Справа № 420/12836/21
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2022-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/12836/21
Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Бітов А.І.,

Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2021р. ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до ВЧ НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 26.12.2016р. по 17.07.2018р. включно;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 26.12.2016р. по 17.07.2018р. включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 26.12.2016р. по 28.02.2018р. - січень 2008р., а в період з 1.03.2018р. по 17.07.2018р. - березень 2018р. з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови КМУ №1078 від 17.07.2018р..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 26.12.2016р. по 17.07.2018р. проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 та в період її проходження нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, а саме у період з 26.12.2016р. по 17.07.2018р. не в повному розмірі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення.

Позивач вважає такі дії військової частини протиправними, у зв`язку із чим звернувся до суду із відповідним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 26.12.2016р. по 17.07.2018р. включно.

Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 26.12.2016р. по 17.07.2018р. включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 26.12.2016р. по 28.02.2018р. - січень 2008р., а в період з 1.03.2018р. по 17.07.2018р. - березень 2018р. з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови КМУ №1078 від 17.07.2018р..

В апеляційній скарзі ВЧ НОМЕР_1 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про часткове задоволення скарги, часткового скасування рішення суду в зобов`язальній частині щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, в іншій частині залишення рішення суду без змін, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів, які дали б підстави вважати, що у період з 26.12.2016р. по 17.07.2018р. здійснювалось нарахування та виплата позивачу індексації грошового забезпечення.

Крім того, суд вважав, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 26.12.2016р. по 17.07.2018р. включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 26.12.2016р. по 28.02.2018р. - січень 2008 року, а в період з 1.03.2018р. по 17.07.2018р. - березень 2018 року з урахуванням абз.4 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції в зобов`язальній частині не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі, у зв`язку з чим допустив невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.317 КАС України, рішення суду скасовує та приймає нову постанову про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 у період з 26.12.2016р. по 17.07.2018р. проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .

29.06.2021р. ОСОБА_1 звернувся до військової частини із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 26.12.2016р. по 17.07.2018р.(а.с.7).

6.07.2021р. листом ВЧ НОМЕР_2 за №612/3/4/555 позивача повідомлено, що в період перебування ОСОБА_1 в списках особового складу ВЧ НОМЕР_1 нарахувань та виплат індексації грошового забезпечення не було та права на індексацію позивач не має(а.с.8).

Вважаючи такі дії військової частини протиправними та незаконними, позивач звернувся в суд із даним позовом.

Перевіряючи правомірність та законність дій військової частини у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст.43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ст.1-2 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Положеннями ч.2,3 ст.9 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" регламентовано, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначено ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення" за №1282-ХІІ від 3.07.1991р. (надалі - Закон №1282).

Положеннями ст.2 Закону №1282-ХІІ встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У відповідності до ст.4 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103%.

За правилами ст.5 Закону №1282-ХІІ, підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ за №1078 від 17.07.2003р..

Згідно з п.1-1 цього Порядку підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до п.6 зазначеного Порядку виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Аналізуючи вищевикладене, судова колегія зазначає, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог діючих нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Індексація є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи, що у період з 16.12.2017р. по 17.07.2018р. ОСОБА_1 індексація грошового забезпечення за період проходження військової служби не нараховувалась та не виплачувалась, що підтверджується листом відповіддю військової частини за №612/3/4/555 від 6.07.2021р.(а.с.8) та довідкою про нараховане та виплачене грошове забезпечення молодшому лейтенанту ОСОБА_1 з 16.12.2017р. по 17.07.2018р.(а.с.9).

Відтак, судова колегія приходить до висновку, що оскільки відповідачем не нараховано та не виплачено індексацію грошового забезпечення позивача за спірний період, то належним способом захисту у даній справі є саме зобов`язання нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення.

Що стосується позовних вимог про встановлення базового місяця, то суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 26.12.2016р. по 28.02.2018р. - січень 2008 року, а в період з 1.03.2018р. по 17.07.2018р. - березень 2018 року з урахуванням абз.4 п.5 постанови КМУ від 17.07.2003р. №1078, оскільки ВЧ НОМЕР_1 не вирішене питання щодо нарахування індексації, а тому відсутні підстави для зобов`язання застосувати базовий місяць.

Відтак, судова колегія приходить до висновку, що вказані позовні вимоги є передчасними, а тому не підлягають задоволенню.

У зв`язку із чим, належним та достатнім способом захисту прав позивача у даній справі є саме зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 26.12.2016р. по 17.07.2018р. включно.

Виходячи з наведеного, судова колегія дійшла висновку, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув, належної оцінки не дав, а тому вважає за необхідним рішення суду першої інстанції скасувати частково та прийняти у відповідній частині нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021р. - скасувати в частині: зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 26.12.2016р. по 17.07.2018р. включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 26.12.2016р. по 28.02.2018р. - січень 2008р., а в період з 1.03.2018р. по 17.07.2018р. - березень 2018р. з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови КМУ №1078 від 17.07.2018р..

Прийняти в цій частині нову постанову, якою обов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 26.12.2016р. по 17.07.2018р. включно.

В іншій частині - рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.І. Бітов

Л.П. Шеметенко