Справа № 420/9365/21
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2022-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9365/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою Державного підприємства Ізмаїльський морський торговельний порт до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про визнання протиправними та скасування пунктів припису,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Ізмаїльський морський торговельний порт звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про визнання протиправними та скасування пунктів 2, 3, 4, 7, 10, 11 припису Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) від 27.04.2021 року №164.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Державне підприємство «Ізмаїльський морський торговельний порт» отримало Припис № 164 від 27.04.2021 Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу, підписаний державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу Мінковим І.П., яким, з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час планової перевірки, проведеної в термiн 12.04.2021 - 23.04.2021, приписано у встановлені строки усунути порушення.

Вказаний Припис Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу в частині пунктів 2, 3, 4, 7, 10, 11 позивач вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Припис винесено на підставі Акту № 259 вiд 23.04.2021, складеного за результатами проведеної Інспекцією планової перевірки дотримання ДП Ізмаїльський морський торговельний порт вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Цей Акт був підписаний директором ДП «ІЗМ МТП» iз зауваженнями, які не враховані органом при складані Припису, що обумовило наявність в ньому низки незаконних вимог.

Позивач зазначає про відсутність порушень, зазначених у п.п. 2, 3, 4, 7, 10, 11 припису №164 від 27.04.2021 Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу.

Вимога пункту 2 Припису щодо здійснення корегування дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -1 шляхом включення до дозволу неврахованих джерел, на думку позивача, є безпідставною, оскільки мобільні генератори з ДВС не є стаціонарними джерелами викидів, а витяжна вентиляція взагалі не є самостійним джерелом викидів.

Вимога пункту 3 Припису щодо здійснення корегування звіту з інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин та дозволу на викиди забруднюючих речовин відносно визначення фактичних характеристик наявного на підприємстві ПГОУ, на думку позивача, також є безпідставною, оскільки перевіркою не виявлено недоліків у розрахунках параметрів джерел викидів в діючій документації, не доведено, яким чином відсутність труби призводить до понаднормативного забруднення навколишнього природного середовища. Позивач зауважив, що дані щодо джерел викидів у повному обсязі відображені у Звіті про проведену інвентаризацію викидів в атмосферу стаціонарними джерелами ДП «ІЗМ МТП» від 01.06.2015, змін будь-яких характеристик устаткування не було, а отже корегування не вимагаються. Крім того, перелічені у п.3 Припису джерела здійснюють викид забруднюючих речовин через газоочисне устаткування (ГОУ), нормативи на викиди встановлені на виході з ГОУ, тобто труба це отвір на виході з ГОУ.

Щодо пункту 4 Припису позивач зазначив, що місця для проведення вимірювань для контролю за дотриманням нормативів гранично-допустимих викидів забруднюючих речовин облаштовані на кожному ГОУ відповідно до ДСТУ 8812:2018 «Якість повітря. Викиди стаціонарних джерел. Настанови з відбирання проб» (пункти 6.1.1, 6.1.2, 6.1.5.4), кожне ГОУ облаштоване вимірювальними перерізами для відбору проб у газоходах на вході в ГОУ, а конструктивні характеристики обладнання дозволяють безперешкодно здійснювати заміри для визначення ступеня очищення газів у безпосередній близькості до виходу з ГОУ. Отже вимога Інспекції щодо організації місць для проведення вищевказаних вимірювань є безпідставною через відсутність порушень з боку позивача.

Вимога пункту 7 Припису щодо надання на адресу Інспекції експлуатаційної, технічної та виконавчої документації по системі водовідведення та очисних споруд дощової каналізації, іншої документації, на думку позивача, взагалі суперечить вимогам ст.7 Закону № 877 щодо суті та мети припису, як обов`язкового до виконання документа, направленого на усунення лише виявлених порушень вимог законодавства. Таких порушень відповідачем виявлено не було. При цьому, частиною 1 ст.8 Закону № 877 встановлено право контролюючого органу одержувати довідки, документи, матеріали та відомості з питань, які виникають під час здійснення державного нагляду (контролю) відповідно до закону. Однак, відповідач під час планового заходу цим правом не скористався. Отже, припис не може замінювати форму контролю як проведення перевірки, та за його допомогою не можуть витребовуватися необхідні документи, що мають оглядатися та досліджуватися при перевірці.

Вимоги пункту 10 Припису щодо організації місць для відбору проб стічних вод на зливо-випусках позивач вважає необґрунтованими у зв`язку з тим, що контроль стічних вод не передбачений жодним документом та нормативно-правовим актом.

Щодо вимог пункту 11 Припису Інспекції (здійснення постійного контролю за якістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин відповідно до умов Дозволу та Плану заходів по зниженню негативного впливу на водний об`єкт забруднюючих речовин, що відводяться в р.Дунай з дощовими стічними водами з території підприємства, яким передбачено періодичність контролю у восьми точках один раз на квартал з моменту отримання дозволу), позивач зазначив, що відповідно до Плану заходів по зниженню негативного впливу на водний об`єкт забруднюючих речовин, що відводяться в р.Дунай з дощовими стічними водами з території ДП «ІЗМ МТП», заплановано проведення відомчого моніторингу за складом поверхневого шару води р.Дунай в зоні впливу випусків дощових стічних вод (шість точок) та контроль забору та скиду води р.Дунай, яка забирається для охолодження обладнання на СБО-5 (дві точки). У зв`язку зі списанням основних засобів підприємства (станції біологічної очистки СБО-5) відомчий моніторинг проводився по шістьом точкам контролю, протоколи вимірів (довідки Дунайської гідрометобсерваторії за 2020 рік) надавалися посадовим особам Інспекції під час перевірки. На підставі укладеного між позивачем та Дунайською гідрометеорологічною обсерваторією договору про спеціалізоване обслуговування № 104-Р від 23.12.2019 протягом року щоквартально здійснюється моніторинг вод за показниками згідно з додатком №1 до договору. Договором № 100-Р від 23.12.2020 року надання цих послуг передбачено на 2021 рік (копії довідок за І та ІІ квартали 2021 року також додаються).

Ухвалою від 09 червня 2021 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

У підготовчому засіданні ухвалою від 08.07.2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

Ухвалою від 07.09. 2021 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 26.10.2021 року на 15 год. 30 хв., сторони не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про можливість продовження розгляду справи по суті за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 КАС України.

02.07.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід.№35138/21), в якому відповідач заперечує проти заявлених позовних у повному обсязі.

Відповідач вказує, що згідно положень ст.ст.5, 7 Закону № 877-V, ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Положення про територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 07.04.2020 №230, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2020 за №350/34633, Положення про Державну екологічну інспекцію Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (нова редакція), затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 02.02.2021 №63, наказу Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) від 30.03.2021 №343, Інспекцією у період з 12.04.2021 по 23.04.2021 проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства державним підприємством «Ізмаїльський морський торговельний порт».

За результатом проведеного планового заходу державного нагляду (контролю) складено акт від 23.04.2021 №259 та винесено обов`язковий до виконання у визначені строки припис №164 від 27.04.2021.

Наведене Позивачем обґрунтування протиправності вимог пунктів 2, 3, 4, 7, 10, 11 припису №164 від 27.04.2021 відповідач вважає безпідставним та неправомірним, оскільки, на думку відповідача, Інспекцією правомірно встановлено факти правопорушень у сфері охорони навколишнього природного середовища ДП «ІЗМ МТП» та винесено оскаржуваний припис відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Позитивні зобов`язання держави у сфері охорони навколишнього природного середовища закріплені у статтях 10, 11 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Законі України «Про основні засади (стратегію) державної екологічної політики України на період до 2030 року» та інших нормативно-правових актах.

21.07.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив (вхід.№39355/21), в якому позивач ДП «ІЗМ МТП» не погоджується з викладеним у відзиві ДЕІ Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області).

30.07.2021 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вхід.№41543/21), відповідно до яких ДЕІ Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) не погоджується із доводами ДП «ІЗМ МТП», викладеними у відповіді на відзив.

Також від ДЕІ Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) 21.10.2021 року надійшли письмові пояснення (вхід. №ЕП/28488/21), в яких просить суд відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог ДП «ІЗМ МТП».

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані сторонами докази, допитавши свідка ОСОБА_1 , суд встановив такі обставини.

За результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів ДЕІ Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) було складено акт від 23.04.2021 року №259 (т.1 а.с.25-58)

На підставі акту перевірки Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) було складено припис від 27.04.2021 року №164, відповідно до якого ДП «ІЗМ МТП», було приписано, серед іншого (судом розглядаються оскаржувані позивачем пункти припису):

2. Здійснити до 27.06.2021 року корегування дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-1, a саме включити до дозволу невраховані джерела:

РБД (Ремонтно-Будiвельна ділянка): в приміщенні ремонтних майстерень 2 джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме 2 генератора з двигунами внутрішнього спалювання

РБД: в приміщенні зварювального цеху 1 джерело викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря - витяжна вентиляція встановлена над ділянкою зварювання металоконструкцій

Комплекс механізації: в приміщенні гаражу джерело викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме генератор з двигуном внутрішнього спалювання.

3. Здійснити до 27.06.2021 року корегування звіту викидів з інвентаризації джерел забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, а саме корегування відносно визначення фактичних характеристик наявного на підприємстві ПГОУ по джерелам: Проммайданчик №1 наступні джерела: №20, № 23; Проммайданчик №2 наступні джерела: №2, №11, №13, №17, №18, №21, №26, №49, №52, №55, №58, №61, №63, №64, №66, №73, № 75.

4. Організувати до 27.06.2021 місця вимірювань для проведення контролю за дотриманням затверджених нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин та контролю ступеню очищення газопилового потоку на джерелах:

Проммайданчик №1 наступні джерела: №20, №23;

Проммайданчик №2 наступні джерела: №2, №11, №13, №17, №18. №21, №26, №49, №52, №55, №58, №61, №63, №64, №66, №73, №75.

7. Надати до 27.05.2021 року на адресу Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу експлуатаційну, технічну та виконавчу документацію по системі водовідведення та очисних споруд дощової каналізації. Технологічні регламенти роботи очисних споруд (механічноп очистки), документи підтверджуючі проведення заходів з обслуговування очисних споруд (очистка грязевідстійників від шламу, очистка маслоуловлювачів, очистка решіток і т.п.).

10. Організувати до 27.05.2021 місця відбору проб стічних вод для здійснення державного екологічного контролю, а саме здійснення лабораторного контролю за дотриманням норм ГДС забруднюючих речовин із стічними водами у водний об`єкт - р. Дунай (ГДС визначених Додатками №1-№9 Дозволу).

11. Здійснювати постійний контроль за якістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин відповідно до умов Дозволу та Плану заходів по зниженню негативного впливу на водний об`єкт забруднюючих речовин, що відводяться в р. Дунай з дощовими стічними водами з території ДП «ІЗМ МТП», яким передбачено періодичність контролю в восьми точках 1 раз в квартал з моменту отримання дозволу.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь визначає Закон України "Про охорону навколишнього природного середовища" №1264-XII від 25 червня 1991 року (далі за текстом Закон №1264-XII).

Згідно зі статтею 34 Закону №1264-XII завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Відповідно до статті 35 Закону №1264-XII державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі. Порядок здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів визначається цим Законом та іншими законами України.

Пунктами "а", "в" та "е" частини першої статті 20-2 Закону №1264-XII передбачено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема: а) організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема: про використання та охорону земель; про охорону, раціональне використання та відтворення тваринного світу; про поводження з відходами; в) обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, законодавства про оцінку впливу на довкілля, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин; е) надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, інформування дозвільних органів про надані приписи суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність на підставі дозволів у сфері охорони навколишнього природного середовища, та здійснення контролю за їх виконанням.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №275 від 19 квітня 2017 року, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України. Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

До основних завдань Держекоінспекції, визначених пунктом 3 цього Положення, належать: 1) реалізація державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів; 2) здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства, зокрема, щодо: охорони земель, надр; екологічної та радіаційної безпеки; охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду; охорони, захисту, використання і відтворення лісів; збереження, відтворення і невиснажливого використання біологічного та ландшафтного різноманіття; раціонального використання, відтворення і охорони об`єктів тваринного та рослинного світу; ведення мисливського господарства та здійснення полювання; охорони, раціонального використання та відтворення вод і відтворення водних ресурсів; охорони атмосферного повітря; формування, збереження і використання екологічної мережі; стану навколишнього природного середовища; поводження з відходами, небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами; здійснення заходів біологічної і генетичної безпеки стосовно біологічних об`єктів природного середовища під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованих організмів у відкритій системі.

Враховуючи вищевикладені норми законодавства, на органи Держекоінспекції покладено повноваження щодо здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та звернення до суду із позовами щодо обмеження чи зупинення діяльності підприємств і об`єктів у разі виникнення небезпеки для навколишнього природного середовища та для життя і здоров`я людей.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" № 877-V від 05 квітня 2007 року (далі за текстом Закон № 877-V).

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища, а заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

За приписами частини сьомої статті 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

З огляду на зміст положень статей 4, 7 Закону № 877-V припис органу державного нагляду (контролю) є розпорядчим документом, в якому, з урахуванням характеру спірних правовідносин, мають бути наведені конкретні порушення суб`єктом господарювання норм законодавства про охорону навколишнього природного середовища, які вже мали місце на момент проведення перевірки, та встановлені строки усунення цих порушень, оскільки метою видання приписів є саме усунення таких виявлених порушень.

Така спрямованість припису на усунення виявлених перевіркою порушень у встановлені органом державного нагляду (контролю) строки узгоджується і з положеннями абзацу 4 частини першої статті 6 Закону № 877-V, згідно з якими підставами для здійснення позапланових заходів є: перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю).

Таким чином, до припису можуть включатися виключно вимоги, направлені на усунення виявлених у ході перевірки порушень.

Надаючи правову оцінку доводам позивача стосовно протиправності визначення у приписі на усунення порушень пунктів 2, 3, 4, 7, 10, 11, суд зазначає таке.

Згідно пункту 2 припису Інспекція вимагає: 1.Здійснити корегування дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -1, а саме включити до дозволу невраховані джерела :

РБД (Ремонтно-Будівельна ділянка): в приміщенні ремонтних майстерень 2 джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме 2 генератора з двигунами внутрішнього спалювання.

РБД: в приміщенні зварювального цеху 1 джерело викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря - витяжна вентиляція встановлена над ділянкою зварювання металоконструкцій.

Комплекс механізації: в приміщенні гаражу джерело викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме генератор з двигуном внутрішнього спалювання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» забруднення атмосферного повітря - змінення складу і властивостей атмосферного повітря в результаті надходження або утворення в ньому фізичних, біологічних факторів і (або) хімічних сполук, що можуть несприятливо впливати на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища.

Забруднююча речовина - речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища.

Викид - надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин.

Джерело викиду - об`єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.

Відповідно до п. 1.14.5 «Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві», затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10 лютого 1995 року № 7, стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу.

З огляду на те, що дизель-генератор зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу, та не є пересувним джерелом викидів, він належить до стаціонарних джерел викидів.

Таким чином, при установці на підприємстві дизель-генераторів необхідно отримувати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Відповідно до ст. 5, 7, 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» у галузі охорони атмосферного повітря встановлюються, зокрема, нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел; нормативи гранично допустимого впливу фізичних та біологічних факторів стаціонарних джерел; нормативи вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах та впливу фізичних факторів пересувних джерел: технологічні нормативи допустимого викиду забруднюючих речовин.

Нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин та їх сукупності, які містяться у складі пилогазоповітряних сумішей, що відводяться від окремих типів обладнання, споруд і надходять в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, встановлюються з метою забезпечення дотримання нормативів екологічної безпеки атмосферного повітря з урахуванням економічної доцільності, рівня технологічних процесів, технічного стану обладнання, газоочисних установок.

Для діючих і тих, що проектуються, окремих типів обладнання і споруд залежно від часу розроблення та введення у дію, наявності наукових і технічних розробок, економічної доцільності встановлюються: норматив гранично допустимого викиду забруднюючої речовини стаціонарного джерела; технологічні нормативи допустимих викидів забруднюючих речовин або їх суміші, які визначаються у місці їх виходу з устаткування.

До технологічних нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин належать: поточні технологічні нормативи - для діючих окремих типів обладнання, споруд на рівні підприємств з найкращою існуючою технологією виробництва аналогічних за потужністю технологічних процесів; перспективні технологічні нормативи - для нових і таких, що проектуються, будуються або модернізуються, окремих типів обладнання, споруд з урахуванням досягнень на рівні передових вітчизняних і світових технологій та обладнання.

Підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин, тощо.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу.

Проте, відповідач такого дозволу на генератори внутрішнього спалювання не отримав, що відповідно свідчить про правомірність такої вимоги Інспекції.

Також згідно п. 2 Припису відповідач вимагає здійснити корегування дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, а саме включити до дозволу невраховані джерела:

в приміщені зварювального цеху Ремонтно-будівельної ділянки (РБД) - витяжна вентиляція, встановлена над ділянкою зварювання металоконструкцій.

З приводу цієї частини пункту 2 Вимоги суд зазначає, що вентиляція не є самостійним джерелом викидів.

Вентиляція це регульований повітрообмін, що забезпечує видалення з приміщення забрудненого повітря і подачу на місце видаленого свіжого повітря. Вентиляційне обладнання, що об`єднується в один агрегат (для видалення або подачі повітря) має назву вентиляційного устаткування. Вентиляція застосовується для примусового видалення забруднюючих речовин від джерел їх утворення.

Також суд зазначає, що джерело № 11 проммайданчику № 2, це зварювальний пост (джерело викиду) з газоочищувальним обладнанням (ГОУ), яке враховано в Дозволi № -1 від 03.11.2016 (т.1 а.с.53).

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога п. 2 Припису є частково протиправною, не ґрунтується на вимогах законодавства та має бути скасована в частині здійснення до 27.06.2021 року корегування дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-1, a саме включення до дозволу неврахованих джерел: РБД в приміщенні зварювального цеху 1 джерело викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря - витяжна вентиляція встановлена над ділянкою зварювання металоконструкцій.

Відносно п.3 Припису, яким Інспекція вимагає здійснити корегування звіту з інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, а саме: корегування відносно визначення фактичних характеристик наявного на підприємстві ПГОУ по джерелам : Проммайданчик №1 наступні джерела: №20, №23; Проммайданчик №2 наступні джерела: №2, №11, №13, №17, №18, №21, №26, №49, №52, №55, №58, №61, №63, Nє64, №66, №73, №75, суд зазначає таке.

Дана вимога Припису обґрунтована зазначеним в Акті (п.1 Опису виявлених порушень), відповідно до якого: «під час візуального огляду ГОУ (пилогазоочисне устаткування) встановлена невідповідність ПГОУ, джерел викидів по характерникам визначеним в звіті з інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та в Дозволах на викиди (у всіх перелічених випадках - відсутність труби). А також зазначено, що на усіх зазначених джерелах не організовані місця для проведення вимірювань для контролю за дотриманням затверджених нормативів гранично-допустимих викидів забруднюючих речовин та контролю ступеню газопилового очищення.

Суд вважає за необхідне зазначити, що приписами ч.1 ст. 31 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 4 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» екологічна стандартизація і нормування проводяться з метою встановлення комплексу обов`язкових норм, правил, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки.

Відповідно до вищенаведених статей Законів затверджено Інструкцію №7, згідно з пунктом 1.6 якої матеріали інвентаризації використовуються, зокрема, для: розробки нормативів утворення забруднюючих речовин, які відводяться в атмосферне повітря при експлуатації технологічного та іншого обладнання, споруд та об`єктів; розробки нормативів гранично допустимих викидів.

Судом встановлено, що дані щодо джерел викидів відображені у звіті про проведену Інвентаризацію викидів в атмосферу стаціонарними джерелами ДП «ІЗМ МТП» від 01.06.2015 року (т1. а.с.167-178).

Також відповідачем не доведено, яким чином «відсутність труби» призводить до наднормативного забруднення навколишнього середовища, не наведено яким чином виявлена під час візуального огляду відсутність вказаної труби обумовлює здійснення коригування інвентаризації.

Суд вважає, що відповідачем не зазначено недоліків у розрахунках параметрів джерел викидів у чинній документації, перевіркою будь-яких відхилень показників забруднення навколишнього середовища від зазначених у Звіті, не встановлено.

Перелічені в цьому пункті припису джерела здійснюють викид забруднюючих речовин через газоочисне устаткування (ГОУ), нормативи на викиди встановлені на виході з ГОУ.

Відповідачем не доведено, що коригування діючих документів відносно визначення фактичних характеристик наявного на підприємстві ПГОУ по джерелам, призведе до зміни результатів розрахунків викидів забруднюючих речовин.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вимоги відповідача здійснити корегування звіту з інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що зазначені у пункті 3 Припису.

Відносно п.4 Припису, відповідно до якого Інспекція вимагає організувати місця вимірювань для проведення контролю за дотриманням затверджених нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин та контролю ступеню очищення газопилового потоку на джерелах:

Проммайданчик №1 наступні джерела: №20, №23;

Проммайданчик №2 наступні джерела: №2, №11, №13, №17, №18. №21, №26, №49, №52, №55, №58, №61, №63, №64, №66, №73, №75, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 3.2.4 Правил технічної експлуатації установок очистки газу, затверджених наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 06.02.2009 №52, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 квітня 2009 р. за №327/16343 (далі за текстом Наказ № 52), ГОУ повинні бути обладнані місцями відбору проб та вимірювання параметрів газопилового потоку на вході та виході з апарата (кожного ступеня очищення), розташованими та обладнаними згідно з чинним законодавством.

Однак, відповідачем не було надано доказів того, що під час здійснення огляду об`єктів ГОУ підприємства посадовим особам Інспекції не були пред`явлені місця для проведення вимiрiв на кожному газоочисному устаткуванні (ГОУ).

Як зазначає позивач, кожне ГОУ облаштовано вимірювальними перерізами для відбору проб у газоходах на вході в ГОУ, а конструктивні характеристики обладнання дозволяють безперешкодно здійснювати заміри для визначення ступеня очищення газів в безпосередній близькості до виходу з ГОУ.

Отже, суд погоджується з доводами позивача про відсутність з його боку порушень вимог пункту 3.2.4 Правил, затверджених Наказом № 52, а тому пункт 4 Припису є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно п.7 Припису Інспекція вимагає надати на адресу Інспекції експлуатаційну, технічну та виконавчу документацію по системі водовідведення та очисних споруд дощової каналізації. Технологічні регламенти роботи очисних споруд (механічної очистки), документи підтверджуючі проведення заходів з обслуговування очисних споруд.

Згідно ч.8 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Відповідно до ч.1 ст. 8 вказаного Закону орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом; надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.

На підставі аналізу вищенаведених положень норм чинного законодавства суд зазначає, що припис органу державного нагляду (контролю) - Державної екологічної інспекції - виноситься лише у випадку виявлення під час перевірки порушень вимог природоохоронного законодавства та повинен містити вимогу щодо усунення цих порушень в термін, що не повинен перевищувати строк шість місяців.

Судом встановлено, що зазначена вимога Припису (пункт 7) не спрямована на усунення порушень вимог природоохоронного законодавства, оскільки норми права, вказані відповідачем як такі, що порушені позивачем, регулюють не порядок надання документів для перевірки, а стосуються визначення складу і властивості відходів, що утворюються, а також ступінь небезпечності відходів для навколишнього природного середовища та здоров`я людини відповідно до нормативно-правових актів, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища. При цьому, порушень цих норм права, які б свідчили про невжиття позивачем заходів на визначення складу і властивості відходів, Акт перевірки не містить.

Судом встановлено, що будь-яких листів з вимогою надати необхідні для перевірки документи Державна екологічна інспекція під час здійснення заходу позивачу не направляла, а необхідність їх надання висвітлена безпосередньо в самому приписі, що не узгоджується з вимогами законодавства щодо суті та мети припису, як обов`язкового до виконання документу, направленого на усунення виявлених порушень вимог природоохоронного законодавства.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не скористався при здійсненні планового заходу правом отримати експлуатаційну, технічну та виконавчу документацію по системі водовідведення та очисних споруд дощової каналізації, технологічні регламенти роботи очисних споруд (механічної очистки), документи, що підтверджують проведення заходів з обслуговування очисних споруд, а також не надав доказів звернення до позивача з такою вимогою.

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність пункту 7 Припису, а тому останній підлягає скасуванню.

Пунктом 10 Припису Інспекція вимагає організувати місця відбору проб стічних вод для здійснення державного екологічного контролю, а саме здійснення лабораторного контролю за дотримання норм ГДС забруднюючих речовин із стічними водами у водний об`єкт - р. Дунай (ГДС визначених Додатками №1-№9 Дозволу).

Статтею 44 Водного кодексу України передбачено, що водокористувачі зобов`язані:

1) економно використовувати водні ресурси, дбати про їх відтворення і поліпшення якості вод;

2) використовувати воду (водні об`єкти) відповідно до цілей та умов їх надання;

3) дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території;

4) використовувати ефективні сучасні технічні засоби і технології для утримання своєї території в належному стані, а також здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних об`єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з неї;

5) не допускати порушення прав, наданих іншим водокористувачам, а також заподіяння шкоди господарським об`єктам та об`єктам навколишнього природного середовища;

6) утримувати в належному стані зони санітарної охорони джерел питного та господарсько-побутового водопостачання, прибережні захисні смуги, смуги відведення, берегові смуги водних шляхів, очисні та інші водогосподарські споруди та технічні пристрої;

7) здійснювати засобами вимірювальної техніки, у тому числі автоматизованими, облік забору та використання вод, контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами;

8) здійснювати погоджені у встановленому порядку технологічні, лісомеліоративні, агротехнічні, гідротехнічні, санітарні та інші заходи щодо охорони вод від вичерпання, поліпшення їх стану, а також припинення скидання забруднених стічних вод;

9) здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу;

10) безперешкодно допускати на свої об`єкти державних інспекторів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, а також громадських інспекторів з охорони довкілля, які здійснюють перевірку додержання вимог водного законодавства, і надавати їм безоплатно необхідну інформацію;

11) своєчасно сплачувати збори за спеціальне водокористування та інші збори відповідно до законодавства;

12) своєчасно інформувати центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування про виникнення аварійних забруднень;

13) здійснювати невідкладні роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварій, які можуть спричинити погіршення якості води, та надавати необхідні технічні засоби для ліквідації аварій на об`єктах інших водокористувачів у порядку, встановленому законодавством;

14) виконувати інші обов`язки щодо використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів згідно з законодавством.

Згідно пункту 23 Постанови КМ України «Про затвердження Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами» від 25.03.1999 року № 465 (далі за текстом Постанова № 465) водокористувачі зобов`язані забезпечувати монтування та експлуатацію пристроїв, призначених для здійснення регулярного контролю за обсягами та якістю зворотних вод, а також сприяти працівникам контролюючих органів під час проведення перевірок і відбору проб у контрольних створах та в системах водовідводу, в тому числі за межами території, де розташовані їх об`єкти.

Відповідно до підпункту 2 пункту 25 Постанови № 465 водокористувачі здійснюють контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин.

Отже, виходячи з приписів п.п.3, 7 ст.44 Водного кодексу України, п.23 та п.п.2 п.25 Постанови № 465, змісту п.5 «є» Дозволу на спецводокористування, позивач зобов`язаний організувати місця відбору проб стічних вод для здійснення державного екологічного контролю, а саме здійснення лабораторного контролю за дотримання норм ГДС забруднюючих речовин із стічними водами у водний об`єкт - р. Дунай (ГДС визначених Додатками №1-№9 Дозволу).

При цьому, під час перевірки було встановлено, що маркування місця відбору проб стічної води згідно Дозволу було тільки на районі ВПК-2 ДП «ІЗМ МТП», випуск № 7. Випуски на районах ВПК-1 та ВПК-3 не були марковані. Вказані обставини суду також підтвердила свідок ОСОБА_1 , яка працює державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу та разом з іншими уповноваженими посадовими особами відповідача брала участь у плановому заході державного нагляду (контролю) з 12 по 23 квітня 2021 року на підприємстві позивача.

Отже, суд дійшов висновку про правомірність вимоги пункту 10 Припису, а тому в його скасуванні слід відмовити.

Згідно п.11 Припису відповідач вимагає від позивача здійснювати постійний контроль за якістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин відповідно до умов Дозволу та Плану заходів по зниженню негативного впливу на водний об`єкт забруднюючих речовин, що відводяться в р. Дунай з дощовими стічними водами з території ДП «ІЗМ МТП», яким передбачено періодичність контролю в восьми точках один раз на квартал з моменту отримання Дозволу.

Відповідно до матеріалів справи, наказом ДП «ІЗМ МТП» від 08.09.2016 року №740 «Про виведення з експлуатації та постановку у відстій станції біохімічної «СБО-5» виведено з експлуатації та поставлено у відстій станцію біохімічної очистки «СБО-5» з 06.09.2016 року.

Згідно наказу Міністерства інфраструктури України» від 19.12.2017 року №455 надано згоду на списання станції біохімічної «СБО-5».

У зв`язку зі списанням основних засобів підприємства, а саме: Станції біологічної очистки «СБО-5» відомчий моніторинг проводився по шістьом точкам контролю, протоколи вимірів (довідки Дунайської гідрометобсерваторії за 2020 рiк) надавалися посадовим особам Інспекції під час перевірки.

Відповідно до додатків № 1-8 до Дозволу на спецводокористування №240-А/Оде від 05.10.2016 року (т.1 а.с.219-227), фактичні маси скидів визначаються на підставі обсягів випавших опадів протягом року, нормативи гранично допустимих скидів (ГДС) забруднюючих речовин, які надходять в р.Дунай iз зворотними водами ДП «ІЗМ МТП» затвердженi т.в.о. директора Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації 26.09.2016.

Також матеріалами справи підтверджено, що на підставі укладеного мiж ДП «ІЗМ МТП» та Дунайською гідрометеорологічною обсерваторією договору про спеціалізоване обслуговування № 104-р від 23.12.2019 протягом року щоквартально здійснюється моніторинг вод за показниками згідно з додатком № 1 до договору. Договором № 100-Р вiд 23.12.2020 надання цих послуг передбачено на 2021 рік.

Відповідно до матеріалів справи Дунайською гідрометеорологічною обсерваторією було здійснено хімічний аналіз проб дунайської води у 2020 - 2021 році, відповідно до довідок від 03.03.2020, 18.05.2020, 29.09.2020, 02.11.2020, 09.03.2021, 05.05.2021 року (т.2 а.с.47-52).

Отже, судом встановлено, що ДП «ІЗМ МТП» здійснює контроль за якістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин відповідно до умов Дозволу та Плану заходів по зниженню негативного впливу на водний об`єкт забруднюючих речовин, що відводяться в р. Дунай з дощовими стічними водами з території ДП «ІЗМ МТП», а отже, пункт 11 припису є не обґрунтованим та підлягає скасуванню.

З огляду на досліджені під час розгляду справи документи, відповідачем не підтверджено під час розгляду справи наявності порушень природоохоронного законодавства, викладених у таких пунктах припису: пункті 2 (в частині здійснення до 27.06.2021 року корегування дозволу на викиди забруднюючих речовин атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-1, a саме включити до дозволу невраховані джерела: РБД в приміщенні зварювального цеху 1 джерело викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря - витяжна вентиляція встановлена над ділянкою зварювання металоконструкцій), пунктах 3, 4, 7, 11 припису Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) від 27.04.2021 року №164, виданого за результатами планової перевірки суб`єкта господарювання ДП «ІЗМ МТП».

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України, зокрема, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов Державного підприємства Ізмаїльський морський торговельний порт підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.3 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог. Оскільки вимога немайнового характеру, заявлена позивачем, задоволена частково, суд присуджує позивачу половину сплаченого ним судового збору 1135 грн. (2270 грн. / 2 = 1135 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Державного підприємства Ізмаїльський морський торговельний порт (вул.Портова, 7, м.Ізмаїл, 68600, ) до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (просп. Шевченка, 12, м.Одеса, 65058, ) про визнання протиправними та скасування пунктів припису задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати пункт 2 (в частині здійснення до 27.06.2021 року корегування дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-1, a саме включити до дозволу невраховані джерела: РБД в приміщенні зварювального цеху 1 джерело викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря - витяжна вентиляція встановлена над ділянкою зварювання металоконструкцій), пункти 3, 4, 7, 11 припису Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) від 27.04.2021 року №164, виданого за результатами планової перевірки суб`єкта господарювання ДП «ІЗМ МТП».

У задоволенні решти позову Державного підприємства Ізмаїльський морський торговельний порт відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) на користь Державного підприємства Ізмаїльський морський торговельний порт судові витрати в сумі 1135 грн. (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: В.В.Андрухів