Справа № 640/18413/21
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2022-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2022 року м. Київ №640/18413/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Костенка Д.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області (далі - ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Департамент страте-гічних розслідувань Національної поліції України, про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат Фадєєва Н.І. звернулась з позовом про визнання проти-правним та скасування рішення відповідача від 26.05.2021 №3427/119-1 про скасування посвідки на постійне проживання №900048167.

Підстави позову: - відсутність обставин, передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про імміграцію" для прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію, на підставі якого прийнято оспорюване рішення; - Указ Президента України від 21.05.2021 №203/2021 не є єдиною і самостійною підставою для прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію без фактичного отримання і перевірки доказів та відомостей згідно встановленої процедури; - відповідач не запитував у ініціатора подання додаткових доказів на підтвердження наведених у поданні підстав; - позивач не є учасником жодного кримінального провадження, йому не оголо-шувалась підозра, не передавався обвинувальний акт до суду, не існує вироків стосовно нього.

Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити в позові, пославшись на подання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України 24.05.2021 і Указ Прези-дента України від 21.05.2021 №203/2021 про застосування до позивача санкцій і обмежень.

Ухвалою від 02.09.2021 залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Ухвалою суду від 03.09.2021 відмовлено представнику позивача адвокату Фадєєвій Н.І. у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Третя особа подала письмові пояснення, в яких зазначила про правомірність оспорюва-ного рішення, прийнятого на підставі обґрунтованого подання третьої особи.

Інших заяв по суті справи та з процесуальних питань до суду не надійшло.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні правовідносини.

26 лютого 2020р. стосовно позивача прийнято рішення про надання дозволу на імміграцію в України та документовано його посвідками на постійне проживання в Україні від 14.07.2020 №900037942 і від 24.12.2020 №900048167 (обмін, у зв`язку з втратою).

Листом Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграцій-ної служби України від 25.05.2021 №8.1/1796-21 відповідачу направлено подання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 24.05.2021 №5434/55/01-2021 про скасування дозволу на імміграцію в Україну, посвідки на постійне проживання, примусове видворення та заборону в`їзду на територію України стосовно позивача.

За результатами розгляду вказаного подання відповідачем складено висновок про доціль-ність скасування рішення про надання позивачу дозволу на імміграцію і виданих на його підставі посвідок на постійне проживання в Україні, підтриманий листом Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України від 26.05.2021 №8.1/1828-21 і затверджений начальником ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області 26.05.2021.

26 травня 20021р. відповідач прийняв рішення №0068/119 про скасування позивачу дозволу на імміграцію в Україну на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 12 Закону України "Імміграцію".

Також, 26.05.2021 відповідач прийняв рішення №3427/119-1 про скасування позивачу посвідки на постійне проживання в Україні № НОМЕР_1 на підставі пп. 1 п. 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №321 (далі - Порядок №321).

Спірні правовідносини виникли у сфері імміграції в Україну іноземців та осіб без грома-дянства і стосуються правомірності рішення про скасування посвідки на постійне проживання в Україні.

Згідно з пп. 1 п. 64 Порядку №321 посвідка скасовується територіальним органом/тери-торіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі скасування дозволу на імміграцію в Україну відповідно до ст. 12 Закону України "Про імміграцію".

Враховуючи прийняття відповідачем рішення про скасування позивачу дозволу на імміграцію відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про імміграцію", то у відповідача були визначені пп. 1 п. 64 Порядку №321 підстави й для скасування посвідки на постійне проживання в Україні.

Наведені у позовній заяві доводи не свідчать про порушення відповідачем вимог пп. 1 п. 64 Порядку №321, зважаючи на таке.

Згідно з пп. 3, 4 ч. 1 ст. 12 Закону України від 07.06.2001 №2491-III "Про імміграцію" (далі - Закон №2491) дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо:

- дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні (п. 3);

- це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України (п. 4).

Згідно з п. 21 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 №1983 (далі - Порядок №1983), дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи, МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують вико-нання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.

Згідно з п. 22 Порядку №1983 у разі коли ініціатором скасування дозволу на імміграцію є інший орган, зазначений в абзаці другому пункту 21 цього Порядку, для прийняття відповід-ного рішення цим органом складається обґрунтоване подання із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених ст. 12 Закону №2491, що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Згідно з п. 23 Порядку №1983 ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також у разі необхідності запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення.

У поданні Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 24.05.2021 №5434/55/01-2021 зазначено таке: "Відповідно до Стратегії боротьби з організова-ною злочинністю, схваленої розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2021 року №1126-р, в умовах складного безпекового середовища навколо України та криміногенної ситуації всередині держави організована злочинність становить пряму загрозу для національної безпеки.

В структурі організованої злочинності найбільшу загрозу становлять особи, які перебувають у статусі підвищеного злочинного впливу, у тому числі у статусі "вора в законі", а також кримінальні авторитети - лідери організованих злочинних угруповань.

Вказані особи, перебуваючи на території України та за її межами, створюють стійкі організовані групи та злочинні організації, встановлюють корумповані зв`язки з представника-ми органів державної влади та місцевого самоврядування, судових та правоохоронних органів, на виконання завдань спеціальних служб та розвідувальних органів держави-агресора проводять розвідувально-підривну діяльність з метою дестабілізації суспільно-політичної обстановки в Україні та поширюють вплив організованої злочинності на процеси, що відбу-ваються в економічній, політичній, соціальній сферах, а також в умовах виконання покарань.

Згідно Указу Президента України від 21.05.2021 №203/2021 про введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2021 року "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" до суб`єкта підвищеного злочинного впливу, який має статус "кримінального авторитета" та учасника злочинної групи, застосовано санкції, а саме:

блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном;

обмеження торговельних операцій;

обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України;

запобігання виведенню капіталів за межі України;

зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань;

повна або часткова заборона вчинення правочинів щодо цінних паперів, емітентами яких є особи, до яких застосовано санкції згідно з цим Законом;

припинення видачі дозволів, ліцензій на ввезення в Україну з іноземної держави чи вивезення з України валютних цінностей та обмеження видачі готівки за платіжними картками, емітованими резидентами іноземної держави;

відмова в наданні та скасування віз резидентам іноземних держав, застосування інших заборон в`їзду на територію України;

інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим цим Законом (відмова в оформленні посвідки на тимчасове проживання, скасування посвідки на тимчасове проживання; відмова у наданні дозволу на імміграцію, скасування дозволу на імміграцію, скасування посвідки на постійне проживання; відмова в продовженні строку перебування в Україні; відмова у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; відмова у прийнятті заяви про набуття/прийняття до громадянства України та її задоволенні; скасування рішень про прийняття до громадянства, скасування рішень про набуття громадянства; припинення громадянства; примусове видворення за межі України).

Відповідно до наявної інформації з метою легалізації на територію України прибув уродженець Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється учасником організованої злочинної групи, яка вчиняє тяжкі та особливо тяжкі злочини.

Останній неодноразово перевірявся на причетність до скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів в рамках кримінального провадження №0001119 від 17.11.2020 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Своїми безпосередніми діями ОСОБА_1 , створює реальну загрозу національним інтересам, національні безпеці, порушує права і свободи людини та громадянина, сприяє дестабілізації суспільно-політичної обстановки в Україні та поширює вплив організованої злочинності на процеси, що відбуваються в економічній, політичній і соціальній сферах.".

Указом Президента України від 21.05.2021 №203/2021 введено в дію рішення Ради націо-нальної безпеки і оборони України від 14.05.2021 про застосування до позивача ряду санкцій і обмежень, зокрема про скасування дозволу на імміграцію, скасування посвідки на постійне проживання.

З урахуванням відповідних рішення Ради національної безпеки і оборони України та Указу Президента України суд вважає подання Департаменту стратегічних розслідувань Націо-нальної поліції України обґрунтованим і достатнім для висновку про наявність підстав для застосування п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 12 Закону №2491.

Вказане подання є предметом оскарження у справі №640/17963/21, однак доводи сторін і надані ними докази дозволяють суду об`єктивно встановити та оцінити факти (обставини) у цій справі, які є предметом розгляду.

Посилання у позовній заяві на те, що Указ Президента України не є єдиною і самостій-ною підставою для скасування дозволу на імміграцією є помилковими і відхиляються судом, оскільки згідно з п.п. 21-23 Порядку №1983 такою підставою є обґрунтоване подання ініціатора. Водночас, Указ Президента України є інформацією, якою подання обґрунтовується і яка є предметом аналізу відповідача при прийнятті рішення.

Посилання у позовній заяві на те, що відповідач не запитував в ініціатора подання додат-кові документи, не свідчать про допущення відповідачем порушень законодавства при прийня-тті оспорюваного рішення, оскільки згідно з п. 23 Порядку №1983 запитування документів та/або запрошення іммігранта для надання пояснень не є обов`язковим і може здійснюватись відповідачем у разі необхідності. У цій справі відповідач такої необхідності не виявив, що не свідчить про порушення п. 23 Порядку №1983.

Посилання у позовній заяві на те, що позивач не є учасником кримінальних проваджень і його вина у вчиненні злочинів не доведена, не виключає належність позивача до організованої злочинності і перебування у статусі підвищеного злочинного впливу, що випливає з рішення Ради національної безпеки і оборони України та Указу Президента України, тому не спростовує висновок про загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні, необхід-ність охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Посилання у позовній заяві на укладення шлюбу з громадянкою України суд не бере до уваги, оскільки дана обставина не є підставою для неприйняття оспорюваного рішення, тому не свідчить про порушення відповідачем вимог законодавства.

Інших аргументованих доводів і доказів, які б доводили порушення відповідачем вимог законодавства і прав позивача при прийнятті оспорюваного рішення, позивач не надав.

Підсумовуючи, суд дійшов висновку про доведеність відповідачем правомірності оспрю-ваного рішення, які прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом №2491, Порядків №1983 і №321, обґрунтовано, і судом не встановлено порушення інших передбачених ст. 2 КАС України критеріїв, для визнання оспорюваного рішення протиправним і його скасування.

Отже, у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.

З огляду на відмову в позові та згідно із ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір покладається на позивача і не стягується з відповідача. Інших судових витрат сторонами не заявлено, тому їх розподіл судом не проводиться.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 90, 139, 242-246, 257-262 КАС, суд

в и р і ш и в:

Відмовити громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 у задово-ленні позову повністю.

Позивач: ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби

України у м. Києві та Київській області;

02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-а; .

Третя особа: Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України;

01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10; .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Дата рішення є днем складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко