Справа № 600/1913/22-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2022-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2022 року м. Чернівці Справа № 600/1913/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області від 11 лютого 2022 року №12 щодо відмови в переведенні з 08 лютого 2022 року ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до пункту 10 Прикінцевих положень Закону України Про державну службу №889-VIII, з урахуванням довідок про заробітну плату №35 від 05 січня 2022 року та №341 від 08 лютого 2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області перевести з 08 лютого 2022 року ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до пункту 10 Прикінцевих положень Закону України Про державну службу №889-VIII, з урахуванням довідок про заробітну плату №35 від 05 січня 2022 року та №341 від 08 лютого 2022 року.

Позов обґрунтовано тим, що його стаж роботи на державній службі становить 24 роки 7 місяців 29 днів, що дає йому право на призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу, оскільки на час звернення із заявою про переведення на пенсію за віком у відповідності до Закону України Про державну службу у позивача наявний необхідний вік, стаж державної служби та страховий стаж, що підтверджується записами трудової книжки, то відповідачі протиправно відмовляють у переведенні позивача на пенсію державного службовця.

Ухвалою суду від 19 травня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву; витребувано докази.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, заперечуючи проти позовних вимог, подали до суду відзиви на позовну заяву, в яких вказано про те, що оскільки станом на момент набрання чинності Законом України Про державну службу від 10 грудня 2015 року №889-VIII позивач не обіймав посади державного службовця, а також у нього відсутній стаж 20 років на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, у нього відсутнє право на призначення пенсії державного службовця на підставі Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-XII.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому вказано, що у відповідності до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом №899-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №899-VIII. Приписами вказаного пункту визначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, встановлених на той час законодавством. Отже, на думку позивача, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283. Зазначав, що Порядок №283 і чинний наразі Порядок №229 передбачає, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до наявного у справі посвідчення позивач має статус громадянина, який потерпів (потерпіла) від Чорнобильської катастрофи (Категорія 1).

Із змісту трудової книжки позивача НОМЕР_1 вбачається, що у період з 03 вересня 1991 року по 19 липня 1994 року позивач був обраний та працював на посаді голови виконавчого комітету Шарківської сільської ради народних депутатів, з 19 липня 1994 року по 04 грудня 2020 року обирався та працював головою Шарківської сільської ради.

08 лютого 2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області області із заявою про переведення на інший вид пенсії - на пенсію за віком державного службовця відповідно до Закону України Про державну службу.

До заяви були додані довідки про заробітну плату №35 від 05 січня 2022 року та №341 від 08 лютого 2022 року.

Рішенням від 11 лютого 2022 року №12 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області відмовило ОСОБА_1 у переведенні на пенсію державного службовця відповідно до Закону України Про державну службу.

Вказане рішення обґрунтоване відсутністю необхідного стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Зазначено, що робота на посаді голови сільської ради в період з 19 квітня 2002 року по 04 лютого 2020 року не зараховується до стажу, що дає право на пенсію державного службовця, оскільки після набуття чинності Законом України Про службу в органах місцевого самоврядування (04 липня 2001 року) посади в органах місцевого самоврядування віднесені до відповідних категорій посад органів місцевого самоврядування.

За таких обставин позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою та другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 статті 37 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723-ХІІ ) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

При цьому зазначений вік визначається статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто до 1 травня 2016 (дата набрання чинності Законом України Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ) ( далі Закон № 889-VІІІ ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 1 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статті 25 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статті 37 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частини 1 статті 37 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень України Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у зразковому рішенні Верховного Суду від 4 квітня 2018 року у справі № 822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 676/4235/17.

Статтею 46 Закону № 889-VІІІ визначені особливості стажу державної служби, зокрема у пункті 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України Про службу в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Закону № 889-VІІІ обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283 ( далі Порядок № 283).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування.

Отже, спірний період роботи з 19 квітня 2002 року по 04 лютого 2020 року на обраній посаді голови Шарківської сільської ради зараховується до стажу державної служби.

Вказане узгоджується із правовою позицією, що була висловлена Верховним Cудом у постановах від 26 червня 2018 року у справі № 735/939/17, від 19 березня 2019 року № 466/5138/17 в подібних правовідносинах.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки на час звернення до органу Пенсійного фонду України із заявою про переведення на пенсію держаного службовця позивач досяг 65-річного віку та мав стаж державної служби понад 20 років (враховуючи період з 19 квітня 2002 року по 04 лютого 2020 року на обраній посаді голови Шарківської сільської ради), то він набув право на призначення пенсії відповідно до положень Закону України Про державну службу.

Тому протиправною є відмова відповідача у переведенні ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до Закону України Про державну службу.

Отже, підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області від 11 лютого 2022 року №12 щодо відмови в переведенні з 08 лютого 2022 року ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до пункту 10 Прикінцевих положень Закону України Про державну службу №889-VIII, з урахуванням довідок про заробітну плату №35 від 05 січня 2022 року та №341 від 08 лютого 2022 року.

Як наслідок, підлягають задоволенню і похідні від указаних позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області перевести з 08 лютого 2022 року ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до пункту 10 Прикінцевих положень Закону України Про державну службу №889-VIII, з урахуванням довідок про заробітну плату №35 від 05 січня 2022 року та №341 від 08 лютого 2022 року.

Вказане вище є належним способом захисту порушених пенсійних прав позивача у спірних відносинах.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено наявність підстав для задоволення заявлених вимог. Натомість доводи відповідачів не свідчать про законність оскаржуваного рішення. Їх позиція суперечить висновкам Верховного Суду щодо застосування норм матеріального справа у цих відносинах.

Керуючись статтями 9, 72, 73, 74-76, 77, 90, 241 - 246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області від 11 лютого 2022 року №12 щодо відмови в переведенні з 08 лютого 2022 року ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до пункту 10 Прикінцевих положень Закону України Про державну службу №889-VIII, з урахуванням довідок про заробітну плату №35 від 05 січня 2022 року та №341 від 08 лютого 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області перевести з 08 лютого 2022 року ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до пункту 10 Прикінцевих положень Закону України Про державну службу №889-VIII, з урахуванням довідок про заробітну плату №35 від 05 січня 2022 року та №341 від 08 лютого 2022 року.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 19 серпня 2022 року.

Повне найменування учасників процесу: позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ); відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (м. Чернівці, Площа Центральна, 3, ); відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка, А., 10, м. Фастів, Київська область, ).

Суддя О.П. Лелюк