Справа № 260/1892/22
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2022-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 серпня 2022 року м. Ужгород№ 260/1892/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 , пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із 16.12.2021 року із застосуванням вислуги років для призначення пенсії - 25 років 10 місяців 14 днів, а також здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням раніше проведених виплат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 грудня 2021 року його було звільнено з військової служби, при цьому його вислуга років у пільговому обчисленні на день звільнення становила 25 років 10 місяців 14 днів. З 16 грудня 2021 року Головним управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області йому було призначено пенсію за вислугу років відповідно до п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 55% грошового забезпечення, хоча в даному випадку слід було застосовувати положення п. «а» вказаної статті. Вважає, що таким рішенням відповідач фактично зменшив розмір його пенсії та порушив його права на належний рівень соціального захисту і пенсійного забезпечення.

01 липня 2022 року відповідач подав до суду відзив на позов №0700-0902-8/24630 від 30.06.2022, відповідно до змісту якого проти задоволення позову заперечив з мотивів його безпідставності. Так, зокрема, зазначив, що нормами п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям, що мають станом на 01 жовтня 2020 року вислугу 25 календарних років і більше. Разом з тим, календарна вислуга років позивача станом на день призначення пенсії становила 22 роки 10 місяців 23 дні, що є недостатнім для отримання пенсії за такою нормою. Вважає, що законодавець розмежовує поняття «вислуга років» та «календарна вислуга років», а тому пільгове обчислення вислуги років в даному випадку враховане бути не може.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що наказом т.в.о. начальника Територіального управління Служби судової охорони у Закарпатській області №417 о/с від 15.12.2021 підполковника Служби судової охорони ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), начальника служби інформаційно-аналітичної роботи, було звільнено зі служби в Службі судової охорони за пп. 7 п. 2 розділу ХІІ Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони (за власним бажанням) у запас Збройних Сил (із поставленням на військовий облік) з 15 грудня 2021 року.

При цьому як вбачається із зазначеного наказу, вислуга років ОСОБА_1 на день звільнення в календарному обчисленні складає 22 роки 10 місяців 23 дні, у пільговому обчисленні 25 років 10 місяців 14 днів, страховий стаж для призначення пенсії за вислугу років складає 30 років 11 місяців 08 днів.

Наказом Територіального управління Служби судової охорони у Закарпатській області №5о/с від 06.01.2022 було внесено зміни до п. 1.1 наказу Територіального управління Служби судової охорони у Закарпатській області №417 о/с від 15.12.2021 в частині звільнення зі служби в Службі судової охорони підполковника Служби судової охорони ОСОБА_1 , начальника служби інформаційно-аналітичної роботи, відповідно до яких передбачено рахувати станом на день звільнення страховий стаж для призначення пенсії за вислугу років 31 рік 00 місяців 10 днів.

Супровідним листом №30/30.05.2-50 від 17 січня 2022 року Служба судової охорони направила до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі ГУ ПФУ в Закарпатській області) матеріали для призначення пенсії підполковнику Служби судової охорони ОСОБА_1 .

Так, як вбачається з подання про призначення пенсії №30/30.05.2-50 від 17.01.2022, скерованого на адресу ГУ ПФУ в Закарпатській області страховий стаж ОСОБА_1 станом на 15 грудня 2021 року для призначення пенсії складає 31 рік 00 місяців 10 днів, у тому числі: календарна вислуга років 22 роки 10 місяців 23 дні, трудовий стаж 08 років 01 місяців 17 днів.

За результатами розгляду надісланих Службою судової охорони матеріалів ГУ ПФУ в Закарпатській області призначило ОСОБА_1 з 16 грудня 2021 року пенсію за вислугу років на підставі п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон) у розмірі 55% грошового забезпечення.

23 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Закарпатській області із заявою, в якій просив призначити йому пенсію за вислугу років на підставі п. «а» ст. 13 Закону у зв`язку з наявністю пільгової вислуги 26 років.

За результатами розгляду вказаної заяви листом №944-1068/Х-02/8-0700/22 від 24.03.2022 ГУ ПФУ в Закарпатській області повідомило заявника про відсутність підстав для призначення пенсії на підставі п. «а» ст. 12 Закону з огляду на недостатність календарної вислуги років.

Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо призначення пенсії на підставі п. «б» ст. 12 Закону, з метою захисту права на належний рівень пенсійного забезпечення ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Ст. 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, регулюється нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Нормами ст. 1 вказаного законодавчого акту передбачено, що особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 12 Закону, право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби), в тому числі, співробітники Служби судової охорони.

Згідно ст. 10 Закону призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Умови призначення пенсій за вислугу років визначаються нормами ст. 12 Закону. Так, п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону передбачено, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), пенсія за вислугу років призначається незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

В свою чергу за нормами п. «б» ч. 1 ст. 12 Закону пенсія призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Спірні правовідносини виникли з приводу протиправного, на думку позивача, призначення йому пенсії на підставі п. «б» ч. 1 ст. 12 Закону.

Правомірність своїх дій орган Пенсійного фонду України обґрунтовує відсутністю у ОСОБА_1 достатньої вислуги років у календарному вимірі для призначення пенсії на підставі положень п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону.

Надаючи правову оцінку таким твердженням відповідача, суд виходить з наступного.

Згідно пп. «а», «б», «в» ч. 1 ст. 17 Закону особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: військова служба; служба в органах внутрішніх справ, поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; час роботи в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону, при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

За змістом ст. 17-1 Закону порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, ст. 17 Закону визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, тоді як ст. 17-1 вказаного законодавчого акту встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. При цьому вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі Порядок).

Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, прийнятим з метою конкретизації нормативного регулювання вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Відповідно до вказаного Порядку, для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, в тому числі, військова служба в Збройних Силах, Службі судової охорони, податковій міліції.

Окрім того, на пільгових умовах до вислуги років зараховується час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 вбачається, що вислуга років останнього у пільговому обчисленні становить 25 років 10 місяців 14 днів, а загальний стаж для призначення пенсії за вислугу років становить 30 років 11 місяців 08 днів.

Відповідач заперечує виключно можливість врахування при призначенні пенсії за вислугу років за норами Закону пільгове обчислення вислуги років ОСОБА_1 .

Оцінюючи правомірність такої відмови суб`єкта владних повноважень, суд враховує правову позицію Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у справі №805/3923/18-а від 03.03.2021, відповідно до якої основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Порядком. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Вказана позиція також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021, у справі № 480/4241/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що вислуга років ОСОБА_1 , з врахуванням часу служби, який підлягає зарахуванню на пільгових умовах, є достатньою для призначення пенсії за вислугу років на підставі положень п. «а» ч.1 статті 12 Закону, а тому призначаючи пенсію такому за нормами п. «б» ч.1 статті 12 Закону ГУ ПФУ в Закарпатській області діяв протиправно.

З огляду на встановлене судом право позивача на призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону, з метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача перевести позивача на пенсію за вислугу років на підставі п «а» ч. 1 ст. 12 Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону, заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 50 Закону пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів а, в статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Позивач звільнений з військової служби з 15 грудня 2021 року та із заявою про призначення пенсії звернувся 10 січня 2022 року, отже з урахуванням вимог статей 48 та 50 Закону позивач має право на призначення пенсії за нормами п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону з дня виникнення права на пенсію, тобто з 16 грудня 2021 року.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати такого.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із 16 грудня 2021 року із застосуванням вислуги років для призначення пенсії - 25 років 10 місяців 14 днів, а також здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяР.О. Ващилін