Справа № 480/2565/22
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2022-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2022 року Справа № 480/2565/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Діски А.Б., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2565/22 за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області, в якому просить:
1. Визнати протиправним та скасувати рішення Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області "Про відмову у наданні дозволу на розробку технічної документації з землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності ( ОСОБА_1 )" від 04.02.2022 № 34.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою про розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, оскільки вона вже сформована та має кадастровий номер. До заяви було додано всі необхідні документи. Проте, відповідач відмовив у задоволенні такої заяви, посилаючись на невідповідність ст. 2, 6 Закону України "Про землеустрій". Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, вважає його протиправним оскільки воно базується виключно на посиланнях на загальні норми Закону України "Про землеустрій", які регулюють принципи та завдання землеустрою та не відносяться до реалізації громадянином права на безоплатну приватизацію земельної ділянки.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та зазначає, що закон не передбачає отримання дозволу на виготовлення вказаного виду технічної документації. Законом визначено обов`язок отримання від відповідного суб`єкта владних повноважень згоди на поділ земельної ділянки. Видача уповноваженим органом "дозволу" передбачена абзацом 7 ст. 50 Закону України №858-ІV, саме, для проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, а також абз. 12 ст. 55 зазначеного Закону для технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), тобто для іншого виду документації із землеустрою.
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи із наступного.
Рішенням вісімнадцятої сесії восьмого скликання Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області від 04.02.2022 № 34, розглянувши заяву ОСОБА_1 , вирішено відмовити в наданні дозволу на поділ земельної ділянки комунальної власності із земель запасу (кадастровий номер :03:002:0317), загальною площею 2,1481 га, на дві земельні ділянки орієнтовними площами: 2,00 га та 0,1481 га, цільове призначення - землі запасу, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам, яка розташована за межами населених пунктів на території Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області в зв`язку з невідповідністю ст. ст. 2, 6 Закону України "Про землеустрій", в частині створення раціональної системи землеволодіння та землекористування.

Не погодившись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно із статтею 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За змістом статті 18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Категорії земель визначені у частині 1 статті 19 ЗК України, до яких належать, зокрема, землі сільськогосподарського призначення.

Відповідно до частини 1 статті 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Як визначено пунктом "б" частини 1 статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частинами 1 та 2 статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (пункт "в" частини 3 статті 116 ЗК України).

Пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України визначено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Водночас, порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульований положеннями статті 118 ЗК України.

Приписами частини 6 статті 118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини 7 статті 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відтак, Земельним кодексом України встановлено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні громадянину відповідного дозволу.

При цьому чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Згідно з частинами 1, 2 ст.79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Частиною 4 ст.79-1 ЗК України визначено, що земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Частиною 6 ст.79-1 ЗК України встановлено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, здійснюється на підставі відповідної технічної документації із землеустрою.

Технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування (ст.1 Закону України від 22.05.2003 №858-IV "Про землеустрій" (далі - Закон №858-IV).

Згідно з абзацом першим ст.25 Закону №858-IV, документація із землеустрою розробляється в електронній та паперовій формах у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Абзац другий зазначеної статті Закону визначає види документації із землеустрою.

Тобто проект землеустрою та проект технічної документації є різними видами документації з землеустрою.

При цьому, Верховний Суд в постанові від 23.10.2020 по справі № 802/1535/17-а зазначив, що підставою для формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, є технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Як було встановлено судом, позивач звернувся до Миколаївської сільської ради Сумського району Сумької області із заявою, в якій просив надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності площею 2,1481га кадастрового номеру :03:002:0317 та поділу на дві земельні ділянки орієнтовної площі - 2га і 0,1481га з метою отримання 2 га для ведення особистого селянського господарства (а.с. 8).

Оскаржуваним рішенням відповідач відмовив у наданні дозволу на поділ земельної ділянки комунальної власності із земель запасу в зв`язку з невідповідністю ст. ст. 2, 6 Закону України "Про землеустрій", в частині створення раціональної системи землеволодіння та землекористування.

За приписами ч. 10 ст. 118 Земельного кодексу України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

За приписами статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями комунальної власності територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України та п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" свідчить про те, що рішення щодо затвердження технічної документації для передачі земельної ділянки у власність повинно бути прийняте саме на пленарному засіданні ради.

Відповідно до пункту 3 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З копії рішення вісімнадцятої сесії восьмого скликання Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області від 04.02.2022 № 34, яким вирішено відмовити у наданні дозволу позивачу на поділ земельної ділянки комунальної власності із земель запасу в зв`язку з невідповідністю ст. ст. 2, 6 Закону України "Про землеустрій", в частині створення раціональної системи землеволодіння та землекористування вбачається, що воно не містить жодних обгрунтувань такої відмови.

Суд критично ставиться до доводів відповідача про те, що закон не передбачає отримання дозволу на виготовлення вказаного виду технічної документації, а законом визначено обов`язок отримання від відповідного суб`єкта владних повноважень згоди на поділ земельної ділянки, оскільки із заяви вбачається, що вона є зрозумілою, відповідач отримавши заяву ОСОБА_1 визначив, що позивачем подано клопотання, яке підлягає розгляду радою та прийняв рішення по суті, відмовивши позивачу у задоволенні такої заяви.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення відповідача є необгрунтованим та таким, що не відповідає вимогам ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

У спірних правовідносинах відповідач не розглянув заяви позивача у встановленому порядку. Отже, відповідачем при розгляді клопотання позивача не надана йому оцінка на предмет відповідності вимогам ст. 118 Земельного кодексу України, тому вказане клопотання підлягає розгляду повноважним органом на відповідність вимогам закону.

Враховуючи викладене, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області "Про відмову в наданні дозволу на розробку технічної документації з землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності ( ОСОБА_1 )" від 04.02.2022 № 34 та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності площею 2,1481га кадастрового номеру :03:002:0317 та поділу на дві земельні ділянки орієнтовної площі - 2 га і 0,1481 га з метою отримання 2 га для ведення особистого селянського господарства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

При цьому зобов`язання судом відповідача прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи. Суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

А прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача надати у власність земельну ділянку, без перевірки наявності чи відсутності усіх названих підстав для відмови, може бути необґрунтованим та призвести до надання у власніть земельної ділянки з порушенням закону.

За таких обставин, суд на цьому етапі позбавлений процесуальної можливості приймати рішення за умови не перевірки, не надання оцінки та не встановлення певних обставин суб`єктом владних повноважень з цього питання, а тому позовні вимоги про зобов`язання надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності та поділу на дві земельні ділянки за наявності встановлених вище обставин, є передчасними та не підлягають задоволенню.

Вказані висновки узгоджуються з позицією, висловленою у постанові Верховного Суду у постанові від 10.10.2019 у справі №814/1959/17.

Враховуючи часткове задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати в розмірі 496,20 грн., сплачені за квитанцією від 14.02.2022 (а.с. 6).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області "Про відмову в наданні дозволу на розробку технічної документації з землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності ( ОСОБА_1 )" від 04.02.2022 № 34.

Зобов`язати Миколаївську сільську раду Сумського району Сумської області (вул. Шевченка, 1, с. Миколаївка, Сумський район, Сумська область, 42322, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_1 ) від 24.12.2021 та прийняти рішення за наслідками її розгляду, відповідно до вимог чинного законодавства та правової оцінки, наданої судом.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 496,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області (вул. Шевченка, 1, с. Миколаївка, Сумський район, Сумська область, 42322, ).

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Діска