Справа № 260/1955/22
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2022-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 серпня 2022 року м. Ужгород№ 260/1955/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луцович М.М. розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород,Закарпатська область,88008) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що він являється військовим пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Закарпатській області. Так, при призначенні йому пенсії таку було розраховано у розмірі 89% грошового забезпечення, яка в 2022 році була перерахована на підставі довідки Територіального медичного об`єднання МВС України по Закарпатській області (з урахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду), виданої станом на 05.03.2019. Позивач вказує, що з 14.04.2022 року орган Пенсійного фонду України провів перерахунок його пенсії, при цьому обмеживши її максимальний розмір десятьма прожитковими мінімумами. Такі дії відповідача вважає протиправними та такими, що суперечать рішенню Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, а також порушують його права на соціальний захист і пенсійне забезпечення.

Відповідач подав до суду відзив на позов, відповідно до змісту якого проти задоволення позову заперечив з мотивів його безпідставності, зазначивши, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду №260/897/22 від 14.04.2022 було проведено перерахунок пенсії позивача, однак розмір перерахованої пенсії було обмежено десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність. Вважає, що відсутні законні підстави для виплати пенсії в більшому розмірі ніж установлено законом, що відповідає також практиці Європейського суду з прав людини та Конституційного Суду України, які підтвердили конституційну допустимість залежності розмірів соціальних виплат від економічних чинників та фінансових можливостей держави.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали справи, розглянувши доводи сторін, наведені ними в письмових заявах, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач проходив військову службу та є військовим пенсіонером.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - ГУ ПФУ в Закарпатській області) та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ у розмірі 89% грошового забезпечення.

Вказана обставина сторонами визнається та не є предметом доказування в даній адміністративній справі.

Відповідно до рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №260/3185/21 від 22 листопада 2021 року ухвалено: "1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід.код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, код ЄДРПОУ - 20453063) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково. 2.Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови листом від 28 липня 2021 року №3788-3920/К-02/8-0700/21 у здійсненні обчислення і перерахунку з 26 липня 2020 року пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки № 33/27-946 від 20.07.2021 р. виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області» про грошове забезпечення за прирівняною посадою старший борттехнік ланки - інструктор гелікоптера в/чз656 ВВ Республіки Казахстан яку займав ОСОБА_1 із врахуванням розміру посадового окладу - 5220,00 грн., оклад за військовим званням 1270,00 грн., надбавка за вислугу років 50% - 3245,00грн., надбавка за особливості проходження служби 100% - 9735,00 грн., премія 130 % - 6786,00 грн. які передбачені згідно Постанови КМУ № 704. 3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Код ) м. Ужгород, пл. Народна,4 здійснити з 26 липня 2020 року перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід.код НОМЕР_1 ) на підставі довідки № 33/27-946 від 20.07.2021 р. виданої ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області» у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992р. N 2262-X-II «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 р. №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", положень постанови КМУ від 30.08.20І7р, №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із врахуванням розміру посадового окладу - 5220,00 грн., оклад за військовим званням 1270,00 грн., надбавка за вислугу років 50% - 3245,00грн., надбавка за особливості проходження служби 100% - 9735,00 грн., премія 130 % - 6786,00 грн. які передбачені згідно Постанови КМУ № 704, а всього із суми грошового забезпечення 26256,00 грн."

Згідно рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №260/897/22 від 14.04.2022 року ухвалено: "Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю. 2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо зменшення основного розміру пенсії, призначеної ОСОБА_1 з 89 відсотків до 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення для обчислення пенсії з урахуванням надбавок, які були нараховані при призначенні пенсії, починаючи з 27 липня 2020 року. 3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 26 липня 2020 року у розмірі 89 відсотків грошового (основних та додаткових видів) забезпечення, відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб", з врахуванням рішень Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року в адміністративній справі №0740/985/18 та від 22 листопада 2021 року в адміністративній справі №260/3185/21, з урахуванням проведених виплат."

На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №260/897/22 від 14.04.2022 року відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 26.07.2020 року виходячи із розміру 89% відповідних сум грошового забезпечення. Разом з тим, при проведенні такого перерахунку ГУ ПФУ в Закарпатській області застосовано обмеження максимального розміру пенсії сумою 19340,00 грн.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Ст. 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, регулюється нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон).

Спірні правовідносини виникли з приводу обмеження пенсії позивача 10 прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

З 01 січня 2008 року ст. 43 Закону доповнено положенням, яким пенсії військовослужбовців обмежено максимальним розміром. Так, згідно ч. 7 ст. 43 (в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08 липня 2011 року) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Проте рішенням Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, а саме: частини 7 статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року положення ч. 7 ст. 43 Закону, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно ст. 152 Конституції України, закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року ст. 43 Закону не містить положень щодо обмеження максимального розміру пенсій військовослужбовців.

При цьому суд відхиляє посилання відповідача в якості обґрунтування правомірності своїх дій на те, що застосоване обмеження передбачене редакцією Закону, чинною з 01.01.2017 (зі змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774 VIII), з огляду на наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у ч. 7 ст. 43 Закону слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Буквальне розуміння змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Таким чином, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для обмеження пенсії, призначеної відповідно до Закону, максимальним розміром.

Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 06.11.2018 у справі №522/3093/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 12.03.2019 у справі №522/3049/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 16.04.2020 у справі №620/1285/19, від 09.11.2020 у справі №813/678/18, від 09.02.2021 у справі №1640/2500/18.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що станом на день здійснення спірного перерахунку пенсії позивача Закон не містив положень, якими б були передбачені обмеження пенсії військовослужбовців будь-яким максимальним розміром.

Наведене свідчить про відсутність в ГУ ПФУ в Закарпатській області підстав для обмеження розміру пенсії позивача, призначеної відповідно до Закону, десятьма прожитковими мінімумами.

Суд також відхиляє посилання відповідача на те, що згідно ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668 від 08.07.2011, максимальний розмір пенсій, в тому числі, призначених згідно із Законом не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

З цього приводу суд зазначає, що вказаний законодавчий акт містить посилання на Закон, який є спеціальним нормативно-правовим актом щодо призначення та виплати пенсії військовослужбовців. В свою чергу норма щодо обмеження максимального розміру пенсії військовослужбовців у вказаному спеціальному законі визнана неконституційною.

Конституційний Суд України в п. 7 рішення № 4-рп/2016 від 08 червня 2016 року вже висловив правову позицію, згідно з якою зауважив, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічної редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є обов`язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені. Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України повинні відповідати їй.

Отже, застосування положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668 від 08.07.2011 по відношенню до військовослужбовців фактично суперечить висновкам Рішення №7-рп/2016, яким встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає статті 17 Конституції України.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у проведенні перерахунку і виплаті пенсії позивачу без обмеженням граничного розміру пенсії є такою, яка не ґрунтується на законі. Зокрема, в даному випадку така відмова за своєю суттю є звуженням обсягу прав позивача та позбавленням його права на соціальний захист у повному обсязі як то передбачено законодавством, яке регулює спірні правовідносини.

Нормами Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантується захист власності, тобто на мирне володіння своїм майном.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, право на виплати зі сфери соціального забезпечення, в тому числі, пенсійні виплати, також відносяться до поняття «власності», що захищається положеннями Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у своєму рішенні від 16.12.1974 у справі «Міллер проти Австрії» Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні «Гайгузус проти Австрії» від 16.09.1996, в якому зазначено, що якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить зобов`язати відповідача здійснити з 14.04.2022 року перерахунок його пенсії на підставі Довідки №33/27-946 від 20.07.2021 року без обмеження десятьма прожитковими мінімумами.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

З огляду на вищенаведене, враховуючи заявлені позивачем позовні вимоги суд вважає протиправними дії ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо обмеження максимального розміру пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, що втратили працездатність, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, код ЄДРПОУ - 20453063) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області по відмові у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з 14.04.2022 року за оновленою Довідкою № 33/27-946 від 20.07.2021 р. виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області», застосовуючи при цьому обмеження її максимальним розміром.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років за Довідкою № 33/27-946 від 20.07.2021 р. виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області», без обмеження максимальним розміром з 14.04.2022 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 різниці між перерахованою та виплаченою пенсією за минулий час, починаючи з 14.04.2022 року.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок) грн.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяМ.М. Луцович