Справа № 640/32931/21
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2022-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

12 травня 2022 року м. Київ№ 640/32931/21
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Шевченко Н. М., розглянувши в письмовому порядку заяву про закриття провадження у справі за позовом Головного управління ДПС у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Головного управління ДПС у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Ухвалою суду від 06.12.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Через канцелярію суду надійшли пояснення відповідача, за змістом яких, заявлений до стягнення податковий борг погашений, на підтвердження чого надано копію квитанції від 20.05.2021.

У подальшому представником позивача направлено заяву про відмову від позову, в якій просить закрити провадження та присудити понесені судові витрати з відповідача.

Відповідно до ч. ч. 1- 3 ст. 189 КАС України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

За висновком суду, відсутні підстави вважати, що дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси (ч. 5 ст. 189 КАС України), відтак, суд приймає відмову від позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

За приписами ч. 1 ст. 140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Досліджуючи колізію, яка виникла між наведеними нормами, Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 у справі № 200/6826/20-а зазначив що стаття 139 КАС України є загальною для вирішення питання розподілу судових витрат за наслідками розгляду справи по суті та задоволені позову.

Положення статті 140 та 142 КАС України у порівнянні із частиною 1 та частиною 2 статті 139 КАС України не конкретизують та не ставлять в залежність можливість отримання відшкодування понесених судових витрат від приналежності позивача до певного суб`єктного складу, чи то позивачем є фізична особа, юридична особа чи суб`єкт владних повноважень. Приналежність до такого складу та вид понесених витрат, не мають впливу на вирішення цього питання відповідно до наведених норм. Наведені норми мають різний предмет регулювання, правову природу виникнення та застосування.

Разом з тим, стаття 140 КАС України встановлює спеціальне та відмінне у співвідношенні з нормами статті 142 КАС України та статті 7 Закону України «Про судовий збір» правило, згідно з яким якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача. Тобто, якщо позивач відмовляється від позову з будь - яких інших причин, що є наслідком закриття провадження у справі (крім випадку задоволення його вимог відповідачем після подання позовної заяви), то в такому випадку позивачу підлягає повернення лише п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В той же час, коли відмова позивача від позову обумовлена задоволенням позовних вимог відповідачем після подання позовної заяви, тоді застосовуються правила розподілу судових витрат відповідно до статті 140 КАС України.

В контексті наведених норм, слід звернути увагу на те, що позовна заява направлена до суду в листопаді 2021 року, в той час як докази погашення податкового боргу, надані відповідачем, датовані 20.05.2021. Тобто, станом на дату звернення позивачем до суду, податковий борг був погашений, натомість, ГУ ДПС у м. Києві помилково посилається на норму ст. 140 КАС України, оскільки її застосування передбачене лише у разі виконання відповідачем заявлених вимог після подання позовної заяви.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З урахуванням викладеного, заява ГУ ДПС у м. Києві про відмову від позову підлягає задоволенню частково, шляхом закриття провадження у справі без розподілу або повернення судових витрат.

Керуючись ст. ст. 139, 140, 238, 239, 241-243, 248, 256, 293- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1. Заяву представника Головного управління ДПС у м. Києві задовольнити частково.

2. Провадження у справі за позовом Головного управління ДПС у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення коштів закрити.

3. У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко