Справа № 300/6634/21
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2022-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

18 серпня 2022 року

м. Київ

справа №300/6634/21

адміністративне провадження № К/990/20465/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Чиркіна С.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій,

У С Т А Н О В И В:

У 2021 році ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області, у якому просила:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області щодо зарахування до спеціального стажу роботи судді ОСОБА_1 , що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання у Львівському державному університеті імені І. Франка 2 роки 5 місяців 13 днів (період навчання з 30 липня 1981 року по 26 червня 1986 року), стажу роботи на посаді консультанта по кодифікації відділу юстиції Івано-Франківського облвиконкому 1 рік 4 місяці 10 днів (період роботи з 02 вересня 1987 року по 11 січня 1989 року), а також стажу роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, зарахованого відповідно до ст. 137 Закону України «Про статус суддів» № 1402-VIII із доповненнями, внесеними Законом України від 12 липня 2018 року № 2509-VIII, зокрема робота в Івано-Франківській обласній колегії адвокатів - 4 роки 11 місяців 22 дні (період з 12 січня 1989 року по 03 січня 1994 року);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до спеціального стажу роботи судді ОСОБА_1, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання у Львівському державному університеті імені І. Франка - 2 роки 5 місяців 13 днів (період навчання з 30 липня 1981 року по 26 червня 1986 року), стаж роботи на посаді консультанта по кодифікації відділу юстиції Івано-Франківського облвиконкому - 1 рік 4 місяці 10 днів (період роботи з 02 вересня 1987 року по 11 січня 1989 року), а також стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, зарахований відповідно до статті 137 Закону України «Про статус суддів» № 1402-VIII із доповненнями, внесеними Законом України від 12 липня 2018 року № 2509-VIII, зокрема робота в Івано-Франківській обласній колегії адвокатів - 4 роки 11 місяців 22 дні (період з 12 січня 1989 року по 03 січня 1994 року);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області провести ОСОБА_1 з 02 вересня 2021 року (дня призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці) перерахунок загального відсотка для розрахунку довічного грошового утримання від суддівської винагороди відповідно до спеціального стажу з врахуванням половини строку навчання у Львівському державному університеті імені І. Франка - 2 роки 5 місяців 13 днів, стажу роботи на посаді консультанта по кодифікації відділу юстиції Івано-Франківського облвиконкому - 1 рік 4 місяці 10 днів, а також стажу роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, зарахованого відповідно до статті 137 Закону України «Про статус суддів - № 1402-VIII із доповненнями, внесеними Законом України від 12 литпня 2018 року № 2509-VIII. зокрема робота в Івано-Франківській обласній колегії адвокатів - 4 роки 11 місяців 22 дні;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок та здійснити ОСОБА_1 з 02 вересня 2021 року (дня призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці) виплату довічного грошового утримання з врахуванням половини строку навчання у Львівському державному університет і імені І. Франка 2 роки 5 місяців 13 днів, стажу роботи на посаді консультанта по кодифікації відділу юстиції Івано-Франківського облвиконкому 1 рік 4 місяці 10 днів, а також стажу роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, зарахованого відповідно до ст. 137 Закону України «Про статус суддів» № 1402-VIIІ із доповненнями, внесеними Законом України від 12 липня 2018 року № 2509-VIII, зокрема робота в Івано-Франківській обласній колегії адвокатів - 4 роки 11 місяців 22 дні.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2022 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2022 року, адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті касаційна скарга направлена до Верховного Суду 02 серпня 2022 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, Суд виходить із такого.

Спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку із обчисленням відповідачем спеціального стажу роботи судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Доведення обставин, передбачених підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України та, відповідно, право на касаційне оскарження судових рішень у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Підставами касаційного оскарження скаржник зазначає про необґрунтованість рішень першої та апеляційної інстанцій, а також вважає, що справа становить значний суспільний інтерес, оскільки відсутня єдина судова практика з розгляду справ щодо зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання за денною формою, періодів роботи у відділі юстиції та обласній колегії адвокатів.

Однак, вказане обґрунтування не дає підстави вважати, що ця справа має фундаментальне значення на формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Також колегія суддів вважає необґрунтованим посилання скаржника на те, що справа становить значний суспільний інтерес, оскільки вони носять загальний характер, який притаманний кожній аналогічній справі.

Вжите законодавцем словосполучення "значний суспільний інтерес" необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення, як от визначення і зміни конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.

Скаржником не наведено обґрунтованих доводів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет даного спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства в контексті наведених вище критеріїв.

Оцінивши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржником не доведено існування обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладені вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів зазначає, що оскарження судових рішень, розглянутих судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, має відбуватися із наведенням підстав, передбачених частиною п`ятою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у системному взаємозв`язку із частиною четвертою цієї статті.

Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 347, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій.

2. Надіслати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя С.М. Чиркін