Справа № 160/21443/21
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 серпня 2022 року м. Дніпросправа № 160/21443/21

головуючий суддя І інстанції Турлакова Н.В

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2022 року в адміністративній справі №160/21443/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати протиправними та дискримінаційними:

- рішення відповідача №Р-135 від 06.01.2017 року в тій частини, в якій стосується вимог позивачки на отримання пенсії за період з 07.10.2009 по 27.12.2016 рік;

- дії відповідача, в частини відмови у виплаті позивачці пенсії з 07.10.2009 по 27.12.2016 рік;

- бездіяльність відповідача, щодо не виплати недоотриманої пенсії позивачки за період з 07.10.2009 по 27.12.2016 рік;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вчинити певні дії - виплатити недоотриману пенсію ОСОБА_1 за період 07.10.2009 по 27.12.2016 року, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій, бездіяльності, рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було повернуто позивачу.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначила, що адміністративний позов був поданий її представником, повноваження якого підтверджуються ордером на надання правової допомоги, який був долучений до адміністративного позову, а строк звернення до суду в даному випадку застосуванню не підлягає.

Відзив від відповідача на адресу суду не надходив.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконані вимоги ухвали суду у встановлений строк, а саме позовна заява підписана особою, повноваження якої на її підписання відсутні та позов подано з пропуском строку і поважні підстави для його поновлення відсутні.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 КАС України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з ч. 4 ст. 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

За приписами частин першої та другої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. Крім того, адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (стаття 400-1 Кримінального кодексу України).

Відтак, ордер, який видано, є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером чинна редакція КАС України не вимагає.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 25.09.2020 року по справі № 263/18419/19 та від 20.11.2020 року по справі № 1.380.2019.002167, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для прийняття судом першої інстанції спірної ухвали про повернення адміністративного позову були висновки останнього стосовно невиконання позивачем вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 року про залишення адміністративного позову без руху.

В наведеній ухвалі, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачу слід надати до суду:

- обґрунтовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати поважні підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду та надати належні письмові докази в обґрунтування такої заяви;

- надати докази на підтвердження повноважень особи, якою було підписано позовну заяву (у т.ч. оригінал апостилю від 10.11.2016 року);

- надати до суду належної якості договір про надання правової допомоги б/н від 10.11.2016р., ордер на надання правничої допомоги серії АА №1013868, копію паспорта позивача.

На виконання вимог наведеної ухвали, адвокатом Вадимом Меламедом було подано до суду першої інстанції, зокрема скріплений електронним підписом ордер на надання правової допомоги від 25.05.2020 року.

Згідно із положеннями п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Так, з матеріалів справи вбачається, що адміністративний позов від імені ОСОБА_1 по даній справі був поданий ОСОБА_2 через підсистему «Електроний суд», підписаний та скріплений електронним підписом останнього.

На підтвердження повноважень представництва Ройзман А.Л., ОСОБА_2 до адміністративного позову був долучений та скріплений електроним підписом ордер на надання правової допомоги від 25.05.2020 року, відповідно до якого, ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги від 17.12.2019 року уповноважує адвоката Меламеда Вадима Борисовича представляти її інтереси у Дніпропетровському окружному адміністративному суді. В наведеному ордері також зазначено, що права адвоката договором про надання правової договори не обмежуються.

Отже, з огляду на вказані правові норми та встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що в межах даної справи, повноваження Меламеда Вадима Борисовича представляти інтереси ОСОБА_1 у Дніпропетровському окружному адміністративному суді, підтверджується належним документом, а саме ордером на надання правової допомоги, а тому відсутні підстави вважати, що адвокат Меламед Вадим Борисович, звернувшись до суду з адміністративним позовом інтересах ОСОБА_1 , не мав права подавати і підписувати адміністративний позов.

Що стосується висновків суду першої інстанції відносно пропуску позивачем строку звернення до суду, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спірних правовідносин виступає правомірність зобов`язання відповідача виплатити недоотриману пенсію ОСОБА_1 за період 07.10.2009 по 27.12.2016 року, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, з огляду на рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що нарахування пенсії в повному обсязі («правильному» розмірі) покладається на відповідний територіальний орган Пенсійного фонду, непроведення відповідачем поновлення виплати пенсії позивачці після 07 жовтня 2009 року свідчить про те, що його бездіяльність призвела до триваючого порушення права позивачки на отримання пенсійних виплат, яке було відновлено на підставі зазначеного Рішення Конституційного Суду України.

Отже, за таких обставин обмеження права пенсіонера на отримання належної йому пенсії певними строками є неприпустимим. Відновлення виплати пенсії має проводитися з дати ухвалення Рішення Конституційним Судом України від 07 жовтня 2009 року у справі № 25-рп/2009 без обмеження її виплати жодними строками.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 20.05.2020 року по справі № 815/1226/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення адміністративного позову є такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, в тому числі неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 320 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2022 року в адміністративній справі №160/21443/21 скасувати.

Матеріали справи №160/21443/21 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, на підставі ч. 2 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко