Справа № 826/7382/18
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2022 року м. Київ № 826/7382/18

Окружний адміністративний суду міста Києва у складі судді Клочкової Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ»

до Головного управління ДФС у Полтавській області

Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» (надалі - позивач), адреса: 04021, місто Київ, вулиця Полярна, будинок 20 до Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі - відповідач 1), адреса: 36014, Полтавська область, місто Полтава, вулиця Європейська, будинок 4, Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі - відповідач 2), адреса: 36014, Полтавська область, місто Полтава, вулиця Європейська, будинок 4, в якій позивач, просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 17 квітня 2018 року.

Підставою позову вказано порушення прав та інтересів позивача, внаслідок прийняття суб`єктом владних повноважень неправомірного податкового повідомлення-рішення.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

У травні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області, Головного управління ДПС у Полтавській області, у якій позивач просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 17 квітня 2018 року № , яким до товариства застосовано штраф у розмірі 10 % з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу у сумі 378 495,78 грн, з мотивів безпідставності його прийняття.

Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 29 травня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року, в задоволенні адміністративного позову відмовив.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» задоволено, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року скасовано, справу № 826/7382/18 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Приходячи до такого рішення колегія Верховного Суду зазначила, що судами першої та апеляційної інстанції порушено принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, що призвело до ухвалення рішень, які не відповідають вимогам щодо законності і обґрунтованості, а тому такі рішення підлягають скасуванню, а справа відповідно до правил статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зокрема, скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції, колегія Верховного Суду зазначила, що контролюючий орган при проведенні камеральної перевірки використав дані уточнюючого розрахунку виключно як факт погашення залишку податкових зобов`язань по декларації з рентної плати за 4-ий квартал 2015 року, водночас, щодо вказаного колегія Верховного Суду зауважила, що подання уточнюючої податкової декларації, якою зменшується податкове зобов`язання з певного податку, виключає об`єкт застосування штрафної санкції, передбаченої статтею 126 Податкового кодексу України, оскільки подання уточнюючої декларації зі зменшеним податковим зобов`язанням не є сплатою узгодженої суми податкового зобов`язання. У податкового органу відсутні підстави для розрахунку штрафних санкцій, виходячи з суми податкового зобов`язання без врахування уточнюючих показників, оскільки з поданням уточнюючого розрахунку податкова звітність є виправленою і нівелює правові наслідки помилки допущеної при її поданні.

Також, у вказаній постанові колегія Верховного Суду Суд визнала передчасним висновок суду першої інстанції щодо не прийняття як належного та допустимого доказу висновку експерта від 19 грудня 2018 року № 15, з підстав відсутності у ньому відомостей про те, що висновок підготовлений для подання до суду на виконання частини шостої статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки, за правилами статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України проведення експертизи може бути здійснене на замовлення учасників справи, та з самого висновку експерта № 15 видно, що судово-економічну експертизу проведено судовим експертом на замовлення товариства від 6 червня 2018 року, тобто під час здійснення провадження у справі № 826/7382/18, в основу дослідження покладені висновки акта камеральної перевірки від 26 березня 2018 року № 2890/16-31-12-11-30/31511844, а також зазначено, що судовий експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва прийнято до провадження адміністративну справу № 826/7382/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕИ» до Головного управління ДФС у Полтавській області, Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва клопотання представника Головного управління ДПС у Полтавській області про заміну відповідача правонаступником у справі № 826/7382/18 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» до Головного управління ДФС у Полтавській області, Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення задоволено та замінено відповідача у справі № 826/7382/18 його правонаступником, а саме - Головне управління ДПС у Полтавській області (адреса: 36014, місто Полтава, вулиця Європейська, будинок 4, ) на його правонаступника - Головне управління ДПС у Вінницькій області, як відокремлений підрозділ ДПС (адреса: 36014, місто Полтава, вулиця Європейська, будинок 4, код ЄДРПОУ ВП 44057192).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийняте відповідачем на підставі висновків, зроблених за результатами перевірки позивача, які не відповідають фактичним обставинам.

Відповідач в свою чергу на підтвердження правомірності своїх дій зазначає, що податковим органом під час виконання функцій покладених чинним законодавством було дотримано встановлені приписи чинного законодавства та правомірно прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення за затримку сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу, у зв`язку з чим податковий орган просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі та залишити в силі прийняті податкові повідомлення-рішення.

Порушення податкового законодавства які стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових-повідомлень рішень викладені уповноваженим особами податкової служби в акті перевірки та які на переконання представника податкового органу являються правомірними та підтверджуються відповідними доказами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Уповноваженими особами Головного управління ДФС у Полтавській області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, статті 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку позивача з питань дотримання граничних строків сплати, визначених чинним податковим законодавством, узгоджених сум податкових зобов`язань по рентній платі за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату за період з 20 лютого 2016 року по 24 січня 2018 року, за результатами якої складено акт перевірки № 2890/16-31-12-11-30/31511844 від 26 березня 2018 року (далі - акт перевірки).

В акті перевірки зафіксовано факти несвоєчасної сплати позивачем рентної плати за користування надрами для видобування природного газу:

- по терміну сплати 19 лютого 2016 року нараховано суми авансових внесків по строку сплати 19 лютого 2016 року в сумі 2 604 247,91 грн згідно податкового розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 3 квартал 2015 року (вх. № від 05 листопада 2015 року та відповідно до додатку 2 до нього (вх. № від 05 листопада 2015 року), з яких погашено без порушення термінів сплати, а саме: частково в сумі 1 252 834,06 грн сплачено із затримкою у 6 днів платіжним дорученням № 493 від 25 лютого 2016 року. Частково у сумі 1 000 000,00 грн сплачено із затримкою у 7 днів платіжним дорученням №266 від 26 лютого 2016 року. Залишок в сумі 347 167,80 грн сплачено 11 березня 2016 року із затримкою у 21 день платіжним дорученням № 616 від 11 березня 2016 року на загальну суму 591 928,97 грн;

- по терміну сплати 19 лютого 2016 року нараховано податкових зобов`язань по декларації з рентної плати за 4-ий квартал 2015 року (вх. № від 09 лютого 2016 року) та додаток № 2 до неї (розрахунки з рентної плати за користування надрами № ) в сумі 7 465 577,79 грн, які сплачено з порушенням термінів сплати, а саме: частково в сумі 244 761,1 грн сплачено 11 березня 2016 року із затримкою у 21 день платіжним дорученням № 616 від 11 березня 2016 року. Частково в сумі 350 000,00 грн сплачено 29 березня 2016 року із затримкою у 39 днів платіжним дорученням №856 від 29 березня 2016 року. Залишок в сумі 6 780 816,65 грн погашено 07 квітня 2016 року із затримкою у 48 днів за рахунок зменшення нарахованих сум податкових зобов`язань по уточнюючій декларації за 4 квартал 2015 року (вх. № від 07 квітня 2016 року відповідно до додатку 2 до нього (вх. № ), по якому загальна сума зменшення податкових зобов`язань по рентній платі за видобування природного газу - 7 812 743,73 грн;

- по строку сплати 03 березня 2016 року нараховано податкових зобов`язань з рентної плати за видобування природного газу в сумі 1 060 265,64 грн згідно податкової декларації з рентної плати за видобування корисних копалин за січень 2016 року (№ від 16 лютого 2016 року та відповідно додатку 2 до неї (вх. № від 16 лютого 2016 року), які сплачено з порушенням граничних термінів сплати, а саме: частково у сумі 941 927,10 грн погашено 07 квітня 2016 року із затримкою у 35 днів за рахунок зменшення нарахованих сум податкових зобов`язань по уточнюючій декларації за 4 квартал 2015 року (вх. № від 07 квітня 2016 року та додатку № 2 до неї (вх. № ); залишок в сумі 118 338,55 грн погашено 28 квітня 2016 року із затримкою у 56 днів шляхом сплати коштів згідно платіжних доручень №1126 від 28 квітня 2016 року на загальну суму 1 940,35 грн та № 559 від 28 квітня 2016 року на загальну суму 710 265,64 грн, з яких зараховано в погашення недоїмки по строку сплати 03 березня 2016 року 116 398,19 грн;

- по строку сплати 31 березня 2016 року нараховано податкових зобов`язань з рентної плати за видобування природного газу в сумі 891 940,37 грн згідно податкової декларації з рентної плати за видобування корисних копалин за лютий 2016 року (№ від 17 березня 2016 року та відповідно додатку 2 до неї (вх. № від 17 березня 2016 року), які сплачено з порушенням граничних термінів сплати, а саме: частково в сумі 1 938,50 грн погашено 28 квітня 2016 року із затримкою у 28 днів шляхом сплати коштів по платіжному дорученню № 559 від 28 квітня 2016 року, частково в сумі 890 000,00 грн. сплачено 29 квітня 2016 року платіжним дорученням № 1121 від 29 квітня 2016 року із затримкою у 29 днів; залишок в сумі 1,89 грн погашено 27 травня 2016 року платіжним дорученням № 1443 від 27 травня 2016 року на загальну суму 1623,68 грн із затримкою у 57 днів;

- по строку сплати 30 квітня 2016 року нараховано податкових зобов`язань з рентної плати за видобування природного газу в сумі 991 623,68 грн згідно податкової декларації з рентної плати за видобування корисних копалин за березень 2016 року (№ від 20 квітня 2016 року та відповідно додатку 2 до неї (вх. № від 20 квітня 2016 року), які сплачено з порушенням граничних термінів сплати, а саме: частково в сумі 181 717,75 грн погашено 31 травня 2016 року із затримкою у 31 день шляхом сплати коштів по платіжному дорученню № 87 від 31 травня 2016 року на загальну суму 199 309,40 грн, частково в сумі 3 760,4 грн погашено 30 червня 2016 року із затримкою у 61 день шляхом сплати коштів по платіжному дорученню № 1785 від 30 червня 2016 року; залишок в сумі 15 454,90 грн погашено 28 липня 2016 року із затримкою у 89 днів шляхом сплати коштів по платіжному дорученню № 2086 від 28 липня 2016 року на загальну суму 67 471,62 грн;

- по строку сплати 30 травня 2016 року нараховано податкових зобов`язань з рентної плати за видобування природного газу в сумі 873 760,42 грн згідно податкової декларації з рентної плати за видобування корисних копалин за квітень 2016 року (№ від 19 травня 2016 року та відповідно додатку 2 до неї (вх.№ від 19 травня 2016 року), які сплачено 28 липня 2016 року із затримкою у 59 днів шляхом сплати коштів: частково в сумі 52016,70 грн по платіжному дорученню від 28 липня 2016 року та залишок в сумі 821 743,70 грн - платіжним дорученням № 1768 від 28 липня 2016 року на загальну суму 870 000,00 грн;

- по строку сплати 01 липня 2016 року нараховано податкових зобов`язань з рентної плати за видобування природного газу в сумі 867 471,62 грн згідно податкової декларації з рентної плати за видобування корисних копалин за травень 2016 року (№ від 17 червня 2016 року та відповідно додатку 2 до неї (вх. № від 17 червня 2016 року), які сплачено 28 липня 2016 року із затримкою у 27 днів платіжним дорученням № 1768 від 28 липня 2016 року, частково в сумі 500 000,00 грн сплачено платіжним дорученням № 2661 від 23 вересня 2016 року із затримкою у 84 дні; частково в сумі 300 000,00 грн сплачено платіжним дорученням № 2087 від 26 вересня 2016 року із затримкою у 87 днів, частково в сумі 3 693,30 грн сплачено платіжним дорученням № 2754 від 29 вересня 2016 року із затримкою у 90 днів; залишок в сумі 15 522,05 грн сплачено платіжним дорученням №245 від 27 жовтня 2016 року із затримкою у 118 днів;

- по строку сплати 30 липня 2016 року нараховано податкових зобов`язань з рентної плати за видобування природного газу в сумі 843 693,28 грн згідно податкової декларації з рентної плати за видобування корисних копалин за червень 2016 року (№ від 19 липня 2016 року та відповідно додатку 2 до неї (вх. № від 19 липня 2016 року), які сплачено 27 жовтня 2016 року із затримкою у 89 днів шляхом сплати коштів: частково в сумі 824 477,95 грн - платіжним дорученням № 245 від 27 жовтня 2016 року та залишок в сумі 19 215,30 грн по платіжному дорученню № 249 від 27 жовтня 2016 року на загальну суму 97 079,37 грн;

- по строку сплати 01 вересня 2016 року нараховано податкових зобов`язань з рентної плати за видобування природного газу в сумі 997 079,37 грн згідно податкової декларації з рентної плати за видобування корисних копалин за липень 2016 року (№ від 11 серпня 2016 року та відповідно додатку 2 до неї (вх. № від 11 серпня 2016 року), які сплачено з порушенням термінів сплати, а саме: частково в сумі 77 864,05 грн із затримкою у 56 днів шляхом сплати коштів платіжним дорученням № 249 від 27 жовтня 2016 року; частково в сумі 900 000, 00 грн. сплачено 29 грудня 2016 року по платіжному дорученню № 3419 від 29 грудня 2016 року із затримкою у 119 днів; залишок в сумі 19 215,32 грн сплачено платіжним дорученням № 190 від 30 січня 2017 року на загальну суму 938 686,45 грн із затримкою у 151 день;

- по строку сплати 30 вересня 2016 року нараховано податкових зобов`язань з рентної плати за видобування природного газу в сумі 938 686,45 грн згідно податкової декларації з рентної плати за видобування корисних копалин за серпень 2016 року (№ від 16 вересня 2016 року та відповідно додатку 2 до неї (вх. № від 16 вересня 2016 року), які сплачено з порушенням термінів сплати, а саме: частково в сумі 919 471,15 грн сплачено 30 січня 2017 року із затримкою у 122 дні шляхом сплати коштів платіжним дорученням №190 від 30 січня 2017 року, залишок в сумі 19 215,32 грн сплачено 31 січня 2017 року із затримкою у 182 дні платіжним дорученням № 698 від 31 березня 2017 року на загальну суму 288 592,45 грн;

- по строку сплати 30 жовтня 2016 року нараховано податкових зобов`язань з рентної плати за видобування природного газу в сумі 947 427,99 грн згідно податкової декларації з рентної плати за видобування корисних копалин за вересень 2016 року (№ 919687947 від 19 жовтня 2016 року та відповідно додатку 2 до неї (вх. № від 19 жовтня 2016 року, які сплачено з порушенням термінів сплати, а саме : частково в сумі 269 171,00 грн сплачено 31 березня 2017 року платіжним дорученням № 698 від 31 березня 2017 року із затримкою у 152 днів, частково в сумі 288 592,45 грн сплачено 24 квітня 2017 року із затримкою у 176 днів, частково в сумі 288 592,45 грн сплачено 29 травня 2017 року із затримкою у 211 днів з платіжним дорученням № 1216 від 29 травня 2017 року; залишок у сумі 101 072,05 грн сплачено 27 червня 2017 року із затримкою у 240 днів платіжним дорученням № 1442 від 27 червня 2017 року на загальну суму 288 592,45 грн;

- по строку сплати 01 грудня 2016 року нараховано податкових зобов`язань з рентної плати за видобування природного газу в сумі 854 966,17 грн згідно податкової декларації з рентної плати за видобування корисних копалин за жовтень 2016 року (№ від 17 листопада 2016 року та відповідно додатку 2 до неї (вх. № від 17 листопада 2016 року), які сплачено з порушенням термінів сплати, а саме: частково в сумі 187 520,40 грн сплачено 27 червня 2017 року із затримкою у 208 днів платіжним дорученням № 1442 від 27 червня 2017 року; частково в сумі 286 260,38 грн сплачено 14 липня 2017 року платіжним дорученням № 489 від 14 липня 2017 року із затримкою у 225 днів; частково в сумі 288 592,45 грн сплачено 31 липня 2017 року; частково в сумі 34 858,70 грн сплачено 31 липня 2017 року із затримкою у 242 дні платіжним дорученням № 496 від 31 липня 2017 року, частково в сумі 22 480,30 грн сплачено 30 серпня 2017 року із затримкою у 272 дні платіжним дорученням №525 від 30 серпня 2017 року; залишок в сумі 35253,95 грн сплачено 30 серпня 2017 року із затримкою у 272 днів платіжним дорученням № 524 від 30 серпня 2017 року на загальну суму 288 592,45 грн;

- по строку сплати 30 грудня 2016 року нараховано податкових зобов`язань з рентної плати за видобування природного газу в сумі 795 208,96 грн згідно податкової декларації з рентної плати за видобування корисних копалин за листопад 2016 року (№ від 19 грудня 2016 року та відповідно додатку 2 до неї (вх. № від 19 грудня 2016 року), які сплачено з порушенням термінів сплати, а саме: частково в сумі 241 771,30 грн сплачено 30 серпня 2017 року із затримкою у 243 дні платіжним дорученням № 524 від 30 серпня 2017 року; частково в сумі 288592,45 грн сплачено 26 вересня 2017 року із затримкою у 270 днів платіжним дорученням № 2108 від 26 вересня 2017 року; частково в сумі 21 724,53 грн 28 вересня 2017 року із затримкою у 272 дні платіжним дорученням № 570 від 28 вересня 2017 року, залишок в сумі 243 120,68 грн сплачено 24 жовтня 2017 року із затримкою у 298 днів платіжним дорученням № 2265 від 24 жовтня 2017 року.

Висновками акта перевірки встановлено порушення позивачем пунктів 257.4, 257.5 статті 257 Податкового кодексу України в частині сплати узгоджених податкових зобов`язань по сплаті за користування надрами для видобування корисних копалин та рентній платі за видобутий природний газ, нарахованих відповідно до:

- поданих податкових розрахунків з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 3 квартал 2015 року, авансових внесків терміном сплати по строку 19 лютого 2016 року в сумі 347 167,80 грн - 21 день затримки сплати, 1 252 834,10 грн - 6 днів затримки сплати, 1 000 000 грн - 7 днів затримки сплати;

- поданих податкових розрахунках з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 4 квартал 2015 року по строку сплати 19 лютого 2016 року в сумі 244 761,10 грн - 21 день затримки сплати;

- по податковій декларації з рентної плати за лютий 2016 року по строку сплати 31 березня 2016 pоку в сумі 1 938,50 грн - 28 днів затримки сплати, 890 000,00 грн - 29 днів затримки сплати;

- по податковій декларації з рентної плати за травень 2016 року по строку сплати 01 липня 2016 pоку в сумі 48 256,30 грн - 27 днів затримки сплати.

17 квітня 2018 року на підставі акта перевірки керівник податкового органу прийняв податкове повідомлення-рішення № , яким до товариства за затримку на 29, 28, 27, 21, 21, 7, 6 календарних днів сплати грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу у розмірі 3 784 957,80 грн застосовано штраф у розмірі 10 % у сумі 378 495,78 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач не погоджується з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, оскільки висновки Акту перевірки, на підставі якого винесено оскаржуване рішення, є необґрунтованими та суперечать чинному податковому законодавству України.

Зокрема, в обґрунтування протиправності висновків податкового органу, представник позивача звертає увагу на наступні обставини.

05 лютого 2016 року товариством з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» задекларувало податкові зобов`язання за 4 квартал 2015 рік в частині - рентна плата за користування надрами для видобування природного газу (код бюджетної класифікації 13030800) в сумі: 7 465 577,79 грн, додаток № 2 розрахунок № 1 до Податкової декларації з рентної плати Затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 17 серпня 2015 року № 719 реєстраційний № та 09 лютого 2016 року нова звітна реєстраційний № . Вищевказана сума зазначена в рядку 13 «податкове зобов`язання за податковий звітний період» вищезазначеної Декларації, яка визначена Підприємством згідно зі статтею 252 пункт 3 Розділ IX Податкового Кодексу України у редакції від 01 січня 2015 року - рядок 9 Декларації, стаття 252 пункт 8 Розділ IX Податкового Кодексу України - рядок 10 Декларації, стаття 252 пункт 20 Розділ IX Податкового Кодексу України - рядок 12 Декларації.

Представник позивача звертає увагу, що станом на 20 лютого 2016 року згідно статтею 257 пункту 4 Розділу IX Податкового Кодексу України підприємством було сплачено авансові внески, які самостійно визначило за показниками попереднього (третього кварталу 2015 року) в сумі:

- станом на 30 листопада 2015 року в сумі 604 247,91 грн;

- станом на 30 грудня 2015 року в сумі 2 800 000,00 грн;

- станом на 30 січня 2016 року в сумі 1 808 495,82 грн.

Отже сума недоплати станом на 19 лютого 2016 року становила лише 2 252 834,06 грн, яка сплачена 25 лютого 2016 року в сумі 1 252 834,06 грн, 26 лютого 2016 року в сумі 1 000 000,00 грн.

Таким чином, за твердженнями представника позивача, визначення кількості днів прострочення та відсотка штрафних санкцій у розмірі 10 % безпідставно завищено.

Відповідач в свою чергу на підтвердження правомірності своїх дій зазначає, що податковим органом під час виконання функцій покладених чинним законодавством, останнім було дотримано встановлені приписи чинного законодавства та правомірно прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, у зв`язку з чим податковий орган просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі та залишити в силі прийняте податкове повідомлення-рішення.

Порушення податкового законодавства які стали підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення викладені уповноваженим особами податкової служби в акті перевірки та які на переконання представника податкового органу являються правомірними та підтверджуються відповідними доказами.

ВИСНОВКИ ЩОДО НАЯВНОСТІ/ВІДСУТНОСТІ ПОРУШЕНЬ

Під час розгляду справи, суд дійшов висновку про наявність порушень прав позивача з боку відповідача.

НОРМИ ПРАВА

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року (надалі - Податковий кодексу України).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно підпункту 14.1.156. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до підпункту 14.1.217 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України рентна плата - загальнодержавний податок, який справляється за користування надрами для видобування корисних копалин; за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин; за користування радіочастотним ресурсом України; за спеціальне використання води; за спеціальне використання лісових ресурсів; за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України.

За приписами норм частини 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний, зокрема: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

В розумінні норми статті 36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.

Згідно пункт 50.1. статті 50 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Зокрема, підпунктом 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема, календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Статтею 126 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Пунктами 257.1 статті 257 Податкового кодексу України передбачено, що базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу.

За загальним правилом нарахування та сплати податків, визначеним в абзаці 1 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом;

Відповідно до пункту 257.3 статті 257 Податкового кодексу України, платник рентної плати до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкову декларацію, яка містить відповідні додатки.

Пунктом 257.5 статті 257 Податкового кодексу України визначено, що сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації з урахуванням фактично сплачених авансових внесків.

Аналіз наведених норм свідчить, що платники зобов`язані сплатити рентну плату до 30 числа кожного місяця (у лютому - до 28 або 29 числа), у розмірі третини суми податкових зобов`язань з рентної плати, визначеної у попередній податковий (звітний) період в податковій декларації, а відтак податок, який не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Положеннями підпункту 258.1.1 пункту 258.1 статті 258 Податкового кодексу України визначено, що на платника рентної плати покладається відповідальність за правильність обчислення, повноту і своєчасність її внесення до бюджету, а також за своєчасність подання контролюючим органам відповідних податкових декларацій згідно із нормами цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно з підпунктом 258.1.2 пунктом 258.1 статті 258 Податкового кодексу України, на суму податкових зобов`язань з рентної плати, що нарахована платником рентної плати за податковий (звітний) період, але не сплачена протягом 10 календарних днів, що настають за останнім календарним днем граничного строку подання податкової декларації, нараховується пеня в порядку, встановленому розділом II цього Кодексу.

Судом з аналізу матеріалів справи було встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» 05 лютого 2016 року до головного офісу Лохвицької ОДПІ було подано звітну податкову декларацію з рентної плати за 4 квартал 2015 року за № з додатками.

В рядку 13 додатку до декларації були зазначені податкові зобов`язання по рентній платі за користування надрами для видобування природного газу за 4 квартал 2015 року в сумі 7 465 577,79 грн, разом з тим в рядку 14 додатка «розмір авансових внесків у першому, другому та третьому місяцях податкового (звітного) кварталу» платником не було зазначено авансовий внесок. Крім того в рядку 15.1 додатку платником було зазначено додатне податкове зобов`язання за звітний квартал без вирахуванням авансових внесків в повній сумі нарахувань кварталу, а саме 7 465 577,79 грн.

Вказані вище обставини свідчить про допущену платником методологічну помилку при заповненні додатку до податкової декларації, що в свою чергу призвело до автоматичного нарахування в ІКП по коду 13030800 по строку 19 лютого 2016 року податкових зобов`язань по рентній платі за користування надрами для видобування природного газу в сумі 7 465 577,79 грн.

Тобто, за рахунок цього в ІКП відбулося подвоєння квартальних нарахувань, що в свою чергу призвело до виникнення у платника податкового боргу.

Таким чином, викладені вище обставини свідчать про те, що станом на 19 лютого 2016 року за рахунок допущеної платником методологічної при заповненні додатків до звітних податкових декларацій від 05 лютого 2016 року № поданої до головного офісу Лохвицької ОДНІ в ІКП рахувався податковий борг по рентній платі за користування надрами для видобування природного газу по головному офісу Лохвицької ОДПЇ в сумі 10 065 579,68 грн.

В свою чергу, судом встановлено, що зменшення нарахувань відбулося після подання платником 07 квітня 2016 року уточнюючої податкової декларації з рентної плати за 4 квартал 2015 року за № з додатками.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, щодо того, що якщо платником податків самостійно виявлено помилки в поданій ним податковій звітності і подано до податкового органу уточнюючі розрахунки з виправленням помилок, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Специфіка нарахування штрафної санкції полягає в тому, що вона нараховується контролюючим органом вже на погашену суму податкового боргу.

Отже, викладене на переконання суду свідчить про те, що при поданні уточнюючої податкової декларації, якою зменшується податкове зобов`язання з певного податку, відсутній об`єкт застосування штрафної санкції, передбаченої статтею 126 Податкового кодексу України, оскільки подання уточнюючої декларації зі зменшеним податковим зобов`язанням не є сплатою узгодженої суми податкового зобов`язання, у той час як її (штрафної санкції) нарахування залежить від суми погашеного податкового боргу та кількості днів затримки сплати узгодженої суми податкового зобов`язання.

З огляду на наведене, позивач при поданні уточнюючих податкових декларацій реалізував своє право на усунення самостійно виявлених помилок і не здійснював при цьому фактичної сплати податкових зобов`язань, а тому притягнення його до відповідальності за погашення податкового зобов`язання з простроченням строку і фактичне ототожнення відповідачем подання уточнюючої декларації з погашенням грошового зобов`язання (боргу) не відповідає змісту та сутності пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, та покладає на платника додатковий тягар майнових зобов`язань за відсутності відповідного правового підґрунтя.

На вказані вище обставини, звернула увагу колегія суддів Верховного Суду у постанові від 20 січня 2021 року по даній справі, коли задовольняючи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» та скасовуючи рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року та направляючи справу № 826/7382/18 на новий розгляд до суду першої інстанції, колегія суддів зазначила: «Суди попередніх інстанцій прийняли позицію податкового органу, зокрема суд першої інстанції в описовій частині рішення відобразив висновки акта перевірки щодо порушення позивачем строків сплати узгодженого податкового зобов`язання, визначеного платником податків у поданих податкових деклараціях, без врахування уточнюючих розрахунків з рентної плати за користування надрами для видобування вуглеводневої сировини за 4 квартал 2015 року, поданих 10 лютого 2016 року, 31 березня 2016 року, 5 квітня 2016 року, 7 квітня 2016 року, які долучені до матеріалів справи (том 1, а. с. 83 - 109), але які не досліджувалися і не оцінювалися судами попередніх інстанцій, а також неправильно враховані податковим органом при проведенні камеральної перевірки та застосуванні штрафу, який в свою чергу визначається у відсотках від погашеної суми податкового боргу. Зменшення податкового зобов`язання шляхом подання уточнюючого розрахунку відповідно впливає на суму податкового боргу та суму штрафної (фінансової) санкції, яка застосовується за затримку сплати суми грошового зобов`язання.

Як встановили суди попередніх інстанцій податковим органом в акті перевірки зазначено, що по терміну сплати 19 лютого 2016 року нараховано податкових зобов`язань по декларації з рентної плати за 4-ий квартал 2015 року (вх. № від 09 лютого 2016 року) та додаток №2 до неї (розрахунки з рентної плати за користування надрами №) в сумі 7465577,79 грн, які сплачено з порушенням термінів сплати, а саме: частково в сумі 244 761,1 грн сплачено 11 березня 2016 року із затримкою у 21 день платіжним дорученням №616 від 11 березня 2016 року. Частково в сумі 350 000,00 грн сплачено 29 березня 2016 року із затримкою у 39 днів платіжним дорученням №856 від 29 березня 2016 року. Залишок в сумі 6 780 816,65 грн погашено 07 квітня 2016 року із затримкою у 48 днів за рахунок зменшення нарахованих сум податкових зобов`язань по уточнюючій декларації за 4 квартал 2015 року (вх. № від 07 квітня 2016 року відповідно до додатку 2 до нього (вх. №), по якому загальна сума зменшення податкових зобов`язань по рентній платі за видобування природного газу - 7 812 743,73 грн.

Отже контролюючий орган при проведенні камеральної перевірки використав дані уточнюючого розрахунку виключно як факт погашення залишку податкових зобов`язань по декларації з рентної плати за 4-ий квартал 2015 року. Суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що подання уточнюючої податкової декларації, якою зменшується податкове зобов`язання з певного податку, виключає об`єкт застосування штрафної санкції, передбаченої статтею 126 Податкового кодексу України, оскільки подання уточнюючої декларації зі зменшеним податковим зобов`язанням не є сплатою узгодженої суми податкового зобов`язання.»

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з аналізу матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позивачем в уточнюючому розрахунку до податкової декларації з рентної плати за 4 квартал 2015 року за № , поданому з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 Податкового кодексу України, відкореговано (зменшено) суму податкового зобов`язання та, з урахуванням вказаного, у контролюючого органу не було підстав для застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, оскільки об`єкти їх застосування (нарахування) відсутні.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 817/667/18, від 25 квітня 2019 у справі № 826/19068/16.

Частиною 1 статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Від наведених вище правових висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах палата, об`єднана палата або Велика Палата Верховного Суду у відповідності до статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України не відступала, а тому підстав для їх неврахування при вирішенні даного спору немає.

Крім того, суд звертає увагу, що з аналізу матеріалів справи вбачається, що Факт повної сплати ТОВ «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» авансових платежів за ІV квартал 2015 року, підтверджується копіями платіжних доручень наявних в матеріалах справи.

Також, як встановлено судами під час розгляду даної справи та, що насамперед не заперечується позивачем, сума недоплати станом на 19 лютого 2016 року становила лише 2 252 834,06 грн, яка була сплачена 25 лютого 2016 року в сумі 1 252 834,06 грн, та 26 лютого 2016 року в сумі 1 000 000,00 грн.

Відтак, на переконання суду, на момент прийняття податковим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, не існувало жодних належних правових підстав для оформлення Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Полтавській області податкового повідомлення-рішення № від 17 квітня 2018 року як в частині визнання факту існування прострочення сплати рентної плати за користування надрами для видобування конденсату природного газу в сумі 3 784 957,80 грн, так і в частині нарахування штрафу у розмірі 10 % у сумі 378 495,78 грн (триста сімдесят вісім тисяч чотириста дев`яносто п`ять грн 78 коп.) за прострочення її сплати.

Таким чином, вказані вище обставини в сукупності свідчать про те, що визначені відповідачем в Акті перевірки № 2890/16-31-12-11-30/31511844 від 26 березня 2018 року розмір суми прострочення, кількість днів прострочення та відсоток штрафних санкцій у розмірі 10 % є безпідставно завищеними.

При цьому, як факт безпідставності такого розрахунку податковим органом, як вже було встановлено судом вище є уточнюючий розрахунок з рентної плати за користування надрами для видобування вуглеводневої сировини за 4 квартал 2015 року, який було подано позивачем 07 квітня 2016 року до Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавскій області за реєстраційним № 4, про що свідчить наявна в матеріалах справи квитанція № 2.

Відтак, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість визначення податковим органом в Акті перевірки № 2890/16-31-12-11-30/31511844 від 26 березня 2018 року як факту існування прострочення сплати рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату в сумі 3 784 957,80 грн, так і в частині нарахування штрафу у розмірі 10 % у сумі 378 495,78 грн за прострочення її сплати.

Також, беручи до уваги висновки колегії суддів Верховного Суду у постанові від 20 січня 2021 року по даній справі, щодо, зокрема, визнання передчасним висновок суду першої інстанції щодо не прийняття як належного та допустимого доказу висновку експерта від 19 грудня 2018 року № 15, з підстав відсутності у ньому відомостей про те, що висновок підготовлений для подання до суду на виконання частини шостої статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За правилами статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України проведення експертизи може бути здійснене на замовлення учасників справи.

