Справа № 520/6430/22
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2022-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

до подання позовної заяви

"19" серпня 2022 р. № 520/6430/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Котеньов О.Г., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви, в якій просить суд зупинити дію наказу Міністерства охорони здоров`я України №31-о від 01 серпня 2022 року.

В обґрунтування заяви заявник вказав, шо ОСОБА_1 є професором кафедри соціальної медицини, управління та бізнесу в охороні здоров`я Харківської медичної академії післядипломної освіти, відповідно до наказу №45-о Міністерства охорони здоров`я України від 23 листопада 2021 року на нього покладено виконання обов`язків ректора ХМАПО.

Як зазначає заявник, 05.08.2022 відповідно до даних з відкритих джерел йому стало відомо, що в ХМАПО змінився керівник, яким став ОСОБА_2 , зокрема, відповідно до наказу МОЗ України від 01 серпня 2022 року №31-о увільнено ОСОБА_1 від виконання обов`язків ректора ХМАПО та покладено їх на ОСОБА_2 , проректора з наукової роботи Харківського національного медичного університету.

Як вважає заявник, такий наказ є протиправним, та має намір оскаржувати його в судовому порядку.

При цьому заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник мотивує очевидною протиправністю наказу МОЗ України від 01 серпня 2022 року №31-о, оскільки відповідно до розділу 2 Статуту Харківської медичної академії післядипломної освіти (чинний та діючий на сьогоднішній день) затвердженого Наказом Міністерства охорони України від 13 квітня 2016 року №367, МОЗ України призначає тимчасово виконуючого обов`язки ректора особу з числа штатних науково-педагогічних працівників Академії до заміщення вакантної посади ректора.

Утім, ОСОБА_2 не є працівником ХМАПО, що також підтверджує і Наказ МОЗ від 01 серпня 2022 року №31-о, в якому зазначено, що він є проректором з наукової роботи Харківського національного медичного університету.

Заявник вказав, що відповідно до даних, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Харківська медична академія післядипломної освіти знаходиться в стані припинення та визначено строк для заявлення кредиторами своїх вимог до 16.09.2022.

На думку заявника,, оскільки розгляд справи по суті буде значно довшим, ніж строк визначений для заявлення вимог кредиторів, та більше того, протягом розгляду справи Харківська медична академія післядипломної освіти може припинити своє існування загалом, то це унеможливить виконання рішення суду в майбутньому та значно погіршить становище позивача. Відповідно до приписів ч.ч.1, 2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 ст.151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

При цьому позивачем не надано доказів щодо існування достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів по забезпеченню позову може привести до несприятливих наслідків для прав позивача, у разі постановлення на його користь судового рішення.

За правовою позицією, викладеною у Рішенні Конституційного Суду України від 31 травня 2011 року № 4-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, „з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення постанови в адміністративній справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Тобто, застосування інституту забезпечення позову є дискреційним правом суду, а не його обов`язком, яке він реалізує залежно від обставин справи.

Згідно з Рекомендацією N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Призначенням інституту забезпечення адміністративного позову є недопущення порушення прав позивача під час розгляду адміністративної справи та створення умов для можливості реального виконання рішення суду в подальшому.

Судом встановлено, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження обставин, зазначених у ч. 2 ст. 150 КАС України для забезпечення даного адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що застосування заходів забезпечення позову є необґрунтованими, а заява позивача про забезпечення адміністративного позову не підлягає задоволенню.

Згідно з ч.5 ст.154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено (ч.8 ст.154 КАС України).

Керуючись ст.ст.2, 150-154, 241-243, 248, 256, 293, 294, 295, 297 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу у повному обсязі виготовлено та підписано 19 серпня 2022 року.

Суддя О.Г. Котеньов