Справа № 640/22130/20
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2022 року м. Київ № 640/22130/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "БК Комфорт-Буд"
до1. Головного управління ДПС у м. Києві 2. Державної податкової служби України
провизнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БК Комфорт-Буд" звернулось з позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України №38363/39086001/2 від 24.07.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №36 від 12.06.2020 року; №38021/39086001/2 від 24.07.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №59 від 23.0б.2020року;

зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №36 від 12.06.2020 року та податкову накладну №59 від 23.06.2020року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ТОВ "БК Комфорт-Буд" за результатами взаємовідносин з ТОВ «Компанія Тривіта» складено та подано для реєстрації податкові накладні №36 від 12.06.2020 року та №59 від 23.06.2020 року.

Відповідно до квитанції документ прийнято, проте реєстрацію податкових накладних зупинено. Податкова накладна, на думку ГУ ДФС у м. Києві, відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу відповідає вимогам п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

В подальшому, за результатами наданих позивачем пояснень, Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, яке незважаючи на належне виконання позивачем положень податкового законодавства, вчасне подання письмових пояснень та скарг із достатнім обґрунтуванням реальності операцій та повним наявним комплектом документів, необхідних для підтвердження реальності операцій з постачання товарів, Комісією Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг було залишено без змін.

Позивач також зазначає, що ДПС України було порушено порядок зупинення реєстрації податкової накладної, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість оскаржуваного рішення, та необхідності його скасування, а також зобов`язання вчинити дії по реєстрації податкових накладних №36 від 12.06.2020 року та №59 від 23.06.2020року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 жовтня 2020 року вказану справу прийнято до провадження суддею Погрібніченко І.М. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Вказаною ухвалою суду відповідачам надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення їм даної ухвали на подання до суду відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, або заяву про визнання позову.

02 листопада 2020 року ГУ ДПС у м. Києві надано відзиви на позовну заяву, в якому відповідач 1 просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки оскаржуване рішення ДПС України №38363/39086001/2 від 24.07.2020 року та №38021/39086001/2 від 24.07.2020 року про результати розгляду повторної скарги самі по собі не є юридично значеним для позивача. Адже воно не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, а відтак воно безпосередньо не порушує його права та інтереси.

У поданій до суду відповіді на відзив відповідача 1, позивач не погоджувався з його доводами та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Станом на час вирішення справи, відповідачем 2 обов`язку щодо доведення правомірності своїх дій та рішень не виконано, відзиву без поважних причин не надано.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Основним видом діяльності ТОВ «БК Комфорт-Буд» за КВЕД є: 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням. Додатковим видом діяльності підприємства ; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи , не включені в інші категорії; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами лакофарбовими матеріалами і склом в спеціалізованих магазинах; 49.41 Вантажні перевезення автомобільним транспортом; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

03 січня 2020 року між ТОВ «БК Комфорт-Буд» та ТОВ «Компанія Тривіта» укладено договір поставки №03/01/20-1, згідно умов якого, продавець зобов`язується поставити товар покупцеві, а покупець в свою чергу оплатити поставлений продавцем товар. Кількість та ціна товару вказується в відповідному замовленні.

12.06.2020 року ТОВ «Компанія Тривіта» перерахувала на рахунок ТОВ «БК Комфорт-Буд» грошові кошти в сумі 30000,00 гривень, як передоплату за замовлений товар.

12 червня 2020 року позивачем було складено податкову накладну №36 на загальну суму 30000,00 гривень, в т.ч. ПДВ 5000,00 гривень.

23 червня 2020 року ТОВ «БК Комфорт-Буд» згідно замовлення покупця були поставлені плити теплоізоляційні з мінеральної вати ФАСАД 12 (1000-600-150мм) на загальну суму 43650,00 грн., в т.ч. ПДВ 7275,00 грн., на підтвердження чого складено видаткову накладну № від 23 червня 2020р. 23.06.2020р

23 червня 2020 року позивачем було складено податкову накладну №59 на загальну суму 30000,00 гривень, в т.ч. ПДВ 5000,00 гривень. Дана накладна складена на різницю між раніше отриманою передоплатою та сумою фактично відвантаженого товару.

Згідно квитанцій податкові накладні №36 від 12.06.2020 року та №59 від 23.06.2020року прийнято, але реєстрацію по них зупинено. Підставою для зупинення реєстрації зазначено, що відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає вимогам п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Позивачеві запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

ТОВ «БК Комфорт-Буд» з метою реєстрації податкової накладної №36 від 12.06.2020 року та №59 від 23.06.2020 р., до органу ДПС було подано Повідомлення про надання пояснень та документів щодо податкової накладної/розрахунків коригування, реєстрацію якої було зупинено. До пояснень були надані копії бухгалтерських документів, (контракт У-8 від 26.12.2018 року, Договір поставки №03/01/20-1 від 03.01.2020 року, Договір оренди складу №01/10-КБ від 01.10.2019року,штатний розпис підприємства, вантажно-митна декларація №ІМ40ДЕ UA 102230/2019/639604, ІМ40ДЕ UA102030/2020/631291, міжнародні вантажні накладні CMR , виписка з рахунку банку від 12.06.2020року, паспорт якості продукції.