В свою чергу, суд звертає увагу, та про що було зазначено колегіє суддів Верховного Суду, з самого висновку експерта № 15 від 19 грудня 2018 року вбачається, що судово-економічну експертизу проведено судовим експертом на замовлення товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» від 06 червня 2018 року, тобто під час здійснення провадження у справі № 826/7382/18, та в основу дослідження покладені висновки акта камеральної перевірки від 26 березня 2018 року № 2890/16-31-12-11-30/31511844, а також зазначено, що судовий експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України.

Тобто, вказані обставини свідчать про наявність підстав для врахування вказаного вище висновку судово-економічної експертизи № 15 від 19 грудня 2018 року під час розгляду судом даної справи.

Так, суд звертає увагу, що згідно наявного у матеріалах справи № 826/7382/18 висновку експерта № 15 за результатами проведення судово-економічної експертизи від 19 грудня 2018 року (стор. 31-32, 54) вбачається: «документально не підтверджуються висновки Акту № 2890/16-31-12-11-30/31511844 від 26 березня 2018 року про результати камеральної перевірки ТОВ «АРАБСЬКИЙ ЕНЕРГЕТИЧНИЙ АЛЬЯНС ЮЕЙ» () з питання порушення правил сплати сум податкового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування вуглеводної сировини (природний газ), в частині несвоєчасної сплати податкових зобов`язань:

- по строку сплати 19 лютого 2016 року в сумі 347 167,8 грн, із затримкою на 21 календарних днів;

- по строку сплати 19 лютого 2016 року у сумі 244 761,10 грн. із затримкою на 21 календарний днів.»

Також, згідно вказаного вище висновку експерта № 15 за результатами проведення судово-економічної експертизи від 19 грудня 2018 року (стор. 17-18) встановлено, що: «такі висновки спростовуються поданням ТОВ «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» уточнюючого розрахунку з рентної плати за користування надрами для видобування вуглеводної сировини за 4 квартал 2015 року до Лохвицької ОДШГУ ДФС у Полтавській області 07 квітня 2016року за реєстраційним номером № .»

Відтак, беручи до уваги, встановлені обставини справи та виходячи з аналізу наявного в матеріалах справи висновку судово-економічної експертизи № 15 від 19 грудня 2018 року вбачається, що зазначені вище висновки Акту перевірки № 2890/16-31-12-11-30/31511844 від 26 березня 2018 року, на підставі яких було прийняте оскаржуване в межах даної справи податкове повідомлення-рішення № від 17 квітня 2018 року, були зроблені відповідачем без урахування факту безпідставного подвійного нарахування товариству з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» в його інтегрованій картці платника податку податкових зобов`язань з рентної плати за результатами IV кварталу 2015 року, так і в порушення положень пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, відповідно до яких подання платником податку уточнюючого розрахунку навіть у випадку виправлення помилок (що не мало місце з боку позивача) звільнення такого платника податків від застосування штрафних санкцій.

Таким чином, з урахуванням викладених вище обставин в їх сукупності, виходячи з встановлення судом під час розгляду справи протиправності висновків податкового органу під час проведення перевірки, суд приходить до висновку про протиправність прийнятого податковим органом податкового повідомлення-рішення та наявність підстав для задоволення позовних вимог адміністративного позову.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Згідно з частиною 1 статті 9, статті 72, частин 1, 2, 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

А тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Інші доводи сторін не спростовують викладеного та не доводять протилежного.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року скасовано, а справу № 826/7382/18 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, з огляду на те, що під час нового розгляду суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову у повному обсязі, суд приходить до висновку, що розподіл судових витрат у справі, в тому числі, й сплаченого за подання апеляційної та касаційної скарги, здійснює Окружний адміністративний суд міста Києва, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи квитанцій, позивачем під час розгляду судами першої, апеляційної та касаційної інстанції було сплачено судовий збір у сумі 25 548,52 грн. Відтак, враховуючи, розмір задоволених позовних вимог позивача, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 25 548,52 грн, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Крім того, з урахування того факту, що відповідачами у даній справі є Головне управління ДФС у Полтавській області та Головне управління ДПС у Полтавській області, та беручи до уваги, що Головне управління ДПС у Полтавській області, як відокремлений підрозділ ДПС є правонаступником прав та обов`язків Головного управління ДФС у Полтавській області, для належного та об`єктивного виконання даного рішення, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати у розмірі 25 548,52 грн, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області, як відокремлений підрозділ ДПС (адреса: 36014, місто Полтава, вулиця Європейська, будинок 4, код ЄДРПОУ ВП 44057192).

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» до Головного управління ДФС у Полтавській області, Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області № від 17 квітня 2018 року.

3. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» (адреса: 04655, місто Київ, вулиця Полярна, будинок 20, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 25 548,52 грн (двадцять п`ять тисяч п`ятсот сорок вісім грн 52 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області, як відокремлений підрозділ ДПС (адреса: 36014, місто Полтава, вулиця Європейська, будинок 4, код ЄДРПОУ ВП 44057192).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова