Справа № 500/2510/22
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2510/22

17 серпня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чепенюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.Л.,

представника позивача Волинця С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника адвоката Волинця Сергія Анастасовича звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просила:

визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлене листом №1900-0215-8/16802 від 17.06.2022, щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі Закон №796-XII);

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 55 Закону №796-XII з 31.05.2022.

В обґрунтування позову зазначає, що позивач 31.05.2022 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону №796-XII.

Листом від 17.06.2022 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку тим, що заявником не підтверджено мінімально необхідного періоду роботи чи проживання у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років станом на 01.01.1993.

Позивачка не погоджується з відмовою відповідача та вважає, що доказами постійного проживання чи/або роботи позивача у місті Чорткові Тернопільської області в спірний період часу є документ про надання статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, шляхом видачі 08.08.2000 Тернопільською обласною державною адміністрацією посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), серії НОМЕР_1 . Факт проживання ОСОБА_1 на території зони посиленого радіоекологічного контролю (місто Чортків Тернопільська область) у спірний період часу випливає з наступних обставин: позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Чорткові Тернопільської області та проживала разом з батьками за адресою: АДРЕСА_1 з 30.09.1985 по 01.06.1986, АДРЕСА_2 з 10.06.1986 по 01.08.1989 та з 29.11.1989 по 14.11.1990, що підтверджується відповідними довідками про реєстрацію місця проживання особи. В подальшому з 29.04.1994 по теперішній час проживає в АДРЕСА_3 , що випливає з витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання. 10.05.1986 позивачка зареєструвала шлюб у місті Чорткові Тернопільської області. Крім того, записами її трудової книжки підтверджується трудова діяльність у закладах міста Чорткова Тернопільської області з 15.08.1989 по 02.11.2021.

Вважає, що вказані обставини підтверджують, що позивачка як на момент аварії на Чорнобильській АЕС з 26.04.1986 по 31.07.1986 проживала, так і в інший період часу постійно працювала на території зони посиленого радіоекологічного контролю більше 9 років (за кожних 3 роки зниження на 1 рік), а в загальному не більше 5 років, а саме з 30.09.1985 по теперішній час. З огляду на це вказує, що набула право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 5 років та в межах визначного законом терміну звернулася до органів Пенсійного фонду України для призначенням пенсії (31.05.2022, після досягнення пенсійного віку), тому пенсію слід призначити з 31.05.2022. При цьому відповідно до розрахунку страхового стажу, складеного відповідачем, трудова діяльність позивачки складає 37 років 01 місяць 15 днів, що є достатнім для призначення пенсії.

З огляду на викладене, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 04.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено у справі судове засідання на 17.08.2022.

21.07.2022 до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач проти позову заперечив. Зазначив умови, за яких призначається пенсія за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ. Зауважив, що згідно поданих ОСОБА_1 довідок про реєстрацію місця проживання, остання з 30.09.1985 по 01.06.1986 була зареєстрована у АДРЕСА_1 , та з 10.06.1986 по 01.08.1989 та з 20.11.1989 по 14.11.1990 зареєстрована по АДРЕСА_2 . Відповідно до відомостей трудової книжки з 15.08.1989 позивач прийнята на роботу на посаду вчителя інформатики обчислювальної техніки Чортківського районного центру науково-технічної творчості і дозвілля учнівської молоді та 31.05.2000 звільнена з посади вчителя інформатики та обчислювальної техніки. Водночас, ОСОБА_1 у період з 01.09.1984 по 27.06.1989 навчалась в Чернівецькому державному університеті за спеціальністю математика, що підтверджено дипломом серії НОМЕР_2 від 27.06.1989, тобто не проживала у зоні посиленого радіоекологічного контролю. Станом на 01.01.1993 ОСОБА_1 не прожила та (або) не відпрацювала 4 роки на території зони посиленого радіоекологічного контролю відповідно до вимог діючого законодавства. Відтак відповідач вважає, що відсутні підстави для застосування початкової величини зниження пенсійного віку та додаткової, а тому у позивачки відсутнє право на пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, як потерпілій 4 категорії від Чорнобильської АЕС.

27.07.2022 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача звертає увагу, що позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 4). Пунктом 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51, який діяв на момент видачі позивачці посвідчення, визначено, що посвідчення видаються особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, тобто маючи таке посвідчення позивачка підтвердила умову, необхідну для зниження пенсійного віку при призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ.

Представник позивачки наводить практику Верховного Суду в такій категорії спорів, та вказує, що ОСОБА_1 має всі складові для призначення спірної пенсії: досягнення пенсійного віку (55 років), наявність необхідного страхового стажу не менше 22 роки (з урахуванням зменшення на 5 років), статус особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У судовому засіданні 17.08.2022 представник позивачки позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, позовні вимоги просив задовольнити. Зазначив, що дійсно ОСОБА_1 у період з 01.09.1984 по 27.06.1989 навчалась в Чернівецькому державному університеті на денній формі навчання та перебувала на час навчання у місті Чернівці, разом з тим, у період канікул проживала за місцем реєстрації у місті Чорткові, а також у травні 1996 року уклала шлюб саме у місті Чорткові.

Представник відповідача у судове засіданні 17.08.2022 не прибув, причини неприбуття не повідомив, тому суд визнав такі неповажними та з огляду на відсутність підстав, передбачених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) для відкладення розгляду справи, проводив розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи письмовими доказами, встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 55 років, 31.05.2022 звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону №796-XII (а.с.9). До заяви долучила копії документів необхідних для призначення пенсії.

Розглянувши заяву позивачки, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом №1900-0215-8/16802 від 17.06.2022 повідомило її про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону №796-XII (а.с.8). Таку відмову обґрунтовано тим, що згідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу загальний страховий стаж заявниці складає 37 років 01 місяць 15 днів. Згідно поданих документів станом на 01.01.1993 не підтверджено факт проживання (роботи) в зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше 4 років.

Відповідач у листі від 17.06.2022 зазначив, що оскільки станом на 01.01.1993 не підтверджено факту проживання або роботи в зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років, то призначити позивачці пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ підстав немає.

Позивачка вважає, що відмова відповідача у призначенні їй пенсії зі зменшенням пенсійного віку є протиправною, порушує її право на соціальний захист, а тому звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зазначена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.03.2003 (далі - Закон №1058-ІV), який набрав чинності 01.01.2004, передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно зі статтею 15 Закону №1788-XII умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

За змістом статті 49 Закону №796-XII пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 55 Закону № 796-ХІІ визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Приписами пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи:

особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - зменшення віку передбачено на 2 роки* та додатково 1 за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

*Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Аналіз наведених положень Закону свідчить, що обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ є факт постійного проживання та (або) роботи такої особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років до 01 січня 1993 року.

При цьому, особам, які додатково до зазначеної умови постійно проживали у зоні посиленого радіологічного контролю в період з моменту аварії (26 квітня 1986 року) по 31 липня 1986 року, ще встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку - 2 роки.

Особам, які постійно не працювали/постійно не проживали в зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року, але постійного проживали/постійно працювали у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років до 01 січня 1993 року, зменшення пенсійного віку застосовується без початкової величини зменшення пенсійного віку, з розрахунку - 1 рік за 3 роки проживання/роботи.

Пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону (частини друга та третя статті 55 Закону №796-XII).

Виходячи із змісту правовідносин, які регулюються Законом №796-ХІІ, обов`язковий для отримання особою статусу постраждалого від Чорнобильської катастрофи період проживання та роботи починає свій перебіг від дати аварії на Чорнобильській АЕС, тобто з 26.04.1986. Отже, щодо проживання та (або) праці потерпілої особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом 4 років станом на 01.01.1993, то його необхідно обраховувати з 26.04.1986 по 01.01.1993. Вказане пов`язане із поняттям виникнення зони посиленого радіологічного контролю, яке згідно чинного законодавства нерозривно пов`язано із моментом аварії на Чорнобильській АЕС.

За умовами частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року не менше 29 років. Положення Закону №796-ХІІ за дотриманням умов, визначених у ньому, дозволяють зменшувати пенсійний вік особи, але не більше 5 років.

Системний аналіз вказаних правових норм свідчить на користь того, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за нормами Закону №1058-ІV і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом №796-XII. Отже, норми спеціального закону - Закону №796-XII застосовуються субсидіарно із нормами загального закону Закону №1058-ІV, доповнюють і конкретизують їх.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1).

Пунктом 4.7 розділу ІV Порядку №22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно з абзацом дев`ятим підпункту 5 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1, документами, які засвідчують особливий статус особи є, зокрема, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Матеріалами справи підтверджується, що позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Чорткові Тернопільської області (а.с.6).

Згідно з відомостями довідки №564390 про реєстрацію місця проживання особи, виданої 29.10.2021 відділом з питань державної реєстрації Чортківської міської ради, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 з 30.09.1985 по 01.06.1986 була адреса: АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки №564880 про реєстрацію місця проживання особи, виданої 29.10.2021 відділом з питань державної реєстрації Чортківської міської ради, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 з 10.06.1986 по 01.08.1989 та з 29.11.1989 по 14.11.1990 була адреса: АДРЕСА_2 (а.с.11-12).

У подальшому з 29.04.1994 по теперішній час позивачка проживає в АДРЕСА_3 , що підтверджується відомостями витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання за №6127-1 від 02.02.2018 (а.с.6).

10.05.1986 позивачка зареєструвала шлюб у місті Чорткові Тернопільської області, що вбачається з витягу з Державного реєстру актів ЦСГ про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № 5 від 10.08.2021 (а.с.13).

У відповідності до записів трудової книжки позивачки серія НОМЕР_3 від 30.05.2000, ОСОБА_1 15.08.1989 розпочала трудову діяльність та прийнята на роботу на посаду вчителя інформатики та обчислювальної техніки Чортківського районного центру науково-технічної творчості і дозвілля учнівської молоді та працювала там до 31.05.2000; з 01.06.2000 по 02.11.2021 працювала в органах Пенсійного фонду України, зокрема у Чортківському районному відділі Пенсійного фонду України, Чортківському районному управлінні Пенсійного фонду України, Чортківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України, управлінні Пенсійного фонду України в Чортківському районі, Головному управлінні Пенсійного фонду України (а.с.14-21).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» місто Чортків, смт. Заводьське Чортківського району Тернопільської області були віднесені до зони посиленого радіологічного контролю.

Разом з тим, ОСОБА_1 у період з 01.09.1984 по 27.06.1989 навчалась в Чернівецькому державному університеті за спеціальністю математика, що підтверджується копією диплому серії НОМЕР_2 від 27.06.1989 (а.с.22). Місто Чернівці не віднесено до зони посиленого радіологічного контролю. Навчання проходило за денною формою, представник позивачки підтвердив такі відомості та не заперечував тимчасової відсутності позивачки на період навчання та перебування у місті Чернівці (з вересня 1984 по червень 1989 року), однак вважає, що така відсутність не має братися до уваги, бо у цей період зареєстрованим місцем проживання було місто Чортків, канікули позивачка проводила у місті Чорткові, тобто постійно (365 днів у році) не перебувала у місті Чернівці.

Відомостей про проживання у період з 15.11.1990 (по 14.11.1990 позивачка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) по 28.04.1994 (з 29.04.1994 позивачка зареєстрована в АДРЕСА_3 ) органам пенсійного фонду та суду не надано. У цей період (з 15.08.1989), як вже зазначено вище, ОСОБА_3 працювала вчителем інформатики та обчислювальної техніки Чортківського районного центру науково-технічної творчості і дозвілля учнівської молоді.

Отже, позивачка у період з 26.04.1986 по 31.07.1986 (період, за який передбачено можливість зменшення пенсійного віку на 2 роки) навчалася за денною формою навчання у Чернівецькому державному університеті у місті Чернівці (період навчання з 01.09.1984 по 27.06.1989), хоч і була зареєстрована за місцем проживання у місті Чорткові, що фактично позбавляло її можливості постійно проживати в зоні посиленого радіологічного контролю у цей період.

З 01.08.1986 по 27.06.1989 ОСОБА_3 продовжувала навчання у місті Чернівці.

З 15.11.1990 по 28.04.1994 відсутні докази проживання у зоні посиленого радіологічного контролю.

З 15.08.1989 позивачка працювала у місті Чорткові вчителем Чортківського районного центру науково-технічної творчості і дозвілля учнівської молоді.

Разом з тим, період з 15.08.1989 по 01.01.1993 складає менше 4 років, а факт навчання ОСОБА_1 на денній формі Чернівецького державного університету, виключає можливість її постійного проживання у місті Чорткові з 26.04.1986 по 27.06.1989, незважаючи на реєстрацію місця проживання у місті Чорткові.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази факту постійного проживання та (або) роботи позивачки в зоні посиленого радіологічного контролю з моменту Чорнобильської катастрофи (26.04.1986) до 01.01.1993 протягом 4 років.

Таким чином, оскільки станом на 01.01.1993 позивачка постійно не проживала, не працювала у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років, то не має права на призначення пенсії за віком зі зменшення пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Такі висновки суду узгоджуються з правовими позиціями, які висловлені Верховним Судом у справах такої категорії, зокрема, у постановах від 29.01.2020 у справі №572/245/17 (адміністративне провадження №К/9901/45843/18), від 17.06.2020 у справі №572/456/17 (адміністративне провадження №К/9901/22569/18, К/9901/22573/18). Також висновки суду відповідають правовим висновкам, висловленим Восьмим апеляційним адміністративним судом у постановах від 18.07.2022 у справі № 500/8557/21, від 14.07.2021 у справі №500/729/21.

Щодо мотивації представника позивачки про те, що 08.08.2000 Тернопільською обласною державною адміністрацією їй видане посвідчення (Категорія 4) серії НОМЕР_1 , як громадянину, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю, то відповідно до зазначеного посвідчення позивачка має право на пільги і компенсації, встановлені Законом № 796-ХІІ, тобто підтверджує права на пільги і компенсації, встановлені Законом № 796-ХІІ. Однак право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки постійного проживання, роботи, але не більше 5 років, виникає за умови, що позивачка станом на 01.01.1993 постійно прожила або відпрацювала у цій зоні не менше чотирьох років.

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 не набула права на отримання пенсії відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, що свідчить про правомірність відмови відповідача в призначенні такої пенсії.

З огляду на недотримання умови для зниження пенсійного віку згідно пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ, позивачка не має права ні на зниження пенсійного віку за початковою величиною (2 роки), ні за додатковою величиною (1 рік за 3 роки проживання).

При цьому доводи представника позивачки про те, що у травні 1986 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб у місті Чорткові, ніяким чином не впливають на умови призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ.

Як вже зазначав суд, по перше, щоб застосовувати величину зниження пенсійного віку треба станом на 01.01.1993 постійно прожити чи постійно відпрацювати не менше 4 років у зоні посиленого радіологічного контролю, і лише за умови дотримання цієї умови, зниження пенсійного віку на 2 роки можливе, якщо особа у зоні посиленого радіологічного контролю постійно проживала чи постійно працювала з моменту аварії по 31.07.1986, та додатково 1 рік за кожні 3 роки постійного проживання/роботи у зоні посиленого радіологічного контролю. В загальному можна зменшити пенсійний вік можна не більше 5 років.

У цій справі суд встановив не дотримання позивачкою умови щодо постійного проживання чи постійної роботи станом на 01.01.1993 не менше 4 років у зоні посиленого радіологічного контролю.

З огляду на встановлені обставини справи, суд вважає, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в призначенні позивачу пенсії відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ зі зниженням пенсійного віку на 5 років є правомірною.

Частинами першою, другою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність оскаржуваного рішення.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги до задоволення не підлягають, в позові слід відмовити.

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення відповідачем судових витрат, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 72-77, 90, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі, 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14035769).

Повний текст рішення складено та підписано 18 серпня 2022 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.