Справа № 522/10725/22
Суддя: Ярема Х. С.
Дата ухвалення: 2022-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2022

Справа № 522/10725/22

Провадження № 2-а/522/291/22

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої - судді Яреми Х.С.,

при секретарі судового засідання Кніш Д.А.

представника позивача Саркісян А.Р.

представника відповідача - Байрактар О.В.

відповідача - Тімошков А.О.

розглянув у судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу

за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області

до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1

про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

ВСТАНОВИВ:

18.08.2022 ГУ ДМС в Одеській області звернулось до суду з позовом до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 .

Позивач просить суд затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців до 18.02.2023 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

18.08.2022 відкрито провадження у справі та відповідно до п. 15 ст. 289 КАС України призначено до розгляду в день надходження позову.

ГУ ДМС позов обгрунтовує тим, що 21.06.2022 співробітниками ГУ ДМС в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 64 виявлено особу, який назвався громадянином Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 прибув в Україну легально в 2002 році за внутрішнім паспортом громадянина Російської Федерації, паспорт для виїзду за кордон у нього відсутній. Під час з`ясування його особи встановлено, що ОСОБА_1 порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме проживає без документів на право проживання в Україні. На даний час ОСОБА_1 на території України знаходиться незаконно, постійного офіційно зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має. Того ж дня, 21.06.2022 за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме проживання без документів на право проживання в Україні щодо ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та прийнято рішення про примусове повернення в країну походження з наданням строку до 19.07.2022. Проте у встановлений строк ОСОБА_1 територію України не покинув. Повторно був виявлений 17.08.2022 та затриманий. Оскільки відомості про перебування ОСОБА_1 на території України на законних підставах відсутні, документів, що посвідчують його особу у нього немає, є підстави для його затримання з метою ідентифікації.

ОСОБА_1 забезпечено право мати перекладача, проте він українську мову розуміє, а пояснення може надавати російською мовою, тому, зазначив, перекладач не потрібен.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник проти позову заперечували. ОСОБА_1 пояснив, що жив в АР Крим та мав паспорт громадянина України. Згодом поїхав до Російської Федерації. На території Російської Федерації був засуджений за вчинення злочину. Там у нього вилучили паспорт громадянина України та видали паспорт громадянина Російської Федерації. Йому вдалось покинути територію Російської Федерації і в 2002 році він легально за внутрішнім паспортом громадянина Російської Федерації прибув в Україну. Пояснив, що розуміє, що на території України перебуває протягом всього часу нелегально, проте раніше не міг відновити своє легальне становище на території України так як оголошений в розшук. Повертатись в РФ не хоче, там існує небезпека його життю. Добровільно рішення про примусове повернення не виконав, хотів надавати свою допомогу Україні проти військової агресії розпочатої Російською Федерацією. Також пояснив, що самостійно прибув до органів міграційної служби, а не був ними виявлений.

Вважає себе громадянином України, у зв`язку з чим клопотав про витребування судом доказів, що ОСОБА_1 раніше видавався паспорт громадянина України.

Проте зважаючи на строк розгляду справи (в день надходження позову) судом відмовлено у витребуванні таких доказів.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

21.06.2022 до ГУ ДМС в Одеській області прибув громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В результаті проведеної перевірки відібраних пояснень було встановлено, що громадянин РФ ОСОБА_1 прибув в Україну легально 04.05.2002 через КПП «Конотоп» на підставі внутрішнього паспорту громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 , виданий 20.07.2001. Паспорт для виїзду закордон відсутній.

В результаті проведеної перевірки було встановлено, що громадянин РФ ОСОБА_1 , порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме проживав без документів на право проживання в Україні.

21.06.2022 за порушення ч.1 ст. 203 КУпАП, яке виразилося в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто ухилення від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування в Україні, стосовно громадянина РФ ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 008318, а постановою від 21.06.2022 ПН МОД №008387 накладено штраф.

