Справа № 640/7405/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про витребування доказів

23 травня 2022 року м. Київ № 640/7405/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Маруліної Л.О., вирішивши питання витребування доказів у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Контент Медіа Сервіс»

до відокремленого підрозділу ДПС України Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Контент Медіа Сервіс» (далі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі також - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у несвоєчасному відображенні в Інтегрованій картці платника суми податкового боргу ТОВ «Контент Медіа Сервіс», що виник у зв`язку з несплатою узгодженого грошового зобов`язання визначеного в податковому повідомленні - рішенні №02 від 29.10.2014 року (в оригіналі примірника податкового повідомлення-рішення позивача дата 29.08.2014 року) і, як наслідок, невизнанні ГУ ДФС у м. Києва такого податкового боргу безнадійним у зв`язку із закінченням строку давності для його стягнення та зобов`язати ГУ ДФС у м. Києві здійснити коригування записів в Інтегрованій картці платника шляхом відображення вказаної суми податкового боргу ТОВ «Контент Медіа Сервіс» з 16 березня 2015 року замість 30 липня 2015 року;

- зобов`язати ГУ ДФС у м. Києві з 16.03.2018 року визнати безнадійним та списати податковий борг ТОВ «Контент Медіа Сервіс», що виник у зв`язку з несплатою узгодженого грошового зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні №02 від 29.10.2014 року (в оригіналі примірника податкового повідомлення-рішення позивача дата 29.08.2014 року), з відповідним відображенням таких облікових операцій в Інтегрованій картці платника.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що днем узгодження грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням №02, є 04.03.2015 року, тобто, день отримання позивачем рішення ДФС України від 27.02.2015 року №4165/6/999-10-01-04-25 про результати розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення №02, яким у скасуванні останнього відмовлено.

Так, в силу положень податкового законодавства України, позивачем мало б бути сплачено суму узгодженого зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням №02, у десятиденний строк, проте плату позивачем не здійснено, до суду податкове повідомлення-рішення №02 не оскаржено.

Отже, 15.03.2015 року у позивача виник податковий борг в сумі, визначеній податковим повідомленням-рішенням №02.

В свою чергу, на переконання позивача, в силу положень Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року №422, відповідачем мало б було здійснено дії щодо відображення в Інтегрованій картці платника дату виникнення податкового боргу за узгодженим зобов`язанням, визначеним податковим повідомленням-рішенням №02, якою є 16.03.2015 року.

Проте, відповідачем відображено цей податковий борг у Інтегрованій картці платника лише 30.07.2015 року, що стало наслідком невірного обрахунку встановленого статтею 102 Податкового кодексу України строку давності стягнення цього податкового боргу.

Таким чином, оскільки, на переконання позивача, податковий борг за узгодженим зобов`язанням, визначеним податковим повідомленням-рішенням №02, виник 15.03.2015 року та мав відображуватися у Інтегрованій картці платника з 16.03.2015 року, останнім днем строку давності для стягнення такого боргу є 15.03.2018 року позаяк останній з 16.03.2015 року є безнадійним та підлягав списанню.

Водночас, відповідачем вказаних дій не здійснено в наслідок допущеної бездіяльності.

Враховуючи викладене, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.05.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Через канцелярію суду 05.06.2019 року відповідачем подано клопотання про залучення документів до матеріалів справи, а сам копії рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2019 року у справі №826/10740/18, яким стягнуто з ТОВ «Контент Медіа Сервіс» податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у розмірі 413 213, 54 грн.

Через канцелярію суду 07.06.2019 року позивачем подано відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позову заперечує з тих підстав, що спірний податковий борг у розмірі 273 750, 00 грн., який виник 31.07.2015 року на підставі податкового повідомлення-рішення від 29.10.2014 року №02, не може бути визнаний безнадійним, оскільки його вже погашено позивачем в порядку пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України шляхом самостійної сплати позивачем задекларованих податкових зобов`язань за 2015-2017 роки.

Крім того, відповідачем зауважено, що 30.09.2015 року сформовано та направлено позивачу податкову вимогу про сплату боргу №4788-23 з урахуванням абзацу 2 пункту 59.2 статті 59 Податкового кодексу України.

Через канцелярію суду 10.06.2019 року позивачем подано клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Через канцелярію суду 18.06.2019 року позивачем подано відповідь на відзив.

Позивачем підтримано позовні вимоги та підстави позову в повному обсязі та зазначено, що посилання відповідача як на податкову вимогу, так і стягнутий судовим рішенням у справі №826/10740/18 податковий борг, є безпідставним, оскільки протиправна бездіяльність, оскаржувана у справі, що розглядається, передувала вказаним подіям, з огляду на що, не входить до предмету доказування.

Ухвалою Окружного адміністративного судочинства України від 01.07.2019 року відмовлено представнику позивача у задоволенні клопотання про розгляд справи з викликом сторін.

Через канцелярію суду 11.07.2019 року позивачем подані додаткові пояснення щодо зупинення апеляційного провадження у справі №826/10740/18 до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного судочинства України у справі №640//7405/19.

Щодо процесуального правонаступництва відповідача у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Судом встановлено, що згідно з відомостями Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державна фіскальна служба України () з 17.05.2019 року перебуває у стані припинення.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року №1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" зареєстровано юридичну особу 17.05.2019 року, номер запису: 1 085321, Державну податкову службу України ().

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» Державна податкова служба України та Державна митна служби України є правонаступниками прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Згідно з відомостями Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві () з 17.05.2019 року перебуває у стані припинення.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року №537 зареєстровано юридичну особу 30.07.2019 року, номер запису: 1 086626, Головне управління Державної податкової служби у м. Києві ().

Таким чином, суд дійшов висновку про заміну відповідача - Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві () на правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у м. Києві ().

В той же час, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року № 1074, дія якого поширюється, в тому числі, і на територіальні органи міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, права та обов`язки органів виконавчої влади переходять в разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якою приєднано один або кілька органів виконавчої влади.

На виконання Указу Президента України від 08.11.2019 року №837 «Про невідкладні заходи з проведення реформ та зміцнення держави» Кабінетом Міністрів України 30.09.2020 року прийнято постанову №893 «Про деякі питання територіальних органів ДПС», відповідно до якої територіальні органи ДПС перестануть існувати як юридичні особи публічного права.

З метою реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року №893 «Про деякі питання територіальних органів ДПС», з урахуванням вимог Закону України від 30.09.2020 року №3166-VІ «Про центральні органи виконавчої влади» (зі змінами), Положенням про Державну податкову служб) України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.3019 року №227 (зі змінами), наказу ДПС України від 30.09.2020 року №529 «Про утворення територіальних органів ДПС», ДПС України наказом від 12.11.2020 року №643 затверджено Положення про Головне управління ДПС у місті Києві.

Територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

Права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Відповідно до наказу Державної податкової служби України від 30.09.2020 року №529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком.

Серед переліку територіальних органів Державної податкової служби, що утворюються визначено Головне управління ДПС у м. Києві та Головне управління ДПС у Закарпатській області.

Відповідно до Положення про Головне управління ДПС у м. Києві, затвердженого наказом ДПС України від 12.11.2020 року №643 Головне управління ДПС у м. Києві є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України, та є правонаступником прав та обов`язків ГУ ДПС у м. Києві ().

Згідно з наказом ДПС України від 24.12.2020 року №755 «Про початок здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій» з 01 січня 2021 року територіальні органи ДПС, утворені як її відокремлені підрозділи, розпочинають здійснення повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються як юридичні особи.

Таким чином, з 01.01.2021 року ДПС України функціонує як єдина юридична особа, що складається з центрального апарату та територіальних органів, утворених як її відокремлені підрозділи (без статусу юридичних осіб).

Отже, станом на день розгляду справи, функції та повноваження Головного управління ДПС у місті Києва, перейшли до його правонаступника - відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011), з огляду на що, в порядку статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України суд замінює відповідача у справі - Головне управління ДПС у м. Києві на відокремлений підрозділ ДПС України Головне управління ДПС у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено відсутність достатніх доказів для ухвалення рішення по суті позовних вимог, з огляду на що, суд дійшов висновку про витребування таких доказів у сторін.

Згідно з частиною третьою статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно із статтею 74 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статей 75, 76 Кодексу адміністративного судочинства України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Так, предметом спору у цій справі фактично є належне визначення податковим органом у ІКП дати виникнення податкового боргу у позивача за наслідком не сплати узгодженого грошового зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням №02 після процедури адміністративного оскарження останнього позивачем.

Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року №422, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 року за № 751/28881, затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі також - Порядок №422), яким визначено організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку №422 інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Відповідно до абзаців 1, 2, 6, 7, 22, 23 пункту 1 розділу ІІ Порядку №422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

Органу ДФС, в якому перебуває платник за основним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за основним місцем обліку, для внесення відповідної інформації, а за неосновним місцем обліку - в режимі перегляду.

Органу ДФС, в якому перебуває платник за неосновним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за неосновним місцем обліку, для внесення відповідної інформації.

Згідно з пунктом 1 глави 4 розділу V Порядку №422 працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження органу ДФС, до компетенції яких належать розгляд скарг при проведенні процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах при проведенні процедури судового оскарження прийнятих податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем забезпечують внесення даних до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати КПР.

Відображенню в інформаційній системі органів ДФС підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

Такими матеріалами є: скарга (заява) платника податків; рішення про результати розгляду скарги (заяви); ухвала суду про відкриття провадження; рішення суду, прийняте по суті.

Згідно з абзацом 14 пункту 3 розділу VII Порядку №422 у день отримання відповідальним виконавцем з розгляду скарги (заяви) повідомлення про вручення поштового відправлення (рішення, прийнятого за розглядом скарги (заяви)) відповідальний виконавець із розгляду скарги (заяви) вносить до інформаційної системи органів ДФС, яка відображає результати адміністративного оскарження, дату отримання платником податків рішення, прийнятого за розглядом скарги.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідачем не подано відомостей Інтегрованої картки платника, які б містили інформацію щодо дати отримання позивачем рішення ДФС від 27.02.2015 року № 4165/6/9999-10-01-04-25, які є предметом доказування у цій справі.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність витребування таких відомостей у відповідача.

Крім того, з огляду на спірність обставини дати винесення податкового повідомлення рішення №02, на підставі якого виник податковий борг, а саме: позивач стверджує, та надає відповідну копію, що податкове повідомлення-рішення №02 датовано 29.08.2014 року, в той час, як відповідач посилається на податкове повідомлення - рішення №02 від 29.10.2014 року, суд дійшов висновку про витребування у відповідача копії податкового повідомлення-рішення №02 від 29.10.2014 року та письмових пояснень з приводу питання відмінності дат одного й того самого податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про витребування доказів у відповідача.

Відповідно до частин шостої - восьмої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Керуючись статтями 6, 9, 72-77, 79, 80, 94, 241, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Замінити відповідача у справі - Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві () на правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у м. Києві ().

2. Замінити відповідача у справі - Головне управління ДПС у м. Києві () на правонаступника - відокремлений підрозділ ДПС України Головне управління ДПС у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011).

3. Витребувати у відокремленого підрозділу ДПС України Головне управління ДПС у місті Києві:

- належним чином засвідчені копії відомостей Інтегрованої картки платника, які б містили інформацію щодо дати отримання позивачем рішення ДФС від 27.02.2015 року № 4165/6/9999-10-01-04-25;

- належним чином засвідчену копію податкового повідомлення-рішення №02 від 29.10.2014 року;

- письмові пояснення з приводу питання відмінності дат податкового повідомлення-рішення №02, отриманого позивачем та за яким обліковується податковий борг.

4. Відповідно до частини восьмої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

5. Витребувані докази подати до канцелярії суду до 01.06.2022 року включно.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.О. Маруліна