Справа № 496/3303/22
Суддя: Горяєв І. М.
Дата ухвалення: 2022-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/3303/22
Провадження № 2-а/496/33/22
У Х В А Л А

18 серпня 2022 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Горяєв І.М., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Мазур Євгена Олександровича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовано не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовано не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5670523 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Дослідивши адміністративний позов та додані до нього документи, судом встановлено, що позов не відповідає вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КАС України, учасниками справи є сторони, треті особи.

Також, ч.ч. 1, 4 ст. 46 КАС України зазначено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Статтею 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (частини перша, друга, третя і п`ята статті 122КУпАП) (ч.1). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ч. 2).

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, інспектори патрульної поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені Національної поліції. Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Саме така правова позиція закріплена в постанові постанови ВСУ/КАС від 17 вересня 2020 року №742/2298/17.

З огляду на викладене, судом роз`яснюється право позивача про можливість вірного визначення відповідача, з урахуванням останньої практики Верховного Суд, викладеної в постанові від ВСУ/КАС від 17 вересня 2020 року №742/2298/17.

Що стосується сплати судового збору, позивач посилається на ч.4 ст.288 КУпАП, однак з вказаного приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до положень статей 3, 5 Закону України «Про судовий збір» особи, які оскаржують постанову у справі про адміністративне правопорушення, не віднесені до кола суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом спору не належать до таких, за які судовий збір не справляється.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року в справі № 543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень ст. ст. 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати ст. 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Розмір судового збору за подання позовної заяви складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, який передбачав, що судовий збір при оскарженні постанов про адміністративне правопорушення сплаті не підлягає, та зазначила, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Тобто посилання позивача у позові на ст.288 КУпАП щодо звільнення його від сплати судового збору є не чинними, тому позивачу необхідно сплати судовий збір за подання адміністративного позову не майнового характеру.

Таким чином, позивачем за подання до суду позовної заяви про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення має бути сплачено судовий збір.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2481,00 грн.

Тому, позивачу необхідно здійснити оплату судового збору за подання до суду позовної заяви про скасування постанови, у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір», тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 496,20 грн. за вимогу немайнового характеру та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Оригінал квитанції про оплату судового збору необхідно надати до суду.

Окрім того, позивачем в позовній заяві вказана адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Згідно ч.1 ст. 25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

На підставі ст. 26 КАС України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Вказаними нормами не передбачено звернення до суду за місцем вчинення правопорушення.

Тобто, для визначення підсудності, позивачу необхідно обґрунтувати підстави звернення з вказаним позовом до Біляївського районного суду Одеської області та надати до суду підтверджуючі дані з вказаного приводу.

З врахуванням вищевикладеного відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Позовна заява відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків, а саме: надання виправленої позовної заяви.

Отже, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачеві час для усунення виявлених недоліків.

Керуючись Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 160, 161, 169 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Мазур Євгена Олександровича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовано не в автоматичному режимі - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк позовна заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення, у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 294 КАС України, в частині визначення розміру судового збору до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя І.М. Горяєв