Справа № 760/21134/19
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2022-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2022 року м. Київ № 760/21134/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Київського квартирно-експлуатаційного управління
прозобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Київського квартирно-експлуатаційного управління та просить суд зобов`язати Київське квартирно-експлуатаційне управління подати до Київської міської ради клопотання про виключення з числа службових квартир квартиру АДРЕСА_1 .

Мотивуючи позовні вимоги позивач вказує, що в 2007 році отримав у користування службове житло, а саме квартиру АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 стверджує, що перебуває на квартирному обліку у ЖК гарнізону м. Києва у складі сім`ї з п`яти осіб як капітан юстиції та в загальній черзі для поліпшення житлових умов за №5736, в позачерговій пільговій черзі за №2254. 14.11.2008 за станом здоров`я позивача - капітана юстиції, слідчого Військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України звільнено в запас. 21.08.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою з проханням подачі до Київської міської ради клопотання про виключення з числа службових КЕУ м. Києва спірної квартири, однак у відповідь на вказану заяву позивача було повідомлено, що спірна квартира не відповідає нормам забезпечення житловою площею в м. Києві, а тому не може бути розглянуто питання виключення її з числа службових займаного позивачем житлового приміщення. Позивач із зазначеною позицією відповідача не погоджується, вважає, що відповідачем порушується його конституційне право на достатній життєвий рівень та на житло, у зв`язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, де останній заперечує щодо задоволення позовних вимог вказуючи, що позивачем не дотримано процедуру, яка визначена Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка затверджена наказом Міністерство оброни України від 30.11.2011 №737, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10.01.2012 за №24/20337. Окрім цього, представник відповідача стверджує про відсутність у позивача жодних законних підстав для виключення квартири АДРЕСА_1 із числа службових. Також представник відповідача зазначає про відсутність у позивача вислуги більше 20 років, що зумовлює передчасність позовних вимог.

У свою чергу, позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву, де він наполягає на задоволенні позовних вимог та стверджує про дотримання ним процедур встановлених чинним законодавством та наявність у нього права на отримання житла для постійного проживання.

Представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, де останній вказуючи аналогічні доводи, що і у відзиві на позовну заяву просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Окрім цього представник ККЕУ повідомляє суд, що наказом начальника Київського квартирно-експлуатаційного управління від 28.09.2021 №234 «Про оголошення рішень житлової комісії Київського квартирно-експлуатаційного управління» наказано затвердити пункт 2.1 протоколу житлової комісії Київського КЕУ щодо відмови у задоволенні заяви капітана юстиції запасу ОСОБА_1 щодо забезпечення його та членів його сім`ї житлом для постійного проживання шляхом виключення з числа службових однокімнатної квартири АДРЕСА_2 .

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебував на військовій службі та 14.11.2008 на підставі Наказу №107 Військового прокурора Київського гарнізону, капітана юстиції ОСОБА_1, слідчого військової прокуратури Київського гарнізону, звільненого за Наказом Міністра оборони України №925 від 10.11.2008 з військової служби у запас за пунктом 63 підпункту "в" (за станом здоров`я) виключено із списків особового складу військової прокуратури.

Згідно Довідки №22473 від 03.05.2018, позивач перебуває на квартирному обліку у ЖК гарнізону м. Київ, дата зарахування 13.06.2005, склад сім`ї дружина ОСОБА_2 , 1980 р.н., дочка ОСОБА_3 , 2008 р.н., дочка ОСОБА_4 , 2014 р.н., дочка ОСОБА_5 , 2017 р.н., номер в загальній черзі гарнізону - 5736, номер в черзі «позачергових» - 2254.

На підставі Розпорядження Солом`янської РДА від 21.11.2007 №2126 та ордеру №00718 від 23.11.2007, позивач отримав право зайняття службового приміщення, а саме однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , де зареєстрований та проживає разом з дружиною та трьома дітьми.

21.08.2018 ОСОБА_1 звернувся до керівника Київського квартирно-експлуатаційного управління ОСОБА_6 із заявою, відповідно до якої просив на підставі статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», пунктів 2, 3 Порядку забезпечення військовослужбовців і членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03.08.2006 та статі 47 Конституції України, подати до Київської міської ради клопотання про виключення з числа службових КЕУ м. Києва квартиру АДРЕСА_1 .