В цей же день 21.06.2022 ГУ ДМС України в Одеській області прийнято рішення №425 про примусове повернення в країну походження громадянина РФ ОСОБА_1 та зобов`язано його покинути територію України у термін до19.07.2022. Рішення не оскаржувалося.

У визначений термін ОСОБА_1 територію України не покинув.

17.08.2022 ОСОБА_1 повторно виявлений співробітниками ГУ ДМС в Одеській області, внаслідок чого щодо громадянина РФ ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 008664, а постановою ПН МОД № 008741 накладено штраф.

Крім того, 17.08.2022 ОСОБА_1 затриманий про що складено протокол №МОД000164.

25.07.2022 ГУ ДМС в Одеській області прийнято рішення № 233 про заборону в`їзду в Україну терміном на три роки.

Вирішуючи спір суд виходив з наступного.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України (далі Закон).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

На підставі частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені ст. 289 КАС України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Згідно ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно з частиною 13 статті 289 КАС України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Отже, затримання іноземця можливе, зокрема, з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України. Затримання іноземця може мати місце або з метою ідентифікації, або з метою забезпечення видворення за межі території України, або з обома складовими цієї мети.

Таким чином, підставою для затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації є відсутність документів, які його ідентифікують.

Однак судом не встановлено наявності обставин, з якими ч. 13 ст.289 КАС України пов`язує неможливість ідентифікації ОСОБА_1 . Так, в матеріалах справи наявна копія паспорту громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 , виданий 20.07.2001 Відділенням внутрішніх справ Печенгського району Мурманської області на ім`я ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Салехард Тюменської області.

На підставі цього документу встановлено особу відповідача. Оригінал паспорта знаходиться в органах міграційної служби. Таким чином, ГУ ДМС не довело неможливості ідентифікації ОСОБА_1 , що свідчить про необґрунтованість позовних вимог в частині його затримання з метою ідентифікації.

Разом з тим, частиною 1 статті 289 КАС України передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав затримання іноземця або особи без громадянства може вчинятися:

- з метою ідентифікації,

- та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Клопотання про затримання іноземця може бути подано міграційним органом до суду після подання адміністративного позову про його примусове видворення за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, а так само у разі відсутності в іноземця, який вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України (постанова Верховного Суду від 21.08.2019 справа № 522/960/18).

ГУ ДМС в Одеській області подало до суду з адміністративний позов про примусове видворення громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, судом встановлено та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, що відповідач неодноразово допускав порушення вимог міграційного законодавства України, станом на час розгляду справи в суді відповідач перебуває на території України незаконно, постійного місця проживання, законного джерела існування та власності в Україні немає, будь-яких дій для легалізації факту свого перебування на території України не вчиняв. Також ухилився від виконання рішення про його примусове повернення. Доводи щодо його не виконання, які пояснював ОСОБА_4 в судовому засіданні, суд до уваги не приймає, оскільки такі не є причиною не виконання рішення про добровільне залишення території України у встановлений компетентним органом строк.

Указане свідчить, що ОСОБА_1 на момент його затримання з 2002 року перебував на території України нелегально, без документів, які б надавали йому законне право перебування в Україні, що, у сукупності з встановленими вище обставинами щодо здійснення попередньої процедури його примусового повернення, викликає сумніви щодо наявності у нього наміру добровільно залишити територію України та дає підстави вважати, що він перешкоджатиме проведенню процедури видворення.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача щодо необхідності затримання іноземного громадянина, однак не з метою його ідентифікації, а з метою забезпечення його видворення за межі території України. Тому позов підлягає задоволенню лише в цій частині.

Водночас у частині вимог щодо негайного виконання рішення суду, суд враховує, що ст. 371 КАС України передбачено перелік судових рішень, які виконуються негайно. Положеннями даної статті не передбачено негайне виконання рішення суду про затримання іноземця.

Керуючись ст. ст. 72-79, 255, 289 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області задовольнити частково.

Затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців - до 18 лютого 2023 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Х.С. Ярема