% частки у статутному капіталі та став директором вищезазначених Товариств. Під час заснування Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМ ВІП» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛІМ ТРЕЙД» позивач не був ні засновником (учасником) ні директором вищевказаних юридичних осіб, та не мав до них ніякого відношення.

Відповідач зазначив, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування внесеного Нотаріусом до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису від 06.04.2018 року за №1 037755 про проведення державної реєстрації новоутвореної юридичної особи шляхом заснування Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМ ВІП» (код в ), та запису від 06.04.2018 року за №1 037756 про проведення державної реєстрації новоутвореної юридичної особи шляхом заснування Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛІМ ТРЕЙД» (код в ) задоволенню не підлягають у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що відповідачем протиправно було внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відомостей про юридичну особу ТОВ "АРМ ВІП" та ТОВ «ГЛІМ ТРЕЙД», оскільки такими діями було порушено вимоги Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань". Крім того, відповідні дії Відповідач вчинила без згоди позивача, оскільки ОСОБА_1 , ніколи не мав ніякого відношення до вказаних товариств, не був присутнім на Загальних зборах в якості запрошеної особи, не укладав та не підписував жодних договорів купівлі - продажу корпоративних прав копії яких містяться у реєстраційних справах, Товариству не подавав жодних заяв за формою 3, а також не уповноважував третіх осіб на вчинення відповідних дій.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

06.04.2018 року, приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Душейко Олесею Михайлівною, було проведено державну реєстрацію новоутворених юридичних осіб шляхом заснування Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМ ВІП», про що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було зроблено відповідний запис № 1 037755 та Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛІМ ТРЕЙД», про що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було зроблено відповідний запис № 1 037756.

Відповідно до витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб - підприємців та громадських формувань № відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМ ВІП»; та № відносно Товариства з обмеженою відповідальністю « ГЛІМ ТРЕЙД» - засновником вказаних юридичних осіб, є ОСОБА_1 . Також ОСОБА_1 , зазначений як керівник (директор) вищевказаних товариств.

Відповідно до вищевказаних витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб - підприємців та громадських формувань, вказано, що реєстраційні справи ТОВ «АРМ ВІП» та ТОВ «ГЛІМ ТРЕЙД» знаходиться у Миколаївській міській раді.

Згідно з повним витягом з Єдиного реєстру довіреностей №39383263 від 04.06.2019 р., наданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, Позивачем у період з 2017 по 2019 рік було видано дві довіреності, а саме:

- Довіреність бланк НВА 260021, реєстраційний номер 45695677, дата посвідчення 22.06.2017, номер у реєстрі нотаріальних дій: 174, строк довіреності 22.07.2017.

- Довіреність бланк ННК 406926, реєстраційний номер 47586536, дата посвідчення 10.08.2018, номер у реєстрі нотаріальних дій: 1618, строк довіреності 10.08.2021, (припинена 07.06.2019 №18/01-09). Тобто, у період реєстрації вказаних юридичних осіб, Позивач не уповноважував третіх осіб на подання заяви на створення юридичних осіб.

Позивач вважаючи дії відповідача протиправними та такими, що порушують його права та законні інтереси, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб підприємців регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» № 755-IV від 15 травня 2003 року.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України №755-IV, Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Відповідно до статті 6 Закону України №755-IV державний реєстратор: 1) приймає документи; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 3) перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації; 4) проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 5) веде Єдиний державний реєстр; 6) веде реєстраційні справи; 7) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі: відповідних заяв про державну реєстрацію; документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів (стаття 9 Закону України №755-IV в редакції чинній на момент реєстрації юридичної особи).

Статтею 4 зазначеного Закону України № 755-IV визначено, що державна реєстрація базується на таких основних принципах: 1) обов`язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі; 2) публічності державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі та документів, що стали підставою для її проведення; 3) врегулювання відносин, пов`язаних з державною реєстрацією, та особливостей державної реєстрації виключно цим Законом; 4) державної реєстрації за заявницьким принципом; 6) єдності методології державної реєстрації; 7) об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі; 8) внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; 9) відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу освіту, відповідає кваліфікаційним вимогам, визначеним Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації (крім нотаріусів), та нотаріус.

Статтею 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV встановлено, що єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом даного позову є скасування державної реєстрації припинення юридичної особи.

Відповідно до частини другої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Спір про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності та господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки). Цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин, навіть якщо виник у зв`язку з протиправним внесенням до ЄДР суб`єктом владних повноважень запису про припинення юридичної особи; не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, а є спором про абстрактну можливість брати участь у корпоративних правовідносинах.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Отже, оскільки спірні правовідносини є найбільш наближеними до правовідносин, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, суд приходить до висновку, що цей спір не є публічно-правовим, а відтак має вирішуватися судами за правилами господарського судочинства.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постановах Верховного Суду від 06 серпня 2019 року у справі №825/529/16 та від 05 грудня 2019 року у справі №821/3569/14.

Вимога про визнання неправомірними дій державного реєстратора з внесення в ЄДР відомостей, щодо достовірності яких виник корпоративний спір, має похідний характер від корпоративного спору та залежить від наявності самого порушеного права, яке підлягає захисту у ефективний спосіб.

Також з матеріалів справи судом встановлено, що позивачем оскаржується право власності на об`єкт корпоративного права.

Адміністративний суд в межах своєї компетенції не розглядає корпоративні спори, в той же час, корпоративні спори в залежності від їх суб`єктного складу розглядаються судами в порядку господарського або цивільного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч. ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Судові витрати згідно вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 2, 5-11, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей визначених ст. 272 цього Кодексу.

Суддя Р.О. Арсірій