Справа № 340/9490/21
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2022-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 серпня 2022 року м. Дніпросправа № 340/9490/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2022 року (суддя Черниш О.А., м. Кропивницький) у справі № 340/9490/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

24 листопада 2022 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо відмови у зарахуванні періоду його роботи з 22.08.1992 року по 29.02.2000 року на посаді зі шкідливими умовами праці за Списком №2 відповідно до Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт професій і посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, та у призначенні йому пенсії за віком на пільгових підставах;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №2 період роботи в ВАТ "Кіровоградський м`ясокомбінат" з 22.08.1992 по 29.02.2000 на посадах, які указані у трудовій книжці;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області повторно розглянути його заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду та зарахованих йому періодів роботи цим рішенням суду.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2022 року позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №39 від 30.06.2021 в частині відмови у підтвердженні періоду роботи позивача з 22.08.1992 по 29.02.2000, що зараховується до стажу роботи на посадах, зайнятість на яких дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2;

- зобов`язано комісію Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийняти рішення про підтвердження стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, у період з 22.08.1992 по 29.02.2000.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що записи в трудовій книжці не містять даних, необхідних для визначення права призначення пенсії на пільгових умовах. Ці дані можуть бути зазначені тільки в уточнюючій довідці.

Після 21.08.1992 року при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідне право повинне бути підтверджено за результатами атестації робочих місць.

Комісією при головному управлінні відмовлено у підтвердженні пільгового стажу позивача за період з 22.08.1992 по 29.92.2000, оскільки в наданому наказі про проведення атестації робочих місць відсутня посада машиніст холодильних установок.

Таким чином, немає законних підстав для зарахування роботи позивача за період 22.08.1992 по 29.02.2000 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу відповідача до апеляційного суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , з 18.04.1989 працював машиністом холодильних установок 5 розряду у компресорному цеху Кіровоградського м`ясокомбінату, який у 1996 році перейменовано у ВАТ "Кіровоградський м`ясокомбінат". З 01.09.1999 позивач переведений машиністом холодильних установок по 6 розряду. З 29.02.2000 року позивач звільнений з роботи за власним бажанням. З 02.10.2000 позивач знову був прийнятий у ВАТ "Кіровоградський м`ясокомбінат" на посаду машиніста холодильних установок по 6 розряду та з 03.08.2001 звільнений за власним бажанням.

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою від 02.06.2021 про підтвердження стажу роботи на посаді машиніста холодильних установ у ВАТ "Кіровоградський м`ясокомбінат", що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, створеної при ГУ ПФУ в Кіровоградській області, про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи №39 від 30.06.2021 підтверджено пільговий стаж роботи ОСОБА_1 за Списком №2 за період з 18.04.1989 по 21.08.1992 (по дату набрання чинності Порядку проведення атестації робочих місць). Також, позивачу відмовлено у підтвердженні пільгового стажу роботи за період з 22.08.1992 по 29.02.2000 (у наданому наказі про проведення атестації робочих місць відсутня посада "машиніст холодильних установок") та за період з 02.10.2000 по 03.08.2001 (відсутня інформація про атестацію робочих місць після 1998 року, а відомості про заробітну плату за вказаний період до архівної установи не надходили).

Не погодившись із відмовою відповідача у підтвердженні пільгового стажу роботи за період 22.08.1992 по 29.02.2000, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, оскільки:

- позивач не звертався до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, зокрема на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а відповідач не приймав рішення про призначення пенсії чи відмову у призначенні пенсії, тому суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині вимог про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

- період роботи працівника має бути зарахований до пільгового стажу, якщо атестація не була проведена або була проведена з порушенням строків її проведення, а працівник виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Такий висновок відповідає правовій позиції, сформульованій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №520/15025/16;

- спірний період роботи позивача на посаді машиніста холодильних установок з 22.08.1992 по 29.02.2000 має бути зарахований до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, тому рішення комісії ГУ ПФУ в Кіровоградській області №39 від 30.06.2021 в частині відмови у підтвердженні стажу роботи позивача з 22.08.1992 по 29.02.2000 є протиправним.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 3, 4, 4.1-4.4 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 (надалі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 N 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Постанова Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Пунктом 2 Порядку проведення атестації робочих місць установлено, що відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. №461, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Згідно з пунктами 1, 4, 6, 8, 9 Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442, атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць передбачає: зокрема обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників.

Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Разом з тим, згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 09.02.2020 у справі № 520/15025/16-а, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що такі висновки не суперечать висновкам Верховного Суду України, викладених у постанові від 16 вересня 2014 року у справі № 21-307а14, згідно яких, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку № 442 проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Згідно записів у трудовій книжці позивач з 18.04.1989 по 01.09.1999 працював у компресорному цеху машиністом холодильних установок по 5 розряду, а з 01.09.1999 по 29.02.2000 машиністом холодильних установок по 5 розряду.

У рішенні Комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №39 від 30.06.2021 зазначено, що позицією 341 розділу XXXIII Загальні професії Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 (який був чинним на період роботи заявника) передбачена посада машиніст холодильних установок, що обслуговує аміачно-холодильні установки.

В апеляційній скарзі відповідач не заперечує, що посада «машиніста холодильних установок» була передбачена Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що діяв у період роботи позивача на цій посаді з 22.08.1992 по 29.02.2000.

Отже, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 09.02.2020 у справі № 520/15025/16-а, не проведення роботодавцем позивача атестації робочого місця за посадою машиніста холодильних установок за період з 22.08.1992 по 29.02.2000 не може бути підставою для відмови у зарахуванні цього періоду роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині скасування рішення №39 від 30.06.2021 та зобов`язання відповідача прийняти рішення про підтвердження стажу роботи позивача за Списком №2 у період з 22.08.1992 по 29.02.2000.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2022 року у справі № 340/9490/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя С.М. Іванов

Суддя В.Є. Чередниченко