Справа № 640/35739/21
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

16 травня 2022 року справа №640/35739/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
доВідділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі по тексту - відповідач, Відділ примусового виконання рішень)
третя особаГоловне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту - третя особа, ГУ ПФУ в м. Києві)
провизнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 24 листопада 2021 року у виконавчому провадженні №60696522
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи про протиправність оскаржуваної постанови відповідача, оскільки в межах примусового виконання судового рішення, відповідач частково виконав рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2019 року у справі №759/2728/19 та поновив виплату пенсії лише з 01 лютого 2020 року, а не з 01 листопада 2017 року, у зв`язку із чим сума невиплаченої боржником на користь стягувача пенсії за період з 01 липня 2017 року по 01 лютого 2020 року становить 150 395, 14 грн.

Ухвалою від 08 грудня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/35739/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання; залучив ГУ ПФУ в м. Києві до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказав, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2019 року у справі №759/2728/19 виконано та поновлено позивачу пенсію з 01 листопада 2017 року, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Третя особа також не скористалась своїм правом та письмових пояснень по суті спору суду не надала.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

На виконанні Відділі примусового виконання рішень перебувало виконавче провадження ВП №60696522 з примусового виконання виконавчого листа №759/2728/18, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 23 жовтня 2019 року, яким зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком починаючи з 01 листопада 2017 року.

Як вбачається зі змісту рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2020 року у справі №640/23451/20 головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень постановою від 25 листопада 2019 року відкрив виконавче провадження №60696522 з примусового виконання виконавчого листа №759/2728/18, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 23 жовтня 2019 року.

13 серпня 2020 року головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №60696522 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 23 листопада 2020 року у справі №640/23451/20 частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 , зокрема, визнав протиправною та скасував постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень від 13 серпня 2020 року про закінчення виконавчого провадження №60696522 з примусового виконання виконавчого листа №759/2728/18, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 23 жовтня 2019 року.

На виконання зазначеного рішення, 04 лютого 2021 року головний держаний виконавець Відділу примусового виконання рішень виніс постанову про відновлення виконавчого провадження №60696522.

20 жовтня 2021 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень сформував вимогу №20386/8, у якій зобов`язав ГУ ПФУ в м. Києві у триденний строк з моменту отримання вимоги повідомити Відділ примусового виконання рішень та стягувача про повне або часткове виконання рішення суду з наданням підтверджуючих документів.

25 жовтня 2021 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень виніс постанову про накладення на ГУ ПФУ в м. Києві штрафу у розмірі 5 100, 00 грн. за невиконання рішення суду; зобов`язав боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів; попередив про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

03 листопада 2021 року ГУ ПФУ в м. Києві направило на адресу Відділу примусового виконання рішень лист №2600-0903-5/174564 у якому зазначено, що з метою виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2020 року у справі №640/23451/20 ГУ ПФУ в м. Києві в добровільному порядку здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 в порядку, встановленому цим судовим рішенням. Заборгованість, яка виникла в результаті перерахунку за період з 01 листопада 2017 року по 30 січня 2020 року в сумі 150 395, 14 грн. буде виплачена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. У зв`язку з наведеним, ГУ ПФУ в м. Києві просило закрити виконавче провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.

24 листопада 2021 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень виніс постанову про закінчення виконавчого провадження№60696522 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на зазначене, позивач звернувся до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, керується такими мотивами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За приписами частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

При цьому, у відповідності до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2019 року у справі №759/2728/19 судом встановлені обставини протиправного зупинення ГУ ПФУ в м. Києві виплати пенсії ОСОБА_1 , та, як наслідок, втручання у право останньої на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про задоволення позову та поновлення виплати пенсії позивачу з 01 листопада 2017 року.

Таким чином, в даному випадку під фактичним виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2019 року у справі №759/2728/18, окрім іншого, є саме виплата пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01 листопада 2017 року, а не нарахування суми, яка підлягає виплаті та її облік в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплата в майбутньому, після виділення державою бюджетних асигнувань на цю мету.

Наведене в сукупності дозволяє дійти висновку, що рішенням суду ГУ ПФУ в м. Києві зобов`язано не тільки нарахувати та облікувати пенсію позивача, починаючи з 01 листопада 2017 року, а й виплатити її останній на підставі рішення суду, оскільки вказаним рішенням суду ГУ ПФУ в м. Києві зобов`язано поновити виплату пенсії, тобто, здійснити нарахування та виплату пенсії за вказаний період, у зв`язку із встановленням протиправності призупинення її виплати.

При цьому, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 виплачені пенсійні виплати, починаючи з 01 листопада 2017 року.

Таким чином, позивач довів, а суд встановив відсутність обставин, що свідчать про фактичне виконання в повному обсязі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2019 року у справі №759/2728/18 згідно з виконавчим листом, виданим судом 23 жовтня 2019 року.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що рішенням суду зобов`язано боржника поновити виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з 01 листопада 2017 року, а не нарахувати її, суд дійшов висновку, що станом на день розгляду справи по суті, рішення суду залишається невиконаним боржником без поважних причин, а тому державним виконавцем передчасно закінчено виконавче провадження, та, відповідно, постанова про закінчення виконавчого провадження від 24 листопада 2021 року є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку із чим наявні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач не довів правомірності прийняття оскаржуваної постанови, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження від 24 листопада 2021 року ВП №60696522.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина шоста статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, якщо розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (03056, м. Київ, вул. Виборзька, 32; ідентифікаційний код 34691374);

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудряська, 16; ідентифікаційний код 42098368).

Суддя В.А. Кузьменко