Справа № 320/13506/21
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2022-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04.04.2022 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області про визнання незаконним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 217 від 22.04.2021 «Про відмову в наданні дозволу на розміщення тимчасових споруд».

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04.04.20 22 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Петрівська сільська рада Вишгородського району Київської області звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Ківерцівським РВ УМВС України у Волинській області 03.05.1998.

ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0766 га з кадастровим номером :02:109:6013, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.11.2019 № 188076992.

З матеріалів справи вбачається, що позивач через свого представника ОСОБА_2 звернулася до Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області із заявою від 18.03.2021, у якій просила розглянути можливість розміщення комплексу тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності згідно Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження тимчасової діяльності №244 від 21.10.2011 за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:109:6013.

До заяви були додані такі документи:

- графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування комплексу тимчасових споруд, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1:500 кресленням контурів ТС з прив`язкою до місцевості;

- копія довіреності на користування та управління земельною ділянкою.

22.04.2021 виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області було прийнято рішення № 217, яким з метою забезпечення безпеки дорожнього руху було відмовлено у наданні позивачу дозволу на розміщення комплексу тимчасових споруд.

Вказане рішення було мотивовано врахуванням переважних видів забудови, встановлених Планом зонування території села Нові Петрівці, та наявністю перешкод на ділянці автодороги Р-02 Київ-Іванків-Овруч у вигляді пішохідних переходів та зупинки громадського транспорту в районі розташування земельної ділянки.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем спірного рішення, позивач звернулась з даним позовом до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності прийняття ним спірного рішення, що є підставою для визнання його протиправним та скасування.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та з метою встановлення єдиних вимог щодо благоустрою території населених пунктів наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.11.2017 № 310 були затверджені Типові правила благоустрою території населеного пункту (далі - Типові Правила).

Згідно з пунктами 5, 7 Розділу VIII Типових правил розміщення тимчасових споруд (далі - ТС) торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності здійснюється відповідно до Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року № 244, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 року за № 1330/20068, та Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року № 1417, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за № 252/26697.

При розміщенні ТС мають бути враховані вимоги щодо пішохідної та транспортної доступності (розвантаження товарів). У разі розміщення ТС на відстані більше 2 метрів від тротуару до неї з тротуару будується пішохідна доріжка завширшки не менш як 1,5 метра.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів".

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідний Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності був затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 (далі - Порядок).

Пунктом 1.3 Розділу І Порядку визначено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Пунктом 1.4 цього ж розділу Порядку визначені дефініції таких термінів:

- паспорт прив`язки ТС - комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТС та благоустрій прилеглої території на топографо-геодезичній основі М 1 : 500, інженерне забезпечення, зовнішній архітектурний вигляд ТС та напрям підприємницької діяльності;

- схема розміщення ТС - графічні матеріали, виконані на топографо-геодезичній основі М 1 : 500 суб`єктом господарювання, який має у своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат, або архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, які відображають розміщення ТС із прив`язкою до місцевості (будівлі, споруди, інженерні мережі тощо), планувальними обмеженнями та зазначенням заходів щодо благоустрою та озеленення прилеглої території (розташування квітників, під`їздів, урн, влаштування дорожнього покриття або мощення фігурними елементами тощо).

Порядок отримання паспорта прив`язки ТС врегульовано Розділом ІІ Порядку.

Так, підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС (додаток 1).

Замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС.

До заяви додаються:

- графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1 : 500 кресленнями контурів ТС з прив`язкою до місцевості;

- реквізити замовника (найменування/прізвище, ім`я та по батькові (за наявності)/місцезнаходження ТС/контактна інформація) та напрям підприємницької діяльності.

Цей перелік документів є вичерпним.

Для визначення відповідності намірів щодо місця розташування ТС містобудівній документації, будівельним нормам відповідний комплект документів направляється до органу з питань містобудування та архітектури сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації.

У разі відсутності у складі відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради органу з питань містобудування та архітектури відповідність намірів щодо місця розташування ТС на території сільської, селищної, міської ради визначає орган з питань містобудування та архітектури відповідної районної державної адміністрації за територіальною належністю.

Про відповідність намірів замовника щодо місця розташування ТС містобудівній документації, будівельним нормам замовник повідомляється відповідним органом з питань містобудування та архітектури письмово протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідного комплекту документів або замовнику надається аргументована відмова щодо реалізації намірів розміщення ТС.

Для оформлення паспорта прив`язки ТС замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив`язки ТС, до якої додає:

- схему розміщення ТС (додаток 1);

- ескізи фасадів ТС у кольорі М 1: 50 (для стаціонарних ТС), які виготовляє суб`єкт господарювання, який має у своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат (додаток 1);

- технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж.

Зазначені документи замовником отримуються самостійно.

Паспорт прив`язки ТС надається органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.

Як було зазначено вище, спірне рішення відповідача було мотивовано врахуванням переважних видів забудови, встановлених Планом зонування території села Нові Петрівці, та наявністю перешкод на ділянці автодороги Р-02 Київ-Іванків-Овруч у вигляді пішохідних переходів та зупинки громадського транспорту в районі розташування земельної ділянки.

Судом першої інстанції, з метою з`ясування фактичних обставин справи, ухвалою було витребувано у відповідача, серед іншого, копію спірного рішення та копії усіх документів, на підставі яких воно було прийнято (у тому числі План зонування території села Нові Петрівці).

Однак, не зважаючи на отримання копії цієї ухвали, відповідач вимоги суду не виконав, витребувані докази суду першої інстанції не надав та про причини їх ненадання не повідомив.

Частиною 9 статті 80 КАС України закріплено, що у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

На підставі викладеного, суд першої інстанції, керуючись положеннями вищевказаної статті 80 КАС України, визнав доведеними обставини безпідставної відмови відповідачем у наданні позивачу дозволу на розміщення комплексу тимчасових споруд, з чим колегія суддів погоджується.

Крім вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наявний у матеріалах справи Аналіз можливості забудови земельної ділянки з кадастровим номером :02:109:6013, здійснений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 .

Вказаний аналіз був проведений, серед іншого, з урахуванням викопіювання з плану зонування території села Нові Петрівці, з якого вбачається, що земельна ділянка позивачки розташована в зоні Ж-1 (садибна забудова), переважними видами забудови та використання земельних ділянок у якій є:

- окремі житлові будинки садибного типу з господарськими будівлями;

- блоковані житлові будинки;

- окремо розташовані або вбудовано-прибудовані об`єкти повсякденного обслуговування: магазини, кафе, перукарні, аптеки, об`єкти оздоровчого та побутового обслуговування;

- окремо розташовані адміністративні будівлі місцевого значення та повсякденного обслуговування: відділення зв`язку, міліції, ощадбанку, адміністрації, комунальні служби.

Допустимими видами забудови та іншого використання є:

- надомні види діяльності відповідно до санітарних та протипожежних норм;

- сади, городи;

- утримання дрібної домашньої худоби;

- лазні, сауни (за умов каналізування стоків);

- теплиці, оранжереї та інші споруди, що пов`язані з вирощуванням квітів, фруктів та овочів;

- надвірні туалети - при відсутності централізованої каналізації;

- вбудовані або окремо розміщені гаражі та відкриті стоянки.

Умовно допустимими видами використання (потребують спеціального дозволу або узгодження) є:

- дитячі дошкільні установи;

- загальноосвітні школи;

- культові споруди;

- кабінети лікарів, що займаються практикою, центри народної та традиційної медицини;

- приміщення для занять спортом.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 був зроблений висновок, що згідно зонування, власник земельної ділянки може отримати документи дозвільного характеру на будівництво будівель і споруд, передбачених в переліку переважних, допустимих, умовно допустимих видів забудови, змінивши цільове призначення земельної ділянки. Також, при бажанні, власник земельної ділянки може розмістити ТС для ведення підприємницької діяльності, оскільки порядок розміщення ТС не регламентує наявність конкретного цільового призначення земельної ділянки. При цьому, параметри забудови обмежуються чинними нормативними документами.

Також, колегія суддів враховує, що згідно зі схемою забудови земельної ділянки, яка була додана позивачем до заяви, тимчасову споруду планується до розміщення на відстані 3 метри від існуючої червоної лінії вулиці Свято-Покровська, на відстані 8 метрів від існуючих сусідніх капітальних будинків, та на відстані 12 метрів від пішохідного тротуару.

При цьому, відповідно до п. 6.1.23 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» багатоквартирні житлові будинки слід розміщувати з відступом від червоних ліній магістральних вулиць - 6 м, житлових вулиць - 3 м. Вбудовано-прибудовані або прибудовані (стилобатні) частини з приміщеннями громадського призначення до житлових будинків, а також окремо розташовані будівлі громадського призначення допускається розміщувати по червоній лінії вулиць згідно з містобудівною документацією, окрім будівель дитячих навчальних закладів.

Пунктом 6.1.38 цього ж ДБН передбачено, що допускається розміщення об`єктів обслуговування на присадибній ділянці згідно з нормами законодавства України. Прибудовані або окремо розміщені приміщення та тимчасові споруди для індивідуальної трудової та підприємницької діяльності допускається розташовувати на земельних ділянках по червоних лініях.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем, в силу частини 2 статті 77 КАС України, як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції, не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували існування обставин, покладених у спірному рішенні в якості підстави для відмови у наданні позивачу дозволу на розміщення тимчасової споруди, а саме: наявністю перешкод на ділянці автодороги Р-02 Київ-Іванків-Овруч у вигляді пішохідних переходів та зупинки громадського транспорту в районі розташування земельної ділянки.

Крім того, як вірно було зауважено судом першої інстанції, переважні види забудови в зоні Ж-1, встановлені Планом зонування території села Нові Петрівці, згідно з вищевказаним висновком ФОП ОСОБА_3 та інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, передбачають можливість розміщення у вказаній зоні окремо розташованих або вбудовано-прибудованих об`єктів повсякденного обслуговування: магазини, кафе, перукарні, аптеки, об`єкти оздоровчого та побутового обслуговування.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності прийняття ним спірного рішення, що є підставою для визнання його протиправним та скасування.

При цьому, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову та вважає, що судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 159 КАС України

Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 04.04.2022 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.