Справа № 520/2515/22
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2022-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

18 серпня 2022 року № 520/2515/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- зобов`язати Шевченківське об`єднання Управління Пенсійного Фонду України в м.Харкові зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу період роботи з 01.01.1980 по 16.12.1983 року художником в Зеленчукській центральній районній бібліотеці, з 13.11.1992 по 10.12.1993 року на посаді швачки в Фірмі «Еліна» ЛТД ТОВ, з 18.12.1993 по 05.03.1996 року на посаді швачки в Фірмі «Оріон», необхідний для призначення пенсії за віком.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідачем протиправно не було враховано до її страхового стажу періоди роботи з 01.01.1980 по 16.12.1983 року художником в Зеленчукській центральній районній бібліотеці, з 13.11.1992 по 10.12.1993 року на посаді швачки в Фірмі «Еліна» ЛТД ТОВ, з 18.12.1993 по 05.03.1996 року на посаді швачки в Фірмі «Оріон», чим порушено її права та, як наслідок, протиправно не призначено пенсію. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 14.02.2022 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Ухвалою суду від 14.02.2022 року замінено відповідача Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м. Свободи, б. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ - 14099344).

Ухвалу суду від 14.02.2022 року було направлено на адресу відповідача у відповідності до норм діючого законодавства та отримано останнім 10.06.2022 року. Проте відповідач правом подання до суду відзиву на позов, заяви про визнання позову або заяви про продовження строку на подання відзиву на позов до суду не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відтак, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачем у позовній заяві вказано, що свою трудову діяльність позивач розпочала з жовтня 1979 року, а на даний час на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує, станом на час звернення до суду не працює.

Також, позивачем вказано, що коли їй виповнилось 59 років, то відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вона звернулась 28.08.2019 року до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Харкові для призначення пенсії за віком.

За результатами вказаного звернення позивачем було отримано довідку №93 від 16.09.2019 року про наявний страховий стаж, з якої вбачається, що до страхового стажу позивача для призначення пенсії за віком недостатньо, оскільки він становить 22 роки, а необхідним є 26 років.

У позовній заяві позивачем вказано, що після огляду її трудової книжки посадовою особою відповідача було запропоновано надати документи в підтвердження праці в приватних фірмах «Оріон» та «Еліна» (записи в трудові книжці за порядковими №№19-22), оскільки є виправлення в даті та в наказі про звільнення її праці на посаді швачки в фірмі «Еліна» ЛТД ТОВ та в даті звільнення з посади швачки в фірмі «Оріон».

Після отримання з Головного управління статистики у Харківській області довідки, що зазначені приватні фірми ліквідовані, позивач повторно звернулась до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова з одночасним поданням отриманих довідок.

За результатами розгляду зазначеного звернення позивач вдруге отримала довідку №14 від 22.01.2020 року про наявний страховий стаж, згідно якої її страхового стажу для призначення пенсії за віком недостатньо, оскільки отримані довідки не підтверджують її працю в цих приватних фірмах.

Матеріали справи містять довідку №06-15/78 від 27.07.2021 року Харківського народного архіву було повідомлено, що документи з особового складу вказаних фірм на зберігання до архіву не надходили; місцезнаходження їх невідомо.

Під час розгляду справи встановлено, що позивач звернулась з письмовою заявою щодо пенсійного забезпечення до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області і отримала письмову відповідь без дати та номеру, що підтвердити трудовий стаж в цих фірмах можуть свідки, яких повинно бути не менше двох осіб.

У позовній заяві позивачем вказано, що у вказаних Приватних фірмах «Оріон» та «Еліна» позивач працювала лише вдвох з ОСОБА_2 , робота якої у вказаних фірмах підтверджується наданою до суду копією трудової книжки.

Під час розгляду справи встановлено, що 10.09.2021 позивачу виповнилось 61 рік, у зв`язку з чим позивач 01.12.2021 року повторно звернулась до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про призначенні пенсії за віком з тим, щоб отримати письмове офіційне рішення за результатами розгляду всіх документів, доданих до заяви.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03.12.2021 року №20 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком. При цьому, вказано, що пенсійний вік, визначений ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 59 років; вік заявника 61 рік 2 місяці; необхідний страховий стаж визначений ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 26 років; страховий стаж особи становить 19 років 8 місяців 18 днів. Також, зазначено, що результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди: з 01.01.1980 року по 16.12.1983 року, оскільки наявне необумовлене виправлення в даті зарахування та відсутній підпис відповідальної особи; з 13.11.1992 року по 10.12.1993 року на посаді швачки в Фірмі «Еліна» ЛТД ТОВ, оскільки наявне необумовлене виправлення в даті та в наказі про звільнення; з 18.12.1993 року по 05.03.1996 року на посаді швачки в Фірмі «Орист», оскільки наявне необумовлене виправлення в даті звільнення. Також, вказано, що дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 11.09.2023 року.

