Справа № 640/20065/21
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2022-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2022 року м. Київ № 640/20065/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування рішення,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (далі також - позивачка, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі також - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 29.12.2015 №190 про виключення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на порушення податковим органом визначеного п. 299.11 ст. 299 Податкового кодексу України порядку прийняття оскаржуваного рішення виключення з реєстру платників єдиного податку. А саме на переконання позивачки ГУ ДФС у м. Києві мало право на прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої групи лише у разі попереднього встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника порушення, з фіксацією даної обставини в акті перевірки. В даному випадку рішення від 29.12.2015 №190 було прийняте податковим органом без проведення відповідної перевірки. Також позивачка заперечувала проти обставини наявності у неї податкового боргу упродовж двох послідовних кварталів, як то було зазначено в оскаржуваному рішення, та яка стала підставою для прийняття такого рішення суб`єктом владних повноважень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва поновлено позивачці строк звернення до суду із цим позовом, відкрито провадження у справі №640/20065/21 за вказаним позовом та дану справу призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Крім того, у п. 7 резолютивної частини цієї ухвали суд витребував у відповідача ряд доказів на обгрунтування правомірності прийнятого рішення від 29.12.2015 №190 про виключення з реєстру платників єдиного податку.

Копія цієї ухвали про відкриття провадження у справі була отримана уповноваженим представником ГУ ДПС у м. Києві 27.07.2021, що підтверджується розпискою такого представника на оригіналі ухвали. В силу положень ч. 10 ст. 126, п. 1 ч. 1 ст. 127 та п. 1 ч. 6, ч. 7 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній станом на день вчинення відповідної процесуальної дії), ухвала суду від про відкриття провадження у справі вважається врученою відповідачу 27.07.2021.

Таким чином, в розумінні процесуальних норм відповідач був належним чином повідомлений про відкриття провадження в адміністративній справі, про необхідність подання доказів, а також про його процесуальні права та обов`язки, зокрема, про право подати до суду відзив на позов або заяву про визнання позову.

Однак у встановлений судом строк відповідач відзив на позов та жодні інші документи (зокрема, з переліку тих, що витребовувались ухвалою про відкриття провадження у справі) до суду не подав, та про поважність причини не подання таких документів суд не повідомив.

В подальшому суд в порядку ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України вирішив питання про заміну відповідача у справі Головного управління ДПС у м. Києві, на його правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (відокремлений підрозділ ДПС України), .

Розглянувши подані позивачкою документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як стверджує позивачка та не було спростовано відповідачем, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на момент виникнення спірних правовідносин та дату звернення із цим позовом до суду була зареєстрована як фізична особа-підприємець. Також станом на 31.12.2015 ОСОБА_1 була зареєстрована як платник єдиного податку третьої групи.

Між тим, 29.12.2015 Головним управлінням ДФС у м. Києві було прийняте рішення за №190 про виключення із реєстру платників єдиного податку. За змістом цього Рішення податковий орган вирішив виключити ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку з 01.01.2016 з підстави, визначеної п. 299.10 ст. 299 Податкового кодексу України з урахуванням пп. 8 п. 298.2.3 ст. 298 цього ж Кодексу, а саме «Платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та строки:

8) у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів».

В якості документів, що підтверджує наявність підстави для виключення ОСОБА_1 з Реєстру платників єдиного податку визначено довідку про наявність податкового боргу від 28.12.2015 №2268/26-55-17-05-21 (за текстом якої станом на 28.12.2015 податковий борг становив 48 828,28 грн.) та картка особового рахунку платника.

Вказане рішення від 29.12.2015 №190 було надіслане на поштову адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та повернулось 30.01.2016 неврученим з причини «за закінченням встановленого строку зберігання».

У тексті позовної заяви ОСОБА_1 пояснила суду, що про обставини прийняття та зміст рішення від 29.12.2015 №190 про виключення із реєстру платників єдиного податку їй було невідомо до моменту отримання копії такого рішення разом із супровідним листом ГУ ДПС у м. Києві від 25.03.2021 вих. №31917/6/26-15-24-17-24. Натомість до цього часу ФОП ОСОБА_1 продовжувала подавати за місцем податкового обліку податкові декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця (копії таких податкових звітів за періоди 2016 - 2019 років долучені до позовної заяви).

Вважаючи вказане рішення контролюючого органу протиправним, позивачка звернулася із цим позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Зокрема, гл. 1 розд. XIV «Спеціальні податкові режими» Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлені правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку.

За змістом норм п. 291.2 і 291.3 ст. 291 ПК України (тут та надалі в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до п. 299.10 ст. 299 ПК України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

У свою чергу положеннями абз. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України передбачено, що платник єдиного податку зобов`язаний в останній день другого із двох послідовних кварталів перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, зокрема у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Згідно з абз. 1 п. 299.11. статті 299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Аналізуючи зміст наведених норм Кодексу Верховний Суд під час перегляду в порядку касаційного провадження подібних спорів сформував правову позицію про те, що: «підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку є встановлення контролюючим органом за наслідками перевірки факту наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.» (постанови Касаційного суду від 15.05.2018 у справі №813/676/17, від 14.07.2021 у справі №808/224/18).

Дослідивши та проаналізувавши наявні у справі матеріали суд встановив, що рішення про виключення з реєстру платників єдиного податку (вих. №190 від 29.12.2015) було прийнято контролюючим органом не на підставі акта за наслідками проведеної перевірки за фактом наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, як це передбачено п. 299.11 ст. 299 ПК України, а на підставі доповідної записки структурного підрозділу ГУ ДФС у м. Києві. Доказів на підтвердження протилежного відповідач до суду не подав.

З огляду на що суд встановив, що контролюючим органом не було проведено перевірки з питань своєчасної сплати позивачкою узгоджених сум грошових зобов`язань (камеральної перевірки), внаслідок чого не було встановлено відповідним актом перевірки наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, не було зафіксовано документально дату виникнення та строку наявності податкового боргу як передумови для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Натомість в обгрунтування наявності підстав для прийняття ГУ ДФС у м. Києві оспорюваного рішення відповідач надав позивачці разом із супровідним листом від 25.03.2021 вих. №31917/6/26-15-24-17-24 копію довідки структурного підрозділу від 28.12.2015 вих. №2265/26-55-17-05-21. За змістом останньої, управління оподаткування фізичних осіб згідно карток особових рахунків встановило, що ФОП ОСОБА_1 має заборгованість з податку на доходи фізичних осіб у сумі 48 828,28 грн. на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів (а саме станом на 01.07.2015, 01.08.2015, 01.09.2015, 01.10.2015, 01.11.2015, 01.12.2015 та на 28.12.2015).

У контексті з наведеним суд зазначає, що в ході судового розгляду справи відповідач всупереч вимог суду не подав до матеріалів справи належних доказів на підтвердження факту наявності у ОСОБА_1 податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів за період з 01.07.2015 по 01.12.2015, - а саме засвідчений витяг з інтегрованої картки платника відповідного податку за 2015 рік.

За таких обставин суд зазначає, що контролюючий орган при прийнятті рішення №190 від 29.12.2015 про виключення з реєстру платників єдиного податку діяв усупереч та не у відповідності до повноважень, наданих йому законодавством України, а тому зазначене рішення контролюючого органу є протиправним і підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Наявною у матеріалах справи копією квитанції від 28.05.2021 №0.0..1 підтверджено, що ОСОБА_1 під час звернення до суду із цим позовом сплатила судовий збір у сумі 908,00 грн. Таким чином, враховуючи розмір заявлених і задоволених на користь ОСОБА_1 позовних вимог, суд дійшов висновку про присудження на її користь судових витрат по сплаті судового збору у зазначеній сумі за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 29.12.2015 за №190 про виключення із реєстру платників єдиного податку.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) понесені нею судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок