Справа № 500/9525/21
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/9525/21

16 серпня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.10.2021 року Головним управлінням ДПС у Тернопільській області складено податкову вимогу №0-1912, згідно якої станом на 06.10.2021 сума податкового боргу ОСОБА_1 за узгодженими грошовими зобов`язаннями становить 503195,38 грн., у тому числі 189690,00 грн. податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, 47685,00 грн. штрафу та 265820,38 грн. пені.

Позивач вважає дану вимогу протиправною та просить скасувати її, а тому звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 28.12.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 27.01.2022 о 10:45 год. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 27.01.2022 продовжено строк відповідачу для подання відзиву та відкладено розгляд справи на 14.02.2022 о 10:45 год.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 01.02.2022. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Так, з моменту проголошення 30 липня 2021 року Постанова Верховного Суду від у справі №819/315/18 набрала законної сили, а відтак грошові зобов`язання визначені в податковому повідомленні-рішенні форми «Р» Головного управління ДФС у Тернопільській області від 26.12.2017 року №6, а саме в частині 238425грн. (основний платіж - 190740грн., штрафні санкції - 47685 грн.) стали узгодженими згідно з нормами п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України.

Враховуючи, що суми грошового зобов`язання визначені в податковому повідомленні-рішенні від 26.12.2017 року № 6 в частині 238 425 грн. (основний платіж - 190740грн., штрафні санкції - 47685 грн.) узгодились 30 липня 2021 року, ФОП ОСОБА_1 зобов`язаний був самостійно погасити узгоджену суму протягом 10 календарних днів, а саме 10 серпня 2021 року .

Платник не сплатив суму узгодженого податкового зобов`язання. Виник податковий борг.

Відтак, контролюючим органом виставлено податкову вимогу №0-1912 від 07.10.2021 року, яка є предметом судового оскарження у справі №500/9525/21.

Відповідно до пп.129.1.2. ст 129 ПК України, при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Отже, контролюючим органом нараховано пеню починаючи з першого дня граничної сплати та за весь період судового оскарження.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Згідно Розрахунку пені, обчисленої на виявлені органом ДПС суми занижень податкових зобов`язань, пеня ФРП Гавришку В.П., за період карантину, не нараховувалась. На підставі вище зазначеного відповідач просив в задоволенні позову відмовити.

Ухвалами суду від 14.02.2022, від 15.03.2022, від 06.04.2022, від 12.05.2022 відкладено розгляд справи на 01.06.2022.

Ухвалою суду від 01.06.2022, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) оголошено перерву до 09.06.2022 о 10:00 год. для підготовки до надання нових пояснень по справі.

09.06.2022 розгляд справи відкладено на 14.07.2022 о 10:00 год.

Представником відповідача 04.07.2022 надіслано на адресу суду додаткові пояснення по даній справі.

Ухвалами суду від 14.07.2022, від 27.07.2022, від 10.08.2022 відкладено розгляд справи на 16.08.2022 о 11:30 год.

Сторони в судове засідання не з`явилися, однак подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 та ч.4 ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду даної справи в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши адміністративну справу, вивчивши зміст відзиву на позов, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Так, 15 липня 2013 року Збаразькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Тернопільській області на підставі акту перевірки №525/17/ від 20.06.2013 р. податкове повідомлення-рішення (форми «Р») №, яким за порушення п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 736193,07 грн. та застосовано 184048,27 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

31 жовтня 2013 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою скасування повністю податкових повідомлень - рішень Збаразької об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Тернопільській області від « 15» липня 2013 року № та № .

24 грудня 2013 року Тернопільський окружним адміністративним судом задоволено позов ФОП ОСОБА_1 , визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Збаразької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Тернопільській області від 15.07.2013 р. № та від 29.10.2013 р. №002071700.

20 травня 2015 року Львівський апеляційний адміністративний суд частково задовольнив апеляційну скаргу Збаразької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Тернопільській області, скасував постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2013 року в адміністративній справі № 819/2531/13-а та частково задовольнив позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Так, Львівський апеляційний адміністративний суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення форми «Р» Збаразької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області від 15 липня 2013 року № в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 545 453 (п`ятсот сорок п`ять тисяч чотириста п`ятдесят три) грн. 07 коп. за основним платежем та 136 363 (сто тридцять шість тисяч триста шістдесят три) грн. 27 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями, також визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення форми, «Р» Збаразької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області від 29 жовтня 2013 року №.

29 липня 2015 року Вищий адміністративний суд України частково задовольнив касаційну скаргу Збаразької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області, скасував постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2013 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2015 року, а справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до Збаразької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

04 вересня 2015 року Тернопільський окружним адміністративним судом позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми «Р» Збаразької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільської області від 15 липня 2013 року № в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 545 453,07 грн. за основним платежем та 136 363,27 грн. за штрафними санкціями. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми «Р» Збаразької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільської області від 29 жовтня 2013 року № .

12 травня 2016 року Львівським апеляційним адміністративним судом апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2015 року в справі №819/2531/13-а без змін.

21 жовтня 2016 року Кременецькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області складено податкову вимогу №14-13 згідно якої станом на 20.10.2016 сума податкового боргу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за узгодженими грошовими зобов`язаннями становить 202 125,86 грн., в тому числі 154 440,86 грн. податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та 47 685,00 грн. штрафні (фінансові) санкції.

21.11.2016 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кременецької ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати податкову вимогу відповідача №14-13 від 21.10.2016 року.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2016 року по справі №816/1466/16, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017 р. по справі №876/2320/17 та постановою Верхового Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 31.08.2021 р. по справі №819/1466/16 позов задоволено, податкову вимогу Кременецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області №14-13 від 21 жовтня 2016 року визнано протиправною та скасовано.

Отже, за результатами судового оскарження у адміністративній справі №819/2531/13-а грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, визначені позивачу в податковому повідомлені-рішення Збаразької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 15.07.2013 № в частині збільшення грошового зобов`язання на суму 190740,00 грн. за основним платежем та 47685,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, 12.05.2016 р. набули статусу узгоджених.

15.07.2013 Кременецькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС України у Тернопільській області було сформоване податкове повідомлення-рішення №0, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 190740,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 47685,00 грн.

Згідно з актом про результати тематичної перевірки від 13.12.2017 №2867/7/19-00-10-00- 02/19236 відповідачем самостійно виявлені порушення вимог Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 р. №375, та приписів п. 7 розділу II Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень - рішень платникам податків, затвердженого Наказом Мінфіну від 28.12.2015 року №1204, на підставі чого робочою групою запропоновано, зокрема, скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.05.2016 р. №0, що реалізовано рішенням Головного управлінням ДФС України у Тернопільській області від 21.12.2017 р. №2993/7/19-00-10-03-11/ НОМЕР_2 .

Поряд з цим, за результатами тематичної перевірки запропоновано сформувати нове податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання позивача за результатами судового оскарження в загальному розмірі 238425,00 грн. податку з доходів фізичних осіб відповідно до вимог Порядку №1204 та з врахуванням функціональних обов`язків та повноважень контролюючих органів.

На виконання вказаного, 26.12.2017 Головним управлінням ДФС у Тернопільській області складено податкове повідомлення-рішення №6, в якому вказано, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на підставі акту перевірки №525/17/ НОМЕР_3 від 20.06.2013 p. встановлено порушення п. 177.2, 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України та застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі п. 123.1 ст.123 ПК України. У зв`язку з цим згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 ст. 54, пункту 58.1 ст. 58 ПК України та п. 60.4 ст.60, п.123.1 ст.123 ПК України, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на 238425,00 грн., в тому числі:

- 190740,00 грн. за податковими зобов`язаннями та 47685,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

16 січня 2018 року Головним управлінням ДФС у Тернопільській області складено податкову вимогу №940-17, згідно якої ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) повідомлено про те, що станом на 15.01.2018 р сума податкового боргу платника податків становить 315838,33 грн., в тому числі: 163664,39 грн. основний платіж, 47685,00 штрафні (фінансові) санкції (штрафи) та 104488,94 грн. пеня.

ФОП ОСОБА_1 не погодившись із цими рішеннями контролюючого органу, 05.02.2018 р. звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС України у Тернопільській області, в якій просив визнати протиправними дії ГУ ДФС України у Тернопільській області щодо складання та надсилання податкового повідомлення-рішення від 26.12.2017 р. № 6, а також визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 26.12.2017 р. № 6 і податкову вимогу Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 16.01.2018 р. № 940-17.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року по справі №819/315/18, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2018 року, позов задоволено частково, визнати протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 26.12.2017 р. № 6 і визнано протиправною та скасовано податкову вимогу ГУ ДФС України у Тернопільській області від 16.01.2018 р. №940-17.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.07.2021 року по справі №819/315/18, задоволено касаційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області, скасовано рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 26.12.2017 р. № 6 і податкової вимоги Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 16.01.2018 р. № 940-17 та в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено, а у решті рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року, залишено без змін.

Отже, станом на 07.10.2021 року (день складення оскаржуваної податкової вимоги) пройшло понад 1095 днів з дня (12.05.2016 р.) виникнення податкового боргу ОСОБА_1 і протягом зазначеного строку контролюючий орган не вжив заходів щодо погашення податкового боргу.

Також, позивач зазначив, що під час складення контролюючим органом оскаржуваної вимоги (розрахунку пені) не було враховано вимоги п. 52-1 Підрозділу 10 "Інші перехідні положення" Розділу XX "Перехідні положення" ПК України, де вказано, що протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Водночас 3 12 березня 2020 р. до 31 грудня 2021 р. на усій території України установлено карантин (постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 р. №211, "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" від 20 травня 2020 р. №392, "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 22 липня 2020 р. №641 та "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 9 грудня 2020 р. №1236 із змінами та доповненнями).

Непогодившись із винесеною податковою вимогою ГУ ДПС у Тернопільській області від 07.10.2021 р. №0-1912 позивач звернувся до суду з проханням про її скасування.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У відповідності до п.14.1 ст.14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:

грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня (пп.14.1.39);

податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/ або Митним кодексом України (пп.14.1.156);

податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності (пп.14.1.157);

оскарження рішень контролюючих органів - оскарження платником податку податкового повідомлення - рішення про визначення сум грошового зобов`язання платника податків або будь-якого рішення контролюючого органу в порядку і строки, які встановлені цим Кодексом за процедурами адміністративного оскарження, або в судовому порядку (пп.14.1.7).

Так, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (абз.4 п.56.18 ст.56 ПК України).

У відповідності до пп.102.3.5 п.102.3 ст.102. ПК України відлік строку давності зупиняється на будь-який період, протягом якого здійснюється адміністративне або судове оскарження платником податків рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Згідно пп.14.1.175 п.14.1 ст.17 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1 ст.59 ПК України).

Відповідно до п.59.3 ст.59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Таким чином, оскільки податкова вимога надсилається в порядку п.59.3 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, а у відповідності до пп.14.1.175 п.14.1 ст.17 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, яке згідно абз.4 п.56.18 ст.56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили, та встановленого згідно рішення суду, що набрало законної сили у справі №819/315/18 правомірного застосування контролюючим органом механізму визначеного пп.60.1.5 п.60.1 ст.60 ПК України та п.60.4 ст.60 ПК України, контролюючий орган правомірно виніс оскаржувану в даній адміністративній справі №500/9525/21 податкову вимогу №0- 1912 від 07.10.2021 року після неодноразового судового оскарження одних і тих же грошових зобов`язань.

Суд звертає увагу, що з моменту проголошення 30 липня 2021 року Постанова Верховного Суду від у справі №819/315/18 набрала законної сили, а відтак грошові зобов`язання визначені в податковому повідомленні-рішенні форми «Р» Головного управління ДФС у Тернопільській області від 26.12.2017 року №6, а саме в частині 238 425грн. (основний платіж - 190740грн., штрафні санкції - 47 685 грн.) стали узгодженими згідно з нормами п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України.

До цього грошове зобов`язання не набуло статусу податкового боргу, оскільки перебувало в стадії судового оскарження, а тому твердження позивача про те, що оскаржувана податкова вимога винесена з пропуском 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу є помилковим та таким, що не приймається судом до уваги.

Враховуючи, що суми грошового зобов`язання визначені в податковому повідомленні-рішенні від 26.12.2017 року № 6 в частині 238 425 грн. (основний платіж - 190 740 грн., штрафні санкції - 47 685 грн.) узгодились 30 липня 2021 року, ФОП ОСОБА_1 зобов`язаний був самостійно погасити узгоджену суму протягом 10 календарних днів, а саме 10 серпня 2021 року .

Платник не сплатив суму узгодженого податкового зобов`язання та виник податковий борг, який не сплачений позивачем.

Відтак, суд вважає, що контролюючим органом правомірно виставлено податкову вимогу №0-1912 від 07.10.2021 року.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що оскільки підстав для списання податкового боргу у спірних правовідносинах не має, податкова вимога Головного управління ДПС у Тернопільській області від 07.10.2021 №0-1912 винесена після неодноразового оскарження позивачем одних і тих же грошових зобов`язань, правомірність нарахування яких, встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 19 серпня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Білецька, 1,м. Тернопіль,46003, код ЄДРПОУ/РНОКПП 44143637).

Головуючий суддя Подлісна І.М.