Справа № 640/25567/21
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2022-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2022 року м. Київ № 640/25567/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши за правилами письмового позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління ПФУ в м. Києві
провизнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління ПФУ в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368), в якому просить суд:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві при проведенні перерахунку пенсії та зменшення з 01.01.2018 основного розміру пенсії за вислугу років полковнику у відставці ОСОБА_1 з 86 відсотків до 70 відсотків грошового забезпечення;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести перерахунок та виплату належної полковнику у відставці ОСОБА_1 починаючи з 01.01.2018 пенсії з урахуванням розміру за вислугу років 86 % від грошового забезпечення встановленого законодавством на час призначення пенсії. Розрахунок пенсії провести без обмеження її максимального розміру та виплачувати таку без обмеження такого її розміру (обмеження визнано неконституційним згідно з Рішенням Конституційного Суд/ № 7-рп/2016).

Позиція позивача.

Позивач зазначає, що є полковником у відставці, з 03.10.2000 у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", отримує пенсію за вислугу років яка призначена, нарахована та виплачується ГУ ПФУ в місті Києві. Додає, що є ветераном військової служби, військовим пенсіонером ЗСУ.

Також, позивач зазначає, що пенсію призначена та виплачувалась в розмірі 86 % грошового забезпечення, що підтверджується наявними матеріалами.

Позивач додає, що 01.03.2018 набрала чинність постанова КМУ від 30.08.2017 року № 704, якою було збільшено грошове забезпечення військовослужбовців, у зв`язку з чим, ГУ ПФУ здійснило перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року.

Однак, при перерахунку пенсії розмір її було зменшено з 86 % до 70 % від суми грошового забезпечення з посиланням на ч. 2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ. Оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедури, позивач звертає увагу на те, що внесені зміни до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ не стосуються перерахунку уже раніше призначеної пенсії, а має бути застосовано вислугу років 86% від суми грошового забезпечення, яка була встановлена на момент призначення пенсії.

Також, при особистому моєму звернені до ГУ ПФУ щодо безпідставного зменшення розміру моєї пенсії з 86 % до 70 % позивач отримав документи, які свідчать про таке зменшення.

Враховуючи наведене та норми профільного законодавства, позивач вважає таке зменшення протиправним у зв`язку з чим звернувся до суду.

Щодо обмеження максимального розміру пенсій, позивач зазначає, що такі обмеження вводилися Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI (набрав чинності 01 жовтня 2011 року) «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (із подальшими змінами) зокрема і способом внесення змін у відповідні закони (зокрема у ЗУ № 2262-ХІІ). При цьому пунктом 2 розділу І зазначеного Закону застережено, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом. Пенсія ж призначена із 03 жовтня 2000 року А Рішенням Конституційного суду України № 7-рп/2016 частина сьома статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів - визнана такою, що є неконституційною.

Відтак, позивач просить задовольнити позов, вважаючи дії відповідача протиправними.

Позиція відповідача.

У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Зазначає, що на час здійснення відповідачем перерахунку пенсії позивача, діяла вже інша редакція Закону № 2262-ХІІ від 09.04.1992., а саме редакція Закону № 2262-ХП від 13.03.2018, згідно якої максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 13).

Таким чином, відповідач з врахування положень Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 в редакції Закону з 13.03.2018 перерахував з 01.01.2018 позивачу пенсію виходячи із розрахунку вже 70 % грошового забезпечення.

Додає також, що відповідно до ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XXI максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. З 01 січня 2021 прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлено в розмірі 1769,00 грн, з 01 липня - 1854,00 грн, з 1 грудня - 1934,00 грн.

Проте, як зазначає відповідач, позивач доводить свою позицію рішенням Конституційного суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/1016, яким ч.7 ст. 43 Закону № 2262-ХХІ визнає неконституційною.

Відповідач зазначає, що Законом від 06.12.2016 № 1774-VIII встановлено обмеження до 31.12.2017. Тобто, на думку відповідача, рішення Конституційного суду не скасовує обмеження виплати пенсій на 2017 рік, а тому, дії органів Пенсійного фонду України є правомірними. Враховуючи також те, що відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, рішення Конституційного суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/1016 не змінює порядок нарахування пенсій до винесення даного рішення, Відповідно до Протоколу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві пенсія позивачеві була призначена 31.01.2005 року, що є раніше, ніж прийняття вищезазначеного рішення.

З урахуванням наведеного відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою судді від 14.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження, в порядку ст. 263 КАС України.

Встановлені судом обставини.

У даному випадку матеріалами справи підтверджуються факти призначення пенсії позивачу, визначення основного розміру пенсії у розмірі 86% від відповідних сум грошового забезпечення, подальше, з 01.01.2018, зменшення основного розміру пенсії до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Щодо зменшення основного розміру пенсії.

Відповідно до підпункту 8 п. 6 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 №3668-VI у ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» внесені зміни, а саме: у частині другій цифри « 90» замінити цифрами « 80». Ці зміни набрали чинності з 01.10.2011.

27.03.2014 прийнято Закон № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 01.04.2014, пунктом 23 Розділу II якого внесено зміни до Закону № 2262-XII, а саме: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 01.05.2014.

Між тим, стаття 13 Закону № 2262-XII регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку та, до того ж, не має зворотної дії у часі.

Зміни до статті 63 Закону № 2262-XII ні Законом № 3668-VI, ні Законом № 1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону N 2262-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії, як вже неодноразово зверталась увага органів ПФУ, є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-XII, яка змін, у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VI та Закону № 1166-VII, не зазнала.

Відтак, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Тобто, при перерахунку пенсії відповідним категоріям осіб має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а внесені Законами України від 08.07.2011 № 3668 та від 27.03.2014 № 1166-VІІ зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років, є звуженням змісту та обсягу вже існуючих у позивача прав і свобод людини.

Отже, зміна основного розміру пенсії за ч .2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення розміру вже призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку.

За таких обставин у відповідача відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку, а тому з урахуванням вищевказаного, суд дійшов висновку, що відповідач при проведенні позивачу перерахунку пенсії, не мав права зменшувати розмір пенсії за вислугу років, у зв`язку із чим такі дії ГУ ПФУ в м. Києві, є протиправними.

Відтак, позов є обґрунтованими та підлягає в цій частині задоволенню із зобов`язанням відповідача виплатити перераховану з 01.01.2018 суму пенсії.

Що стосується виплати пенсії без обмеження максимальним розміром, слід зазначити, що вказані вимоги по суті заявлені на майбутнє. В матеріалах справи відсутні докази того, що станом на час звернення до суду обмежує виплату пенсії максимальним розміром, а відтак, оскільки суд може захистите вже порушене станом на час звернення до суду право, а не гіпотетичні припущення щодо можливого порушення у майбутньому, обставин, у даній частині позову слід відмовити.

При цьому, суд звертає увагу на те, що пенсія обчислена з грошового забезпечення 13215,00 грн., 70% від чого складає 9250,50 грн. + 2000 грн. згідно постанови КМ України № 713 від 14.07.2021 та 370 грн. за особливі заслуги. Як приклад, після перерахунку на підставі цього рішення суду, 86% від сум грошового забезпечення складатиме (відносно розрахунку на 27.08.2021) 11 364,90 грн. + 2000 грн. та 370 грн. та дорівнюватиме 13735,70 грн., тобто навіть при такому розрахунку не перевищуватиме так званий «максимальний розмір».

Відтак, в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено порушення його прав в наведеному аспекті станом на час звернення до суду.

Що стосується відшкодування судових витрат на підстав ст. 139 КАС України, слід зазначити, що заявлені вимоги мають немайновий характер, що по суті не дає можливості вирахувати певну частку задоволених вимог у цифровому значенні та вимог, щодо яких відмовлено у задоволенні. Відтак, враховуючи, що немайнова вимога щодо «максимального розміру» є складовою основної немайнової вимоги, яка задоволена, але лише з певними корективами (щодо «максимального розміру»), суд не вважає часткове задоволення позову у цьому конкретному випадку підставою для зменшення відшкодування судового збору на підставі ст. 139 КАС України.

Відтак, позов підлягає частковому задоволенню - як зазначено вище.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 14, 19, 72 - 77, 90, ст. ст. 241 - 246, 250, 251, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР 42098368) щодо зменшення з 01.01.2018 основного розміру пенсії ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) з 86 % до 70% відповідних сум грошового забезпечення

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР 42098368) здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) з 86 % до 70% та виплату різниці з вирахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР 42098368) на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) 908,00 грн. - на відшкодування судового збору, сплаченого за квитанцією від 01.09.2021 № 2.

Днем вручення процесуальних документів в електронній формі є день отримання судом повідомлення про доставлення документів на офіційну електронну адресу особи (п. 2 ч. 6 ст. 251 КАСУ), якою є (п. 5.8. Положення про ЄСІТС від 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21): сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів або адреса електронної пошти, з якої надійшли до суду документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом (п. 59 «Перехідні положення»).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зважаючи на Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затверджене рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21, в електронній формі апеляційні скарги подаються безпосередньо до апеляційного суду.

Суддя О.А. Кармазін