Справа № 160/15534/21
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2022-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 серпня 2022 року м. Дніпросправа № 160/15534/21
(суддя Врона О.В., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року у справі №160/15534/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02 вересня 2021 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області згідно з яким, просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком з 29.06.2021 року з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2017 - 2019 роки - 9118,20 грн;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком по списку №2 роботи помічником машиніста тепловоза з 14.04.1987 по 17.08.1987, період служби в Збройних Силах з 01.11.1982 по 29.11.1984 та період навчання з 01.09.1979 по 13.01.1982;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачу період роботи помічником машиніста тепловоза з 14.04.1987 по 17.08.1987, період служби в Збройних Силах з 01.11.1982 по 29.11.1984 та період навчання з 01.09.1979 по 13.07.1982 до пільгового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком по Списку 2, починаючи з 29.06.2021 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за 2018-2020 роки, а саме 9118,80 грн, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач протиправно не зарахував до пільгового стажу позивача період навчання та період його перебування на військовій службі. Також, зазначає про те, що при призначенні позивачу пенсії за віком відповідач зобов`язаний застосувати показник середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за 2018-2020 роки.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року позов задоволено частково.

Суд, визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови позивачу в зарахуванні до пільгового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком по списку №2 роботи помічником машиніста тепловоза з 14.04.1987 по 17.08.1987, періоду служби в Збройних Силах з 01.11.1982 по 29.11.1984 та періоду навчання з 01.09.1979 по 13.01.1982. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачу період роботи помічником машиніста тепловоза з 14.04.1987 по 17.08.1987, період служби в Збройних Силах з 01.11.1982 по 29.11.1984 та період навчання з 01.09.1979 по 13.07.1982 до пільгового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком по Списку 2, починаючи з 29.06.2021 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за 2018-2020 роки, а саме 9118,80 грн, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією. В задоволенні решти позовних вимог відмовив. Рішення суду мотивовано тим, що у матеріалах справи наявні докази, які підтверджують обставини, з якими пов`язане виникнення у позивача права на зарахування його спірних періодів роботи до пільгового стажу. Також, суд першої інстанції зробив висновок про відсутність підстав для задоволення вимог щодо визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком з 29.06.2021 року з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2017 - 2019 роки - 9118,20 грн, як передчасних.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що у позивача відсутнє право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 згідно з ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 03.08.2020 року отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.71).

29.06.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком на пільгових умовах (а.с.79).

Рішенням №12 від 02.07.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області відмовлено позивачу в переході на інший вид пенсії. Вказано, що внаслідок розгляду заяви від 29.06.2021 та доданих до неї довідок №240 від 16.07.2020, №239 від 16.07.2020, №41 від 30.07.2020, №40 від 30.07.2020 та №28 від 18.06.2021 щодо підтвердження пільгового періоду роботи за Списком №2, спеціальний стаж позивача складає 2 роки 4 місяці і 1 день, що недостатньо для призначення пенсії згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.85-86).

Правомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови позивачу у переході на пенсію за віком через відсутність необхідного пільгового стажу є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №12 від 02.07.2021 року позивачу відмовлено в переході на інший вид пенсії за поданою ним заявою від 29.06.2021 року у зв`язку з недостатністю пільгового періоду роботи за Списком №2 для призначення пенсії згідно з ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.85-86).

Тобто, розгляд заяви позивача від 29.06.2021 року було проведено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області за результатом чого прийнято рішення №12 від 02.07.2021 року, а не Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області яке лише повідомило позивача про результат розгляду його заяви.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Відповідно до пункту 4.3 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління ПФУ 25.11.2005 року № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що за результатом розгляду заяви про призначення/перерахунок пенсії керівником органу, що призначає пенсію приймається відповідне рішення.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 4 КАС України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Тобто, відповідач у адміністративних справах є суб`єктом владних повноважень по відношенню до позивача.

Натомість, у справі, що розглядається позовні вимоги заявлено до відповідача, який не є суб`єктом владних повноважень по відношенню до позивача, оскільки не приймав рішення щодо розгляду заяви позивача від 29.06.2021 року.

Положення статті 48 КАС України передбачають, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Також суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

При цьому, частина сьома зазначеної статті передбачає, що заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

З цього випливає, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Водночас колегія суддів зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Проте суд першої інстанції вищенаведених вимог процесуального закону не дотримався, та, вирішуючи спір, пред`явлений до відповідача, який не вирішував питання щодо поданої позивачем заяви про призначення пенсії, не з`ясував хто є належним відповідачем у цій справі та не вирішив питання про залучення до участі у справі належного відповідача чи співвідповідача.

Жодних доказів того, що суд запропонував позивачу здійснити заміну відповідача матеріали справи не містять.

В силу частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи те, що суд першої інстанції, не здійснивши заміну неналежної сторони, яка, в силу обмежень встановлених статтею 48 КАС України, могла бути проведена виключно судом першої інстанції не встановив фактичні обставини, які мають значення для справи та, допустив порушення норм процесуального права, при цьому враховуючи положення частини сьомої статті 48 КАС України суд апеляційної інстанції позбавлений можливості цього виправлення, колегія суддів зробила висновок про необхідність відмови у задоволенні позову, як такого, що поданий до неналежного відповідача.

Вказані правові висновки, також, відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 26.12.2019 року у справі №724/716/16-а, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про ухвалення судом першої інстанції рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до не встановлення фактичних обставин, які мають значення для справи і є підставою для задоволення апеляційної скарги із скасуванням рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року у справі №160/15534/21 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 18 серпня 2022 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко