Справа № 640/29301/21
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2022-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

20 травня 2022 року справа №640/29301/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
доДержавної установи «Київський слідчий ізолятор» (далі по тексту - відповідач, ДУ «Київський слідчий ізолятор»)
провизнання протиправним та скасування наказу начальника СІЗО - начальника арештного дому державної установи «Київський слідчий ізолятор» підполковника внутрішньої служби Проценка Сергія Володимировича «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітників державної установи «Київський слідчий ізолятор» від 29 вересня 2021 року №473/ОД-21, в частині, якій: за неналежне виконання своїх посадових обов`язків, та за порушення пункту 2.11 Посадової інструкції заступника начальника відділу по роботі з персоналом, капітану внутрішньої служби ОСОБА_1 старшому інспектору відділу по роботі з персоналом, оголошено зауваження
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом, зазначаючи про протиправність оскаржуваного наказу в частині оголошення зауваження ОСОБА_1 , обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що службове розслідування призначене відносно майора внутрішньої служби ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2 ), тобто позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни іншою особою; відповідач не прийняв до уваги пояснення відповідача, а також не вказав коли мало місце та в чому полягає порушення нею трудових обов`язків.

Ухвалою від 26 жовтня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в адміністративній справі №640/29301/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що оскаржуваний наказ прийнято правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України, оскільки відповідно до посадової інструкції старшого інспектора відділу по роботі з персоналом капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 , у разі відсутності заступника начальника відділу по роботі з персоналом виконує його обов`язки, повноваження та несе відповідальність за роботу по цій посаді.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Згідно з наказом від 29 вересня 2021 року №473/ОД-21 «Про призначення проведення службового розслідування та створення комісії» призначено проведення службового розслідування по факту порушення Постанови Правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30 січня 2007 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» майором внутрішньої служби ОСОБА_2 , заступником відділу по роботі з персоналом.

За результатами службового розслідування складено висновок від 28 вересня 2021 року (далі по тексту - Висновок).

Наказом ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 29 вересня 2021 року №473/ОД-21 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітників державної установи «Київський слідчий ізолятор», зокрема, за неналежне виконання своїх посадових обов`язків, та за порушення пункту 2.11 Посадової інструкції заступника начальника відділу по роботі з персоналом капітану внутрішньої служби ОСОБА_1 , старшому інспектору відділу по роботі з персоналом, оголошено зауваження.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, керується такими мотивами.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (частина перша статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Частиною п`ятою статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських.

Статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та з метою встановлення єдиного порядку проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України, наказом Міністерства юстиції України від 12 березня 2015 року №356/5 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України (далі по тексту - Порядок).

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб рядового чи начальницького складу або їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового чи начальницького складу та можуть викликати суспільний резонанс.

Як зазначалось вище, службове розслідування призначене по факту порушення службової дисципліни майором внутрішньої служби ОСОБА_2 .

Згідно з положеннями Інструкції старшого інспектора відділу по роботі з персоналом державної установи «Київський слідчий ізолятор» старший інспектор відділу по роботі з персоналом державної установи «Київський слідчий ізолятор» безпосередньо підпорядкований заступнику начальника СІЗО - начальнику відділу по роботі з персоналом державної установи «Київський слідчий ізолятор».

У разі відсутності заступника начальника відділу по роботі з персоналом виконує його обов`язки з набуттям його завдань, обов`язків, прав, повноважень та відповідальності.

За невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, що передбачені цією посадовою інструкцією старший інспектор відділу по роботі з персоналом державної установи «Київський слідчий ізолятор» несе відповідальність.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що старший інспектор відділу по роботі з персоналом зобов`язаний виконувати обов`язки заступника начальника відділу по роботі з персоналом, у разі його відсутності.

Згідно з наказом ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 05 липня 2021 року №101/ОС/ВП-21, заступник начальника відділу по роботі з персоналом ОСОБА_2 перебувала у відпустці з 12 липня 2021 року по 10 серпня 2021 року, тобто саме у цей період її обов`язки мала виконувати ОСОБА_1 .

Як вбачається зі змісту спірного наказу, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення пункту 2.11 Посадової інструкції заступника начальника відділу по роботі з персоналом, яким передбачено, що заступник начальника відділу по роботі з персоналом контролює своєчасне оформлення матеріалів щодо проведення атестування продовження терміну перебування на службі та призначення пенсій персоналу.

У висновку службового розслідування встановлено, зокрема, таке: « 18 серпня 2021 року до відділу по роботі з персоналом звернувся ОСОБА_3 та повідомив про те, що 05 липня 2021 року подав рапорт на звільнення у зв`язку з виходом на пенсію, та наказом начальника СІЗО №144/ОС-21 від 05 липня 2021 року був звільнений з Державної кримінально-виконавчої служби України. Того ж дня він надав майору внутрішньої служби ОСОБА_2 , заступнику відділу по роботі з персоналом всі необхідні документи для нарахування пенсії.

Наказом виконувача обов`язків начальника СІЗО №144/ОС/ВД-21 від 09 липня 2021 року майор внутрішньої служби ОСОБА_2 , перебуває у щорічній оплачуваній відпустці з 12 липня 2021 року по 10 серпня 2021 року.

Відповідно до посадової інструкції старшого інспектора відділу по роботі з персоналом капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 , у разі відсутності заступника начальника відділу по роботі з персоналом набуває його обов`язки, права повноваження та несе відповідальність за роботу заступника начальника відділу по роботі з персоналом.

Станом на 18 серпня 2021 року матеріали для призначення пенсії ОСОБА_3 не направлені до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, таким чином ОСОБА_1 порушила пункт 2.11 Посадової інструкції заступника начальника відділу по роботі з персоналом.

Наказом начальника СІЗО №Ю1/ОС-21 від 05 серпня 2021 року ОСОБА_1 перебувала в щорічній оплачуваній відпустці з 13 серпня 2021 року по 17 вересня 2021 року, та з 18 вересня 2021 року по 24 вересня 2021 року перебувала на лікарняному».

З наведеного вбачається, що всі документи необхідні для нарахування пенсії ОСОБА_3 надав 05 липня 2021 року заступнику начальника відділу по роботі з персоналом ОСОБА_2 , тобто обов`язок направлення цих документів до органу, що призначає пенсії виник 05 липня 2021 року під час перебування заступника начальника відділу по роботі з персоналом на робочому місці, а тому обов`язок щодо виконання цього завдання у ОСОБА_1 був відсутній.

У письмових поясненнях, датованих 28 вересня 2021 року, ОСОБА_1 зазначила: «…з 12 липня 2021 року виконувала обов`язки заступника начальника відділу по роботі з персоналом, перед днем відпустки майор внутрішньої служби ОСОБА_2 , заступник начальника відділу по роботі з персоналом та майор внутрішньої служби ОСОБА_4 , заступник начальника СІЗО - начальник відділу по роботі з персоналом ніяких документів та вказівок щодо оформлення пенсії звільненого 05 липня 2021 року ОСОБА_3 не давали.

За період виконання мною обов`язків заступника начальника відділу по роботі з персоналом ОСОБА_3 до мене особисто не звертався.

Про те, що документи для оформлення пенсії ОСОБА_3 не були направлені, мені особисто стало відомо під час моєї щорічної відпустки (приблизно 27 серпня 2021 року) після телефонної розмови з майором внутрішньої служби ОСОБА_4 , заступником начальника СІЗО - начальником відділу по роботі з персоналом».

Суд зазначає, що відповідач не надав належної оцінки поясненням, наданим ОСОБА_1 та не встановив обставин, невиконання чи неналежного виконання її посадових обов`язків в частині порушення пункту 2.11 Посадової інструкції заступника начальника відділу по роботі з персоналом.

Враховуючи, що ОСОБА_1 виконувала обов`язки заступника начальника відділу по роботі з персоналом з 12 липня 2021 року, а обов`язок щодо направлення документів для нарахування пенсії ОСОБА_3 виник 05 липня 2021 року, а також відсутність доказів на підтвердження передоручення заступником начальника відділу по роботі з персоналом цього завдання позивачу, суд приходить до висновку про протиправність наказу начальника СІЗО - начальника арештного дому державної установи «Київський слідчий ізолятор» підполковника внутрішньої служби Проценка Сергія Володимировича «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітників державної установи «Київський слідчий ізолятор» від 29 вересня 2021 року №473/ОД-21, в частині оголошення зауваження ОСОБА_1 .

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач не довів правомірність прийняття спірного наказу в частині оголошення зауваження ОСОБА_1 з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги задоволено, на користь позивача належить стягнути сплачений ним судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника СІЗО - начальника арештного дому державної установи «Київський слідчий ізолятор» підполковника внутрішньої служби Проценка Сергія Володимировича «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітників державної установи «Київський слідчий ізолятор» від 29 вересня 2021 року №473/ОД-21 в частині, у якій: за неналежне виконання своїх посадових обов`язків, та за порушення пункту 2.11 Посадової інструкції заступника начальника відділу по роботі з персоналом, капітану внутрішньої служби ОСОБА_1 старшому інспектору відділу по роботі з персоналом, оголошено зауваження.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Державна установа «Київський слідчий ізолятор» (04050, м. Київ, вул. Дегтярівська, 13; ідентифікаційний код 08563694).

Суддя В.А. Кузьменко