У відповідь на вказану заяву відповідач листом від 30.08.2018 №303/25-5190 повідомив позивача про те, що відповідно до пункту 3.5 наказу Міністерства оборони України від 30.11.2011 №737 про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями, обов`язковою умовою для виключення квартири з числа службових є перебування військовослужбовців і осіб, звільнених у запас або відставку, на квартирному обліку в ЗСУ і відповідність займаного житла нормам законодавства, встановленим для даного населеного пункту, що буде підставою для зняття сім`ї військовослужбовця з квартирного обліку. Також відповідач вказав, що оскільки позивач мешкає у службовій однокімнатній квартирі житловою площею 18, 0 кв. м родиною з п`яти осіб, що не відповідає нормам забезпечення житловою площею в м. Києві (не менше 9, 0 кв. м житловою площі на одну особу), тому не може бути розглянуто питання виключення з числа службових займане позивачем житлове приміщення.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

За змістом статті 118 Житлового кодексу Української РСР, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до статті 1 Закону № 2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із частиною 1 статті 12 Закону № 2011-XII держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовці строкової військової служби та військовослужбовці, призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період, розміщуються в казармах (на кораблях) згідно із Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України. За ними зберігаються жилі приміщення, які вони займали до призову на строкову військову службу та військову службу під час мобілізації, на особливий період. Вони не можуть бути зняті з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

У разі відсутності службового жилого приміщення військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках. Житлово-побутові умови в таких казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян. У разі відсутності можливості розміщення зазначених військовослужбовців у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини та сімейних гуртожитках військова частина зобов`язана орендувати для військовослужбовців та членів їх сімей жиле приміщення або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Для військовослужбовців офіцерського складу у разі відсутності службового жилого приміщення військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовців та членів їх сімей або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

Курсантам вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, які мають сім`ї, надається жила площа в сімейних гуртожитках. У разі відсутності таких гуртожитків їм виплачується за місцем проходження військової служби грошова компенсація за піднайом (найом) жилого приміщення.

За військовослужбовцями, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, зберігаються жилі приміщення, які вони займали до призову на військову службу. Такі військовослужбовці не можуть бути зняті з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та зараховані на квартирний облік у військовій частині за місцем проходження служби.

Військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства, якщо вони не займали жилих приміщень за місцем проходження служби.

У разі відсутності службового жилого приміщення військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу і не перебувають у шлюбі, розміщуються у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян, а сімейні - у сімейних гуртожитках.

У разі відсутності жилих приміщень для проживання військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, та членів їх сімей або за бажанням військовослужбовця виплачувати йому грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення.

Військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, та члени їх сімей зобов`язані вивільнити займане ними службове жиле приміщення у двотижневий строк з дня виключення зазначених військовослужбовців із списків особового складу військової частини.

Між тим, положеннями частини 9 статті 12 Закону № 2011-XII регламентовано, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

У разі смерті особи, звільненої з військової служби в запас або у відставку на підставах, зазначених у абзаці першому цієї частини, яка відповідно до законодавства мала право на першочергове (позачергове) одержання житла, її сім`я зберігає право на одержання житла в тому самому порядку.

Аналізуючи наведені положення суд констатує, що позивач є особою, яка перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов у відповідній військовій частині та перебуває на тому обліку в силу положень частини 9 статті 12 Закону № 2011-XII до одержання житла з державного житлового фонду або за його бажанням грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення.

У той же час механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей визначено Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081 (далі - Порядок №1081).

Згідно із пунктом 2 Порядку №1081 військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими житловими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового законодавства. З цією метою у кожній військовій частині формується фонд службового житла.

У разі відсутності службового житлового фонду у військовій частині військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безоплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках. Житлово-побутові умови у зазначених казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян.

Для інших військовослужбовців військова частина зобов`язана орендувати житло з метою забезпечення ним військовослужбовців та членів їх сімей або за бажанням військовослужбовця виплачувати йому грошову компенсацію за піднаймання (наймання) житлового приміщення у встановленому порядку.

За правилами пунктів 7-8 Порядку №1081 військовослужбовці та члени їх сімей, які проживають разом з ними, за відсутності у них за місцем проходження служби житла для постійного проживання забезпечуються службовими житловими приміщеннями.

Житлове приміщення включається до числа службового згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини, погодженого з квартирно-експлуатаційним органом.

