Справа № 580/3096/22
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2022-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року справа № 580/3096/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А. В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

19.07.2022 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України (далі відповідач 1) в Черкаській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі відповідач 2), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №59 від 14.07.2022 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити позивачу пенсію на пільгових умовах за Списком №2 з моменту набуття права на таку пенсію на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що звернулася до відповідача 1 із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2. Відповідач 2 рішенням №59 від 14.07.2022 відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах з підстав недосягнення пенсійного віку 50 років. Позивач вважає вказану відмову протиправною з тих підстав, що норми законодавства, якими був встановлений 55-річний вік для права на отримання пільгової пенсії, були визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020. З огляду на зазначене позивач вважає, що має право після досягнення 50 років на призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідач 1 проти позову заперечив. У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 10.08.2022, вказав, що при розгляді документів, поданих позивачем для призначення пенсії, встановлено, що позивач на момент звернення до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах досягла віку 49 років 11 місяців 6 днів, що є меншим, ніж передбачено частиною 2 статті 114 Закону № 1058-IV. У зв`язку з чим відповідач 2 прийняв рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки позивач не досягла віку відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV. Вказує, що з 23.01.2020 в Україні існують два закони, які одночасно регламентують правила призначення пенсій на пільгових умовах, а саме: стаття 13 Закону № 1788-ХІІ в редакції згідно із Рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 та стаття 114 Закону № 1058- IV від 09.07.2003 в редакції Закону № 2148-VІІІ від 03.10.2017. Положення зазначених законів містять розбіжність у величині показника вікового цензу. Однак, на даний час, до статті 114 Закону № 1058-IV не внесені зміни, даний Закон є чинним та не визнаний таким, шо не відповідає Конституції України, а враховуючи основні правила розв`язання колізій між діючими актами права, які є рівними за своєю юридичною силою, застосовується пізніше прийнятий акт. Отже, в даному випадку застосовується Закон № 1058-IV від 09.07.2003. З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, дослідивши подані письмові докази, суд встановив таке.

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 147-ВК від 15.06.2022, № 148-ВК від 15.06.2022, виписок з наказів приватного акціонерного товариства «Азот» про результати атестації робочих місць № 400-К від 31.05.1995, № 460-К від 01.06.2000, № 257/П-77 від 01.06.2004, № 148/П-34 від 28.02.2007, № 420/Пр-13 від 06.09.2011, та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №59 від 14.07.2022 позивач має 29 років 1 місяць 12 днів страхового стажу, з яких стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць - 19 років 04 місяці 9 днів, в тому числі за списком №2 - 16 років 11 днів та за списком №1 - 3 роки 3 місяці 28 днів.

06.07.2022 позивач звернулася до відповідача 1 із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, як працівниця, зайнята повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком №2.

Відповідно до Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України, затверджених постановою правління Пенсійного фонду України № 25-1 від 16.12.2020, за принципом екстериторіальності виконавцем визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (відповідач 2).

За результатом розгляду заяви позивача від 06.07.2022 відповідач 2 прийняв рішення №59 від 14.07.2022, яким відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах з тих підстав, що за наданими документами та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV відсутнє у зв`язку з недостатністю пенсійного віку. Водночас відповідач вказав, що страховий стаж позивача становить 29 років 1 місяць 12 днів, з яких стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць - 19 років 04 місяці 9 днів, в тому числі за списком №2 - 16 років 11 днів та за списком №1 - 3 роки 3 місяці 28 днів.

Вважаючи відмову у призначенні пенсії протиправною, позивач звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-ХІІ) в редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ (далі Закон №213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII.

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону №1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

При цьому, 3 жовтня 2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон №2148-VIII, що доповнив Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.08.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV) розділом XIV1, який містить пункт 2 частини 2 статті 114 такого змісту: «На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.».

Водночас, на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 Закон №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду України).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд дійшов висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у справі №580/360/3611/20.

Враховуючи зазначене вище, твердження відповідача 1 про те, що у спірних правовідносинах підлягають застосуванню положення Закону № 1058-IV від 09.07.2003, як пізніше прийнятого акта, суд вбачає безпідставним.

Враховуючи, що згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 147-ВК від 15.06.2022 позивач працювала на посадах, передбачених списком №2, з 05.07.1991 по 14.07.2008, всього 16 років 08 місяців 23 дні, тобто до 1 квітня 2015 її стаж роботи за списком №2 складав більше ніж 10 років, вона має право на пенсію на пільгових умовах за списком №2 після досягнення 50 років.

За вказаних обставин рішення відповідача 2 №59 від 14.07.2022 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком за Списком №2 є протиправним і підлягає скасуванню, тому позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах (Список №2) з моменту набуття права на таку пенсію у відповідності до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суд зазначає, що страховий стаж позивача становить 29 років 1 місяць 12 днів, з них пільгового стажу роботи за списком №2 16 років 11 днів, в тому числі більше ніж 10 років до 1 квітня 2015 року, тобто наявні всі умови, необхідні для призначення пільгової пенсії, позовна вимога щодо зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах підлягає задоволенню.

Щодо строку призначення пенсії, то згідно пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже 50 років їй виповнилось 30.07.2022.

Скориставшись передбаченим пунктом 1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014), правом на звернення за призначенням пенсії за місяць до досягнення пенсійного віку, позивач звернулася із заявою про призначення пенсії 06.07.2022, тобто протягом 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку. Отже пенсія має бути призначена їй із 31 липня 2022 року.

За вказаних обставин пенсія позивачу має бути призначена з 31 липня 2022 року.

Згідно ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Тобто захисту підлягає порушене право позивача.

Водночас позовна вимога про призначення пенсії з дати набуття права на таку пенсію заявлені передчасно, оскільки предметом позову є відмова у призначенні пенсії позивача, обгрунтована відсутністю права на пенсію в частині досягнення пенсійного віку, необхідного для призначення пенсії, тому задоволенню не підлягає.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на кожну із сторін пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів необхідно стягнути судовий збір в сумі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок), який сплачений відповідно до квитанції від 18.07.2022 (розрахунок: 992,40 грн/2=496,20 грн).

Керуючись ст.5, 9, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, буд. 1, м. Суми, 49009, ) №59 від 14 липня 2022 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсії на пільгових умовах за віком на підставі пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ) прийняти рішення, яким призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць у відповідності до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, та з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, буд. 1, м. Суми, 49009, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий Алла РУДЕНКО