Справа № 320/1114/22
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

19 травня 2022 року м. Київ № 320/1114/22

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Арсірій Р.О., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1

до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ)

про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити певні дії та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ), у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) щодо відкриття виконавчого провадження N 65798950;

- скасувати постанови Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) по виконавчому провадженню АСВП 50610381 від 04.06.2016 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 195460,28 грн. та витрати виконавчого провадження у розмірі 369,00 грн.;

- зобов`язати Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) зняти арешт з рахунку N НОМЕР_1 в АТ "КБ Глобус Банк", , МФО 380526;

- зупинити реалізацію арештованого майна через електронні торги житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що здійснюється приватним виконавцем Валявським О.А. в межах примусового виконання ВП N 6837350;

- зобов`язати Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) здійснити розрахунок стягнутої суми виконання АСВП50610381 з примусового виконання виконавчого листа по справі N2-491/11 від 16.05.2013 Голосіївського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Гамма-Консалтинг" заборгованості за кредитним договором 175882,20 доларів США, що становить 1402414,00 грн. (за офіційним курсом НБУ станом на 26.09.2011) та 552188,00 грн. з 2016 року;

- зобов`язати Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) привести данні Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у відповідність, а саме зазначити чинного власника 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 та виправити помилку;

- зобов`язати Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) зняти арешт з квартири АДРЕСА_3 .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 матеріали адміністративної справи № 320/1114/22 передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Супровідним листом Київського окружного адміністративного суду від 09.02.2022 направлено адміністративну справу до Окружного адміністративного суду міста Києва.

11.05.2022 вказана справа надійшла до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2022 справу №320/1114/22 передано на розгляд судді Арсірію P.O.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду.

Частиною 2 ст. 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КАС України, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, бездіяльності державної виконавчої служби, передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушені їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України "Про виконавче провадження", крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Як вбачається з позовної заяви, позивач, окрім іншого, оскаржує постанови про відкриття виконавчого провадження та всі інші постанови прийняті в межах виконавчого провадження АСВП 50610381 з примусового виконання виконавчого листа по справі "2-491/11 від 16.05.2013 Голосіївського районного суду м. Києва.

Отже, відповідно до частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця, прийняті, вчинені в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа можуть бути оскаржені ним до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно зі статтею 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Таким чином, законом установлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби до суду, який ухвалив відповідне рішення, як це передбачено для виконання судових рішень, у такому випадку виключається юрисдикція адміністративних судів у такій категорії справ.

Аналогічна правова позиція щодо юрисдикції відповідних спорів висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі N 213/2012/16.

Натомість, згідно з частиною другою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, Законом України "Про виконавче провадження" встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у даному випадку постанови відповідного органу державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору, згідно з яким відповідні спори належать до юрисдикції адміністративних судів і мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, було видано виконавчий документ, що знаходився на примусовому виконанні у державного виконавця.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі N 821/872/17.

Тобто, до адміністративного суду сторонами можуть бути оскарженні, зокрема постанова про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження та постанова про стягнення виконавчого збору.

Відтак, позивачем в межах даного позовну заявлено позовні вимоги, які належать розглядати за правилами різного судочинства, зокрема, позовні вимоги щодо постанови про відкриття виконавчого провадження N 65798950 можуть бути оскаржені до суду, який видав виконавчий документ, тобто до Голосіївського районного суду м. Києва.

Таким чином, згідно позовних матеріалів у позовній заяві об`єднано різні позовні вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства.

Згідно з частиною шостою статті 21 та частиною четвертою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про зловживання позивачем процесуальними правами, визначеними Кодексом адміністративного судочинства України, які виявилися в необґрунтованому та штучному об`єднанні позовних вимог з метою зміни підсудності справи, а також об`єднанні в одній позовні заяві вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства.

Суд також звертає увагу позивача на положення пункту 4 частини другої статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Отже, враховуючи, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог і відсутні підстави для застосування положень ст. 172 КАС України, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви на підставі п. 6 ч. 4 ст. 169 цього Кодексу.

На підставі вищенаведеного, керуючись пунктом 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву повернути позивачу.

2. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом, та з дотриманням вимог процесуального законодавства, наведених в ухвалі суду.

3. Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами, надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Р.О. Арсірій