Відповідно до пункту 11 Порядку №1081 житлове приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в його використанні, а також якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень.

Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.

Військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла (п. 29 Порядку №1081).

У той же час наказом Міністерство оброни України від 30.11.2011 №737, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10.01.2012 за №24/20337 затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція №737).

Згідно із пунктом 1.1 розділу I Інструкції №737 вона визначає організацію: обліку військовослужбовців Збройних Сил України (далі - ЗС України) та осіб, звільнених у запас або відставку, що залишилися на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у ЗС України (далі - особи, звільнені з військової служби) (далі - облік); забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців ЗС України (крім військовослужбовців строкової військової служби, призваних на військову службу у зв`язку з мобілізацією, і резервістів), а також осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, включаючи членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли, пропали безвісти під час проходження військової служби, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов (далі - члени сімей військовослужбовців); порядку надання жилої площі в гуртожитках; порядку оренди і оплати орендованого жилого приміщення у ЗС України; порядку виплати грошової компенсації деяким категоріям військовослужбовців за піднайом (найом) ними жилих приміщень; порядку надання місць у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини; порядку створення та роботи житлових комісій; контролю за розподілом жилих приміщень у гарнізонах ЗС України, перевірки правильності оформлення облікових справ військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов.

Відповідно до пункту 1.3 розділу I Інструкції №737 забезпечення жилими приміщеннями здійснюється шляхом: надання службових жилих приміщень військовослужбовцям; надання для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби; надання за згодою військовослужбовця кредиту або грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення; участі військовослужбовців та членів їх сімей у державних цільових програмах забезпечення громадян доступним житлом відповідно до законодавства (за їх бажанням); надання жилої площі у гуртожитках курсантам і військовослужбовцям та працівникам ЗС України; надання місць у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі; оренди жилого приміщення військовослужбовцям офіцерського складу.

З метою дотримання вимог чинного законодавства під час ведення обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, розподілу жилої площі, призначеної для постійного проживання, участі в розподілі службового жилого приміщення та контролю за використанням жилого приміщення в органах військового управління, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях (далі - військові частини), гарнізонах створюються житлові комісії (п. 1.6 р. I Інструкції №737).

Усі питання, пов`язані з перебуванням військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, на квартирному обліку, із забезпеченням їх жилою площею та розміром жилого приміщення, вирішуються за місцем проходження ними служби, перебування на обліку або в судовому порядку (п. 1.11 р. I Інструкції №737).

Відповідно до пункту 2.1 розділу II Інструкції №737 облік військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у квартирно-експлуатаційних органах, військових частинах та гарнізонах. Узагальнені списки осіб, що перебувають на обліку, всіх військових частин знаходяться у ГКЕУ ЗС України.

Згідно із пунктом 2.3 розділу II Інструкції №737 за ведення обліку у військовій частині відповідають голова житлової комісії військової частини, у гарнізоні (або в гарнізонах) - начальник КЕВ (КЕЧ) району, який за територіальним принципом відповідає за військові частини.

Керівництво діяльністю житлової комісії військової частини здійснюється командиром військової частини, а діяльністю гарнізонної житлової комісії - начальником гарнізону.

При оголошенні наказом складу житлової комісії чітко вказується, хто з членів житлової комісії відповідає (далі - представник житлової комісії) за ведення протоколів, облікових квартирних справ, книги обліку осіб, які перебувають на обліку, та інших справ житлової комісії та їх зберігання.

Відповідно до пункту 3.5 розділу II Інструкції №737 за для включення (виключення) квартир до (із) числа службових на підставі наказу начальника гарнізону про визначення кількості службових жилих приміщень та жилих приміщень для постійного проживання в гарнізоні начальником гарнізону за погодженням з КЕВ (КЕЧ) району направляються листи до сільських, селищних, міських, районних у місті (у разі їх створення) рад (відповідних державних адміністрацій) про включення (виключення) квартири до (із) числа службових. До листа щодо виключення квартир із числа службових обов`язково додається відповідний протокол засідання Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах ЗС України.

Для виключення квартири з числа службових військовослужбовець чи особа, звільнена у запас (відставку), подає начальнику КЕВ (КЕЧ) району рапорт (заяву), підписаний (підписану) всіма повнолітніми членами сім`ї.

Обов`язковою умовою для виключення квартир з числа службових є перебування військовослужбовців і осіб, звільнених у запас або відставку, на квартирному обліку в ЗС України і відповідність займаного житла нормам законодавства, встановленим для даного населеного пункту, що буде підставою для зняття сім`ї військовослужбовця з квартирного обліку.

Підготовка документів для розгляду на Комісії з контролю за розподілом жилого приміщення у гарнізонах Збройних Сил України питання виключення квартири з числа службових та надання її військовослужбовцю для постійного проживання здійснюється відповідно до вимог розділу IV цієї Інструкції.

Питання виключення квартир з числа службових на засіданнях Комісії з контролю за розподілом житла у гарнізонах ЗС України слід розглядати за такими критеріями: для військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі не менше 20 календарних років, а для осіб, звільнених у запас або відставку, які звільнені з військової служби за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі - незалежно від вислуги років; для сімей померлих (загиблих) військовослужбовців, сімей, які мають у своєму складі інвалідів та тяжкохворих.

Відповідно до пункту 4.1 розділу IV Інструкції №737 військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, які перебувають на квартирному обліку у ЗС України, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання в населеному пункті за місцем перебування їх на квартирному обліку згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень (додаток 10), або списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень (додаток 11)).

Дозволяється на підставі рішення заступника Міністра оборони України надавати за згодою військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби у запас або відставку, які перебувають на квартирному обліку як такі, що потребують поліпшення житлових умов (у тому числі, які отримали житло за місцем проживання відповідно до вимог законодавства), жиле приміщення для постійного проживання в межах норми забезпеченості в інших населених пунктах, в яких не ведеться квартирний облік у зв`язку з відсутністю військових частин ЗС України.

При надходженні житла в населених пунктах, в яких не ведеться квартирний облік у зв`язку з відсутністю військових частин ЗС України, заступник Міністра оборони України за поданням начальника ГКЕУ ЗС України затверджує пропорційність розподілу між гарнізонами житла, яке передається до гарнізонів для розподілу в цих населених пунктах. Зазначена інформація формується на підставі даних щодо кількості військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби у запас або відставку, які перебувають на квартирному обліку в гарнізонах ЗС України, і кількості бажаючих отримати житло в іншому населеному пункті.

Після затвердження пропорційності розподілу визначеного в абзаці третьому цього пункту житла між гарнізонами квартирно-експлуатаційні органи та житлові комісії проводять розподіл квартир відповідно до вимог, встановлених цією Інструкцією, з обов`язковим дотриманням черговості квартирного обліку осіб, які виявили бажання на отримання цього житла.

Пунктом 4.3 розділу IV Інструкції №737 регламентовано, що житло, яке надається військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, для постійного проживання, повинно бути упорядкованим відповідно до вимог цього населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам.

У разі надходження до МО України жилого приміщення, яке не упорядковане відповідно до вимог населеного пункту (крім жилого приміщення, збудованого (придбаного) МО України за рахунок коштів Державного бюджету України), за письмовою згодою військовослужбовця, особи, звільненої з військової служби, та повнолітніх членів їх сімей за рішенням заступника Міністра оборони України цьому військовослужбовцю чи цій особі, звільненим з військової служби, може бути надано це жиле приміщення, яке не упорядковане відповідно до вимог населеного пункту.

Під час надання жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими 9 років, крім подружжя, а також особами, що страждають тяжкими формами деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим вони не можуть проживати в одній кімнаті разом з членами своєї сім`ї, згідно з переліком хронічних захворювань, що затверджується у встановленому законодавством порядку.

Жиле приміщення надається військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею у цьому населеному пункті, але не більше 13,65 квадратних метра жилої площі на одну особу, при цьому враховується жила площа у квартирі (будинку), яка знаходиться у приватній власності військовослужбовця або членів його сім`ї, якщо ними не використані житлові чеки.

Жиле приміщення може бути надано з перевищенням вказаного вище розміру, якщо воно становить одну кімнату (однокімнатну квартиру) або у випадку, передбаченому в абзаці третьому цього пункту.

У разі надходження двох і більше однокімнатних квартир пріоритетом під час розподілу однокімнатних квартир з розміром жилої площі понад 13,65 квадратних метра на одну особу є надання такого жилого приміщення на сім`ю, а не на одну особу.

За заявою військовослужбовця, особи, звільненої з військової служби, та повнолітніх членів їх сімей про згоду на зняття з квартирного обліку у ЗС України, підписи яких завіряються нотаріально, їм може бути надано жиле приміщення з меншою кількістю кімнат, якщо воно відповідає вимогам абзаців четвертого та п`ятого цього пункту, без права повторного поліпшення житлових умов за рахунок житлового фонду МО України.

Понад норму жилої площі окремим категоріям громадян надається додаткова жила площа у вигляді кімнати або в розмірі і нормах, які визначаються законодавством. Порядок і умови надання додаткової жилої площі та перелік категорій громадян, які мають право на її одержання, встановлюються законодавством України.

Аналізуючи вказані обставини суд акцентує увагу на тому, що Інструкцією №737 чітко регламентовано процедуру виключення квартир із числа службових, зокрема:

по-перше, для включення (виключення) квартир до (із) числа службових на підставі наказу начальника гарнізону про визначення кількості службових жилих приміщень та жилих приміщень для постійного проживання в гарнізоні начальником гарнізону за погодженням з КЕВ (КЕЧ) району направляються листи до сільських, селищних, міських, районних у місті (у разі їх створення) рад (відповідних державних адміністрацій) про включення (виключення) квартири до (із) числа службових. До листа щодо виключення квартир із числа службових обов`язково додається відповідний протокол засідання Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах ЗС України.

По-друге, обов`язковою умовою для виключення квартир з числа службових є перебування військовослужбовців і осіб, звільнених у запас або відставку, на квартирному обліку в ЗС України і відповідність займаного житла нормам законодавства, встановленим для даного населеного пункту, що буде підставою для зняття сім`ї військовослужбовця з квартирного обліку.

По-третє, підготовка документів для розгляду на Комісії з контролю за розподілом жилого приміщення у гарнізонах Збройних Сил України питання виключення квартири з числа службових та надання її військовослужбовцю для постійного проживання здійснюється відповідно до вимог розділу IV цієї Інструкції.

Дослідивши матеріали справи суд звертає увагу на те, що останні не містять в собі жодних належних та достатніх доказів, які б підтверджували обставини дотримання позивачем вимог Інструкції №737.

Суд вказує, що листом від 30.08.2018 №303/25-5190 відповідачем фактично проведено роз`яснення щодо правового регулювання спірних правовідносин та повідомлено про неможливість розгляду питання виключення з числа службових займане ним житлове приміщення із посиланням на нормативно-правові акти, які наведені судом вище.

Беручи до уваги наведене, суд вважає, що ККЕУ в межах спірних правовідносин не порушено права та охоронювані законом інтереси ОСОБА_1 , що зумовлює відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Разом з цим, при вирішенні спору по суті суд вважає за доцільне вказати, що наказ Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.09.2018 за №1020/32472 не може бути застосований до спірних правовідносин, адже останній набрав чинності 16.10.2018, у той час коли спірні правовідносини між сторонами виникли у серпні 2018 року.

Також суд акцентує увагу на тому, що при вирішенні даного спору не може бути врахована заява позивача від 09.09.2021, оскільки остання не є предметом розгляду даної адміністративної справи. Більше того, суд вказує, що за наслідком розгляду заяви позивача від 09.09.2021 наказом начальника Київського квартирно-експлуатаційного управління від 28.09.2021 №234 «Про оголошення рішень житлової комісії Київського квартирно-експлуатаційного управління» наказано затвердити пункт 2.1 протоколу житлової комісії Київського КЕУ щодо відмови у задоволенні заяви капітана юстиції запасу ОСОБА_1 щодо забезпечення його та членів його сім`ї житлом для постійного проживання шляхом виключення з числа службових однокімнатної квартири АДРЕСА_2 . Отже, беручи до уваги наведене у своїй сукупності суд вказує, що позивач, у разі якщо вважає наявними обставини порушення його прав та охоронюваних законом інтересів щодо виключення з числа службових однокімнатної квартири АДРЕСА_2 . не позбавлений можливості звернутися до суду із відповідним позовом з метою їх захисту та відновлення.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Оскільки адміністративний позов не підлягає до задоволення, то відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 9, 72, 73, 77, 139 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Київського квартирно-експлуатаційного управління (03186, м. Київ, проспект Повітрофлотський, б. 30, ) про зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева