Справа № 640/18243/19
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2022 року м. Київ № 640/18243/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Виробнича проектно-будівельна фірма

«Атлант» (02192, м. Київ, Дарницький бульвар, 8-А)

до Головного управління ДФС у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка,

33/19),-

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03 липня 2019 року №,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант» (надалі по тексту також - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у місті Києві (надалі по тексту також - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03 липня 2019 року №.

Мотивуючи заявлені позовні вимоги представник позивача вказав, що проведення камеральної перевірки за 2017-2018 роки, наслідком якої стало складання акта перевірки №5322/26-15-12-06/19016506 від 03 червня 2019 року, було фактично повторним проведенням камеральної перевірки за той самий період з того самого питання. Також, на думку представника позивача, перевірка проведена з порушенням граничних строків проведення, встановлених законодавством (30 календарних днів), адже остання декларація за грудень 2018 року була подана 21 січня 2019 року, відтак контролюючий орган мав право провести камеральну перевірку в строк до 22 лютого 2019 року.

Крім того, представник Товариства просив врахувати, що відомості у акті перевірки, та відомості в додатку до спірного податкового повідомлення-рішення містять різні дані стосовно реквізитів податкових накладних, які позивачем не подавалися та не реєструвалися, тобто при складанні акту камеральної перевірки були використані недостовірні дані.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог у відзиві на позов представник Головного управління ДФС у місті Києві вказує, що до позивача правомірно застосовано штрафні санкції, оскільки позивачем порушено граничні строки реєстрації податкових накладних.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 03 червня 2019 року Головним управлінням ДФС у місті Києві проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ПрАТ «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант» за 2017-2018 роки, за результатами якої складено відповідний акт перевірки від 03 червня 2019 року №5322/26-15-12-06-16/16016506.

Перевіркою встановлено порушення ПрАТ «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант» граничних строків реєстрації податкових накладних, виписаних в 2017-2018 роках в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

На підставі висновків акта перевірки, Головним управлінням ДФС у місті Києві 03 липня 2019 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача за порушення вимог п. 201.10. ст. 201 ПК України, на підставі ст 120-1 України застосовано штрафні санкції в загальному розмірі 802 837,41 грн., зокрема, за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 8 028 373,04 грн. застосовано штраф в розмірі 10 % сумі 802 837,41 грн.

Незгода позивача із вказаним податковим повідомленням-рішенням зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані положеннями Податкового кодексу України (в редакції станом на момент існування спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо акцизних накладних, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками акцизного податку електронними документами.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Позиція представника позивача, якою обґрунтовуються заявлені позовні вимоги, зводиться до того, що контролюючим органом порушено строки проведення камеральної перевірки, визначених пунктом 76.3 статті 76 Податкового кодексу України.

У відповідності до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Аналіз наведеної норми свідчить, що предметом камеральної перевірки може бути як своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків), так і своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних.

Тобто надані контролюючому органу повноваження проводити камеральні перевірки на підставі даних ЄРПН охоплюють, у тому числі, питання дотримання термінів реєстрації податкових накладних у ЄРПН.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі № 804/3762/17 та від 06 березня 2018 року в справі № 821/193/17.

Так, порядок проведення камеральної перевірки врегульований положеннями статті 76 Податкового кодексу України.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Відтак, за діючою редакцією пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

А ось камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України. Тому проведення камеральної перевірки з питань реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних може проводитися протягом 1095 календарних днів з наступного дня їх складання.

Згідно позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 травня 2018 року у справі №820/3544/17, вбачається, що норма пункту 102.1. статті 102 Податкового кодексу України пов`язує відлік строку давності саме із останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань.

Аналогічна позиція викладена у податковій консультації ДФС України від 12 грудня 2017 року №2940/6/99-99-12-04-15/ІПК.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що строки, зазначені пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України стосуються перевірки даних, зазначених у податкових деклараціях, а в даному випадку перевірка проводилась з приводу дотримання граничних строків реєстрації податкових накладних.

З урахуванням викладеного вбачається, що камеральною перевіркою може бути охоплено період в 1095 днів, що настали за останнім днем граничного строку реєстрації податкових накладних та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, відтак твердження представника позивача в даній частині відхиляються судом як законодавчо не підтверджені.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача також вказав, що в акті перевірки вказані податкові накладні, які не мають жодного відношення до Приватного акціонерного товариства «ВПБФ «Атлант» та які останнє ніколи не реєструвало у вказані дати та з такими номерами, однак на спростування вказаних обставин контролюючим органом не надано жодних належних документальних доказів.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При цьому, саме на відповідача як суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок доказування правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення.

Крім того, суд звертає увагу, що реквізити наведених в акті перевірки та в додатку до спірного податкового повідомлення рішення податкових накладних різняться, що унеможливлює достовірно здійснити перевірку правильності вирахування загальної суми ПДВ, несвоєчасно зареєстрованих податкових накладних та нарахування штрафу за порушення граничних термінів такої реєстрації.

Додатково суд враховує, що 12 лютого 2019 року Головним управлінням ДФС у місті Києві уже проводилась камеральна перевірка своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних Товариством за період 2017-2018 року, що підтверджується відповідним актом перевірки №1473/26-15-12-06-16/19016506 від 12 лютого 2019 року.

Тобто, відповідачем спірне податкове повідомлення-рішення прийняте за результатами перевірки, яке проведена повторно за аналогічний період 2017-2018 роки.

Враховуючи той факт, що проведення повторної камеральної перевірки Податковим кодексом України не передбачено, то протиправність її проведення та безпідставність висновків, які покладені в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, обумовлює безпідставність визначення податкового правопорушення і, як наслідок цього, безпідставність застосування штрафу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05 лютого 2019 року в справі №824/51/16-а.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Зважаючи на вищенаведене в сукупності суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та наявність підстав для його скасування в судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03 липня 2019 року №.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант» (02192, м. Київ, Дарницький бульвар, 8-А, ) документально підтверджені понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 12 042 (дванадцять тисяч сорок дві) гривні 56 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.Б. Федорчук