10 липня 2020 року Комісією Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення:

№ 1721216/39086001 про відмову у реєстрації податкової накладної №59 від 23.06.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№ 1721223/39086001 про відмову у реєстрації податкової накладної №36 від 12.06.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В подальшому, позивачем було подано до ДПС України скарги на вказані вище рішення.

Рішенням Комісії з питань розгляду скарг ДПС України від 24.07.2020 року №38363/39086001/2 та №38021/39086001/2 скарги позивача залишено без задоволення та рішення № 1721216/39086001 про відмову у реєстрації податкової накладної №59 від 23.06.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; № 1721223/39086001 про відмову у реєстрації податкової накладної №36 від 12.06.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями ДПС України від 24.07.2020 року №38363/39086001/2 та №38021/39086001/2 позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Беручи до уваги викладене вище, суд при вирішенні спірних правовідносин, виходить з наступного.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини 1 статті 5 та частини 2 статті 46 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, а позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

Суд зазначає, що частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

При цьому, суд зазначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Обов`язковою умовою визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушених його прав та інтересів рішенням суб`єкта владних повноважень.

Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення, що не дозволяє скаржитися щодо певних обставин абстрактно лише тому, що заявник вважає , що спірний пункт рішення начебто впливає на його правове становище. Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок.

Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах. Для відновлення порушеного права у зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Правова позиція щодо обов`язкової умови надання правового захисту судом, як то наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, висловлена Верховним Судом України у постановах від 15.12.2015 року у справі №21-5361а15 та від 01.12.2015 року у справі №21-3222а15.

Як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень від 24.07.2020 року №38363/39086001/2 та №38021/39086001/2 ДПС України залишено без змін рішення Комісії ГУ ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1721216/39086001 про відмову у реєстрації податкової накладної №59 від 23.06.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; № 1721223/39086001 про відмову у реєстрації податкової накладної №36 від 12.06.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд зазначає, що запроваджені Податковим кодексом України способи оскарження рішень податкових органів - адміністративний та судовий - повною мірою дають можливість платнику податків захистити порушене права, при цьому за механізмом їх реалізації вони не є тотожними, доводи позивача, викладені у скарзі оцінені судом під час розгляду справи, а не шляхом оцінки рішення прийнятого вищестоящими податковими органами за результатами адміністративного оскарження. Само по собі рішення, прийняте за результатами вирішення податкового спору у порядку досудового врегулювання, не створює, не змінює та не припиняє будь-яких прав та обов`язків.

За таких обставин, вказане рішення, прийняте відповідачем за наслідками розгляду його скарги, саме по собі не є юридично значимим для позивача, адже не має безпосереднього впливу на його суб`єктивні права та обов`язки шляхом позбавлення можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного суду від 11.06.2019 року по справі № 826/24656/15 (адміністративне провадження № К/9901/11997/19).

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення Комісії з питань розгляду скарг ДФС України № 1721216/39086001 про відмову у реєстрації податкової накладної №59 від 23.06.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; № 1721223/39086001 про відмову у реєстрації податкової накладної №36 від 12.06.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних безпосередньо не порушує права та інтереси позивача, у зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Одночасно, за вказаних обставин не може бути задоволена вимога позивача про Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №36 від 12.06.2020 року та податкову накладну №59 від 23.06.2020року, оскільки рішення Комісії ГУ ДПС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1721216/39086001 про відмову у реєстрації податкової накладної №59 від 23.06.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; № 1721223/39086001 про відмову у реєстрації податкової накладної №36 від 12.06.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, є чинними.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що в даному випадку, рішенням, що порушує права та інтереси позивача є рішення Комісії ГУ ДПС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1721216/39086001 про відмову у реєстрації податкової накладної №59 від 23.06.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; № 1721223/39086001 про відмову у реєстрації податкової накладної №36 від 12.06.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Скасування вказаного рішення, є також підставою для вчинення Державною податкоовю службою України дій щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних №36 від 12.06.2020 року та №59 від 23.06.2020року.

Втім, відповідних вимог позивачем у даній справі не заявлялося.

У той же час, за приписами ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За таких обставин, суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Комфорт-Буд", через неналежно обраний позивачем спосіб захисту.

Згідно з ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В даному випадку позивач в силу норм Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору не звільнений та відомості щодо понесених відповідачем судових витрат відсутні, а тому судові витрати за рахунок позивача на користь відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Комфорт-Буд" відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Погрібніченко