Позивач, вважаючи, що відповідач протиправно не врахував до страхового стажу вказані періоди роботи і зазначений висновок є безпідставним, передчасним та без належного обґрунтування, звернулась до суду із даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Надаючи оцінку обґрунтованості заявлених позивачем позовних вимог, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що у положеннях ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії мають чоловіки, після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 28 років.

При цьому, суд зазначає що положеннями ст.62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В той же час, відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як передбачено п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Суд зазначає, що відповідно до п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Судовим розглядом справи встановлено, що позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із відповідною заявою з метою визначення права на призначення пенсії за віком.

Під час розгляду справи зі змісту наявної в матеріалах справи копії трудової книжки на ім`я позивача встановлено, що позивач

- з 01.01.1980 року по 16.12.1983 року працювала на посаді художника в Зеленчукської центральної районної бібліотеки;

- з 13.11.1992 року по 10.12.1993 року працювала на посаді швачки в Фірмі «Еліна» ЛТД ТОВ,

- з 18.12.1993 року по 05.03.1996 року на посаді швачки в Фірмі «Орист».

Судом зі змісту спірного у даній справі рішення встановлено, що в якості єдиної підстави для неврахування відповідачем періоду роботи позивача з 01.01.1980 року по 16.12.1983 року вказано на порушення внесення запису про період роботи в частині наявності необумовленого виправлення в даті зарахування та відсутності підпису відповідальної особи.

Також, в якості єдиної підстави для неврахування відповідачем періоду роботи позивача з 13.11.1992 року по 10.12.1993 року вказано на порушення внесення запису про період роботи в частині наявності необумовленого виправлення в даті та в наказі про звільнення.

Водночас, в якості єдиної підстави для неврахування відповідачем періоду роботи позивача з 18.12.1993 року по 05.03.1996 року вказано на порушення внесення запису про період роботи в частині наявності необумовленого виправлення в даті звільнення.

Зі змісту позовної заяви судом встановлено доводи позивача стосовно того, що виправлення вказані у трудовій книжці слід пояснювати лише людським фактором, неграмотністю та безвідповідальним ставленням інспектора відділу кадрів до своїх до своїх обов`язків та не може ставитись у вину позивачу.

Надаючи оцінку зазначеним доводам, суд зазначає, що основним документом, що підтверджує стаж особи є трудова книжка.

Трудова книжка позивача в частині, що стосується спірних записів, не містить жодних виправлень або підчищень, які б могли свідчити про підроблення записів, доказів протилежного до суду не надано.

Також, суд зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

З огляду на зазначене слід дійти висновку, що власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Верхового Суду, викладеними у постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17.

Суд зазначає, що під час розгляду справи не надано доказів того, що вказані записи в трудовій книжці позивача є сфальсифікованими або мають підробний характер, а отже у суду відсутні підстави для не врахування документу, яким підтверджується стаж роботи, а саме періоди роботи з 01.01.1980 року по 16.12.1983 року, з 13.11.1992 року по 10.12.1993 року та з 18.12.1993 року по 05.03.1996 року.

Зі змісту позовної заяви вбачаються доводи позивача стосовно того, що неврахування зазначеного періоду роботи позивача до страхового стажу порушує його права на призначення пенсії за віком.

Обмеження врахування трудового стажу при призначенні пенсії, порушує по суті право власності позивача на пенсійні виплати, які ним зароблені протягом здійснення трудової діяльності.

Зокрема, не врахування в повному обсязі трудового стажу при обрахуванні пенсії, порушує правила статті 1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції, якою передбачено захист власності.

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини та помилковість висновків відповідача щодо відсутності підстав для зарахування періодів роботи ОСОБА_1 до страхового стажу, суд приходить до висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог згідно із приписами ч.2 ст. 9 КАС України та визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03.12.2021 року №20 про відмову у призначенні пенсії.

При цьому, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог позивача та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу період роботи з 01.01.1980 року по 16.12.1983 року художником в Зеленчукській центральній районній бібліотеці, з 13.11.1992 року по 10.12.1993 року на посаді швачки в Фірмі «Еліна» ЛТД ТОВ, з 18.12.1993 року по 05.03.1996 року на посаді швачки в Фірмі «Оріон», необхідний для призначення пенсії за віком.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 78, 139, 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03.12.2021 року №20 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу період роботи з 01.01.1980 року по 16.12.1983 року художником в Зеленчукській центральній районній бібліотеці, з 13.11.1992 року по 10.12.1993 року на посаді швачки в Фірмі «Еліна» ЛТД ТОВ, з 18.12.1993 року по 05.03.1996 року на посаді швачки в Фірмі «Оріон», необхідний для призначення пенсії за віком.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ - 14099344).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.