Справа № 460/9758/20
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2022-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/9758/20 пров. № А/857/8104/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Улицького В.З.,

з участю секретаря судового засідання - Дутки І.Р.,

а також сторін (їх представників):

від відповідача - Кравченко О.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 26.07.2021р. про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної аудиторської служби України про зобов`язання виплати премії із проведенням перерахунку наступних виплат (суддя суду І інстанції: Гудима Н.С.; час та місце постановлення ухвали суду І інстанції: 26.07.2021р., м.Рівне; дата складання повного тексту ухвали суду І інстанції: 26.07.2021р.),-

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою від 26.07.2021р. закрито в порядку п.4 ч.1 ст.238 КАС України провадження у справі № 460/9758/20 за позовом ОСОБА_1 до Державної аудиторської служби України про зобов`язання виплати премії із проведенням перерахунку наступних виплат (а.с.56-58).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив позивач ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі просить судову ухвалу скасувати та прийняти нове рішення про задоволення заявлених позовних вимог, покликаючись на порушення судом норм процесуального права, що призвело до помилкового закриття провадження у справі (а.с.61-65).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.07.2008р. у справі № 2-а-2718/08 визнані протиправними та скасовані накази відповідача № 159-О від 14.02.2008р. та № 137 від 20.03.2008р. в частині оголошення йому догани та позбавлення премії в розмірі 1990 грн. 86 коп. Звідси, судом усунуто підстави невиплати премії, чим поновлено його право на отримання такої.

Із змісту судових рішень у справі № 2-а-2718/08 слідує, що суди підтвердили право позивача на отримання премії, а відмова у задоволенні позовних вимог по причині їх некоректного формулювання не призводить до заборони нарахування та виплати премії позивачу. Також у цій справі питання розміру премії позивачем не ставилося на вирішення суду і воно не підлягало розгляду в контексті заявлених позовних вимог.

Отже, для виплати спірної премії в сумі 1990 грн. 86 коп. виконані всі умови, визначені законом, що зобов`язує суб`єкта владних повноважень діяти в інтересах позивача.

Відповідачем Державною аудиторською службою України скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.07.2008р. у справі № 2-а-2718/2008 позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано незаконним та скасовано п.1 наказу Головного контрольно-ревізійного управління /КРУ/ України № 159-о від 14.02.2008р. «Про притягнення до відповідальності», в частині оголошення догани начальнику КРУ в Рівненській обл. ОСОБА_1 ; визнано незаконним і скасовано наказ Головного КРУ України № 137 від 20.03.2008р. «Про преміювання керівників контрольно-ревізійних управлінь та їх заступників за лютий 2008 року» в частині визначення начальнику КРУ в Рівненській обл. ОСОБА_1 премії за лютий 2008 року в розмірі 0 грн., винесеного з урахуванням наказу Головного КРУ України № 159-о від 14.02.2008р. «Про притягнення до відповідальності»; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зазначена постанова суду набрала законної сили 08.10.2009р.

Отже, позивач ОСОБА_1 звертався до суду із вимогами щодо встановлення йому премії за лютий 2008 року в сумі 1990 грн. 86 коп. і проведення перерахунку наступних після позбавлення премії виплат премії за лютий 2008 року, що серед іншого було предметом розгляду адміністративної справи № 2-а-2718/2008.

Позовні вимоги в цій адміністративній справі ОСОБА_1 обґрунтовує довідкою-розрахунком розміру премії працівників КРУ в Рівненській обл. за підсумками роботи за лютий 2008 року, яку ним було також надано під час розгляду справи № 2-а-2718/2008.

Таким чином, щодо позовних вимог ОСОБА_1 про виплату йому премії за лютий 2008 року в сумі 1990 грн. 86 коп. та проведення перерахунку наступних після позбавлення премії платежів є така, що набрала законної сили, постанова суду між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Будь-яких інших підстав звернення до суду з цим позовом позовна заява не містить і таких позивачем не наведено.

За таких умов суд першої інстанції убачав підстави для закриття провадження в адміністративній справі на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції підставними і такими, що відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

З огляду на п.4 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У практиці Верховного Суду, сформульованій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018р. у справі № 9901/432/18, постановах Верховного Суду від 17.10.2019р. у справі № 340/869/19, від 30.01.2020р. у справі № 2а-161/11, від 30.04.2020р. у справі № 813/4138/17, від 26.05.2020р. у справі № 805/1963/17-а, від 16.07.2020р. у справі № 182/3773/15-а, умовами застосування цієї підстави для закриття провадження є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про відмову у відкритті провадження чи закриття провадження); набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих самих підстав.

Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суд не вправі відмовити у відкритті провадження у справі.

Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Як встановлено під час судового розгляду, 08.09.2020р. позивач ОСОБА_1 звернувся до голови Державної аудиторської служби України з заявою про виплату йому через Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській обл. премії в сумі 1990 грн. 86 коп. за лютий 2008 року та щодо проведення перерахунку наступних після позбавлення премії виплат (а.с.6).

Листом № 002500-16/4973-2020 від 17.09.2020р. Державна аудиторська служба України за результатами розгляду вказаної заяви позивача повідомила про те, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.07.2008р. у справі № 2-а-2718/2008 позивачу відмовлено у задоволенні частини позовних вимог щодо видачі нового наказу про виплату незаконно позбавленої його премії за лютий 2008 року на суму 1990 грн. 86 коп. та проведенні перерахунку наступних після позбавлення премії виплат. За таких умов Державна аудиторська служба України не вбачає підстав для нарахування премії на суму 1990 грн. 86 коп. за лютий 2008 року та проведенні перерахунку наступних після позбавлення премії виплат (а.с.4-5).

