Справа № 240/20157/21
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2022-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/20157/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Капинос О.В.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

18 серпня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області щодо нарахування та виплату індексації пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» за №1282-ХІІ від 03.07.1991 року (із змінами та доповненнями) та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» №1078 від 17.07.2003 року (з відповідними змінами та доповненнями) із застосуванням індексу споживчих цін наростаючим підсумком із врахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, при базовому місяці лютий 2014 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, починаючи з 01.03.2014, здійснити нарахування та виплату індексації пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» за №1282-ХІІ від 03.07.1991 року (із змінами та доповненнями) та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» №1078 від 17.07.2003 року (з відповідними змінами та доповненнями) із застосуванням індексу споживчих цін наростаючим підсумком із врахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, при базовому місяці лютий 2014 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно з 01.03.2014 не нараховував та не виплачував індексацію пенсії із застосуванням індексу споживчих цін наростаючим підсумком із врахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, при базовому місяці лютий 2014 року.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та з 05.02.2014 отримує пенсію по інвалідності за нормами Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723. Зазначені обставини позивачем не заперечуються.

16.03.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести індексацію призначеної з 01.03.2014 пенсії за весь період.

Листом від 13.04.2021 відповідачем позивачу повідомлено, що у 2014 році пенсія не індексувалась, оскільки позивач був працюючим пенсіонером. У 2016-2017 роках індекс інфляції не перевищив 103%, індексація пенсії не проводилась. При цьому, відповідно до п.13 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо пенсію призначено відповідно до Закону України "Про державну службу", її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсії не переглядається та пенсія не індексується.

Позивач вважає протиправною відмову у виплаті індексації пенсії з 01.03.2014, тому звернувся до суду.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Предметом спору у даній справі є наявність права у позивача на нарахування та виплату індексації пенсії з 01.03.2021.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058).

Відповідно до ч.1 ст.58 Закону №1058-IV Пенсійний фонд України є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно ч.2 ст.42 Закону 1058 для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Відповідно до статті 1 Закону України від 03.07.1991 №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (Закон №1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з абзацами 1, 2 статті 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Відповідно ст.2 Закону №1282 індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Сторонами не заперечується, що позивач перебуває на обліку у відповідача та з 05.02.2014 отримує пенсію за нормами Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723.

Згідно п.2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889 Закон України №3723, окрім ст.37 втратив чинність, в тому числі втратила чинність ст.37-1 Закону №3723, якою визначались підстави для перерахунку пенсій державним службовцям.

Статтею 90 Закону №889 передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п.13 Прикінцевих положень Закону №1058-IV (у редакції яка діяла станом на 01.03.2021 року) у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України "Про державну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність", її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсії, встановлений до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", не переглядається та пенсія не індексується.

Позовні вимоги за період із 01.03.2014 по 28.02.2021 року ухвалою суду від 28.04.2022 року залишено без розгляду, тому суд оцінки їм не надає.

Зазначена редакція п.13 Прикінцевих положень Закону №1058-IV діяла до 01.03.2022 року, з даної дати внесено зміни Законом України № 2040-ІХ від 15.02.2022 року.

Позивач 16.03.2021 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести індексацію призначеної з 01.03.2014 пенсії за весь період.

Листом від 13.04.2021 відповідачем позивачу повідомлено у задоволенні даної заяви.

Позивачем оскаржується до суду саме дана відмова відповідача.

Із зазначеного слідує, що відмова відповідача провести індексацію призначеної позивачу пенсії стосувалася періоду до 13.04.2021 року.

Та саме у цей період із 01.03.2021 року до 13.04.2021 року діяла редакція п.13 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, відповідно до якої у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України "Про державну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність", її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсії, встановлений до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", не переглядається та пенсія не індексується.

Таким чином, у спірних правовідносинах з 01.03.2021 до 13.04.2021 року відсутні підстави для проведення індексації пенсії позивача.

Будь-якої іншої редакції п.13 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, яка б дозволяла проводити таку індексацію, на той період не існувало, а тому відмова відповідача від 13.04.2021 року відповідає діючому на той момент законодавству.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.