Не погодившись з відмовою Державної аудиторської служби України, викладеною у вказаному листі, позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом.

Звідси, предметом розгляду у даній справі є виплата Державною аудиторською службою України позивачу премії за лютий 2008 року в сумі 1990 грн. 86 коп. та проведення перерахунку наступних після позбавлення премії платежів.

Із матеріалів справи слідує, що 14.02.2008р. Головним КРУ України прийнято наказ № 159-о, відповідно до п.1 якого оголошено догану начальнику КРУ в Рівненській обл. ОСОБА_1 за незабезпечення виконання наказу Головного КРУ України № 18 від 18.01.2006р. «Про посилення внутрішнього контролю в органах державної контрольно-ревізійної служби» та за незадовільний контроль і координацію роботи сектору правової роботи, відділу кадрів, відділу бухгалтерського обліку та звітності (а.с.36-37).

Згідно з наказом Головного КРУ України № 137 від 20.03.2008р. «Про преміювання керівників контрольно-ревізійних управлінь та їх заступників за лютий 2008 року» позивачу встановлено премію за лютий 2008 року в розмірі 0 грн. (а.с.38-43).

Вважаючи протиправним притягнення його до дисциплінарної відповідальності, оголошення догани та встановлення йому премії за лютий 2008 року у розмірі 0 грн, позивач оскаржив вказані накази в судовому порядку.

Так, позивач звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного КРУ України, у якому просив визнати незаконним і скасувати п.1 наказу Головного КРУ України № 159-о від 14.02.2008р. «Про притягнення до відповідальності», яким начальнику КРУ в Рівненській обл. ОСОБА_1 оголошено догану; визнати незаконним і скасувати в наказі Головного КРУ України № 137 від 20.03.2008р. «Про преміювання керівників контрольно-ревізійних управлінь та їх заступників за лютий 2008 року», запис: «з урахуванням наказу ГоловКРУ України від 14.02.2008 року № 159-о «Про притягнення до відповідальності» і п.17 додатку до наказу ГоловКРУ України від 20.03.2008 № 137, яким визначено розмір премії начальникам ОблКРУ за лютий 2008 року», видати новий наказ про виплату начальнику КРУ в Рівненській обл. ОСОБА_1 незаконно позбавленої його премії за лютий 2008 року сумі 1990 грн. 86 коп. і провести перерахунок наступних після позбавлення премії виплат за рахунок КРУ в Рівненській обл.; новоприйнятий наказ довести до відома заступників Голови, керівників структурних підрозділів ГоловКРУ, начальників контрольно-ревізійних управлінь в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.07.2008р. у справі № 2-а-2718/2008 позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано незаконним та скасовано п.1 наказу Головного КРУ України № 159-о від 14.02.2008р. «Про притягнення до відповідальності», в частині оголошення догани начальнику КРУ в Рівненській обл. ОСОБА_1 ; визнано незаконним і скасовано наказ Головного КРУ України № 137 від 20.03.2008р. «Про преміювання керівників контрольно-ревізійних управлінь та їх заступників за лютий 2008 року» в частині визначення начальнику КРУ в Рівненській обл. ОСОБА_1 премії за лютий 2008 року в розмірі 0 грн., винесеного з урахуванням наказу Головного КРУ України № 159-о від 14.02.2008р. «Про притягнення до відповідальності»; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.53-55).

Вказана постанова суду залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.10.2009р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.03.2013р.

Звідси, зазначене судове рішення набрало законної сили 08.10.2009р., що не заперечується сторонами.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 вже звертався до суду із позовними вимогами щодо встановлення йому премії за лютий 2008 року сумі 1990 грн. 86 коп. і проведення перерахунку наступних після позбавлення премії виплат премії за лютий 2008 року, що серед іншого було предметом розгляду адміністративної справи № 2-а-2718/2008.

Позовні вимоги в цій адміністративній справі ОСОБА_1 обґрунтовує довідкою-розрахунком розміру премії працівників КРУ в Рівненській обл. за підсумками роботи за лютий 2008 року, яку ним було також надано під час розгляду справи № 2-а-2718/2008.

Звідси, позовні вимоги ОСОБА_1 про виплату йому премії за лютий 2008 року в сумі 1990 грн. 86 коп. та проведення перерахунку наступних після позбавлення премії платежів вирішені в судовому порядку.

Часткова зміна формулювання позовних вимог не спростовує вказані висновки суду першої інстанції, оскільки за своїм змістом та метою звернення позивача до суду розглядувані позовні вимоги є ідентичними до тих, що заявлені у справі № 2-а-2718/2008.

Також незгода з рішеннями судів в справі № 2-а-2718/2008 не може слугувати достатньою підставою для повторного розгляду судом аналогічних вимог позивача.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що вже були предметом розгляду суду в іншому провадженні.

Доводи апелянта в іншій частині, які викладені в апеляційній скарзі, на правомірність прийнятої ухвали не впливають.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі.

Оцінюючи в сукупності вищезазначене, в суду першої інстанції були достатні і належні підстави для закриття провадження в адміністративній справі на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України, а тому оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам закону.

За правилами ст.139 КАС України підстав для розподілу судових витрат у цій справі немає.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстави для скасування ухвали колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 26.07.2021р. про закриття провадження в адміністративній справі № 460/9758/20 залишити без задоволення, а вказану ухвалу суду без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
В. З. Улицький
Дата складання повного тексту судового рішення: 18.08.2022р.