Справа № 520/4760/22
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2022-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2022 р. № 520/4760/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови застосувати під час обчислення пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2018-2020 роки (9118,81 грн), з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV;

- скасувати рішення №55 від 14.12.2021 головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови зарахувати під час обчислення пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди роботи в психіатричному закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» з 01.01.2004 по 17.03.2007 та з 19.03.2007 по 24.05.2020 до стажу в подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) за віком, з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2018-2020 роки (9118.81 грн.), починаючи з 01.12.2021;

- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () здійснити перерахунок (допризначення) пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), зарахувавши періоди роботи в психіатричному закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» з 01.01.2004 по 17.03.2007 та з 19.03.2007 по 24.05.2020 до стажу в подвійному розмірі на підставі ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, починаючи з 01.12.2021.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу засобами електронного зв`язку.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки у спірних правовідносинах відповідач діяв з дотриманням норм чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 05 травня 2021 року.

Крім того, з 2007 по 2010 роки, позивачу було призначено інший вид пенсії - за вислугу років, як працівнику охорони здоров`я, відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 09.07.1991 №1788-ХІІ. В 2010 році виплату пенсію за вислугу років було припинено, у зв`язку з працевлаштуванням до наркологічної клініки.

05.05.2021 ОСОБА_1 звернулася до відповідача з метою призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV.

Позивачем зазначено, що їй біло повідомлено, що за заявою позивача буде здійснено переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV. Також зазначено, що мають право на застосування при обчисленні розміру пенсії за віком нової середньої заробітної плати тільки особи, які вперше звертаються за пенсією по віку, а також працюючі інваліди.

Позивач не погоджуючись з діями відповідача щодо переведення її на інший вид пенсії, звернулась до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що відповідно ч. 1 ст. 9 Закону України №1058-ІV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Таким чином, Закон України №1058-ІV закріплює вичерпний перелік видів пенсій на які розповсюджується його дія та в якому відсутній такий вид пенсії, як пенсія за вислугу років.

Статтею 10 Закону України №1058-ІV встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника) призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 27 Закону України №1058-ІV визначено формулу обчислення пенсії:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно частини другої статті 40 Закону України №1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Водночас ч. 3 ст. 45 Закону України №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що ч. 3 ст. 45 Закону України №1058 встановлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення (останнього перерахунку) пенсії, передбаченої Законом України №1058-ІV.

Однак, у спірних правовідносинах має місце первинне призначення іншої пенсії за іншим законом, саме Законом України «Про пенсійне забезпечення», а тому має враховуватись показник із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2018-2020 роки.

Первинно, 11.01.2007, відповідачем було призначено пенсію позивачу за вислугу відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України №1788-ХІІ.

Згідно розрахунку заробітної плати, відповідач обчислює пенсію позивача з застосуванням показника середньої заробітної плати 6186,32 грн.

Застосування відповідачем при обчисленні пенсії за віком показника середньої заробітної плати за 2014-2016 (3764,40 грн) збільшений на 1,17 (відповідно до постанови КМУ від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році») та на 1,11 (відповідно до постанови КМУ від 01.04.2020 №251 "Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році"), та в 2020 році зазначений показник проіндексовано на 11% і він становив 4888,83 грн (4404,35х1,11), в 2021 році - на 11%, в 2022 на 11% (постанова КМУ № 118 від 16.02.2022 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році і показник середньої заробітної плати для перерахунку пенсії склав 6186,32 грн - є протиправним, оскільки це порушує ч. 1 ст. 9, ст. 10, ст. 27 Закону України №1058-IV.

Аналогічної позиції дотримується й Верховний Суд, зокрема, у наступних постановах: від 31.10.2018 у справі №577/2576/17; від 29.11.2016 у справі №133/476/15-а; від 22.01.2019 у справі №577/2457/17); від 31.05.2019 у справі №583/328/17; від 31.07.2019 у справі №720/208/17; від 27.02.2020 у справі № 513/298/17; від 02.03.2020 у справі №175/4084/16-а; від 16.06.2020 у справі №127/7522/17; від 18.08.2020 у справі №263/6611/17; від 23.10.2020 у справі №528/196/17.

Так у постанові від 31.05.2019 №583/328/17 Верховний Суд зазначає:

«Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника), на інший. Показник середньої заробітної плати при переведення на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону №1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

За призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-ІV він звернувся вперше.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 29 листопада 2016 року у справі №133/476/15-а (№21-6331а15), що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІУ, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV. Вказана правова позиція Верховного Суду України підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018рокуусправі №577/2576/17».

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, Головне управління ПФУ в Харківській областы помилково, всупереч законодавству ототожнює поняття переведення та призначення пенсії. Здійснення переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону Украъни №1058-ІV із застосуванням середньої заробітної плати 6186,32 грн призводить до набагато меншого підвищення пенсії позивача, ніж із застосуванням середньої заробітної плати - 9118,81 грн (за 2018-2020 роки).

Щодо вимоги позивача про зарахування під час обчислення пенсії періоди роботи в психіатричному закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» з 01.01.2004 по 17.03.2007 та з 19.03.2007 по 24.05.2020 до стажу в подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, суд зазначає наступне.

Статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ встановлено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 №1489-ІІІ заклад з надання психіатричної допомоги - психіатричний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад охорони здоров`я, центр, відділення, кабінет тощо, інші заклади та установи будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги.

Так, довідкою від 30.04.2021 №13, яка видана КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» підтверджено, що з 04.01.2001 по 30.12.2016, з 10.01.2011 по 05.05.2021 позивач працювала в умовах, що дають право на зарахування стажу у подвійному розмірі відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того, те що позивач з 04.01.2001 по 30.12.2016, з 10.01.2011 по дату призначення пенсії, 05.05.2021, працювала в умовах, що дають право на зарахування стажу у подвійному розмірі у психіатричному закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» підтверджується також копією трудової книжки серії НОМЕР_2 , яка міститься в матеріалах справи.

09.12.2021 позивач звернувся до відповідача через портал електронних послуг із заявою про перерахунок (допризначення) пенсії. Позивачем було надано довідку від 30.04.2021 №13, яка видана КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня», яка підтверджує, що позивач має право на врахування стажу в кратному обчисленні, згідно статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням від 14.12.2021 відповідач відмовив позивачу в допризначенні (перерахунку) пенсії, вказуючи, що стаж в кратності зараховується лише до 31.12.2003, посилаючись на ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд зазначає, що за правилами, встановленими ч. 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною 3 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Пунктом 16 Розділу XV Прикінцевого положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

З огляду на системний аналіз зазначених норм, Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачає обмежень щодо застосування статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» під час обчислення пільгового стажу для призначення пенсії саме за вислугу років, а сама редакція статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не суперечить положенням закону України ««Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та є чинною на теперішній час.

Стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» також не скасовує та не зупиняє дію статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Як свідчать матеріали справи, період роботи позивача з 01.01.2004 по 17.03.2007 та з 19.03.2007 по 24.05.2020 до стажу в подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ не зараховано в подвійному розмірі відповідно до положень ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" під час обчислення пенсії.

Довідкою №713 від 25.05.2020 та довідкою №12/806 від 04.06.2020 підтверджено, що позивач з 01.08.2001 по 17.03.2007 та з 19.03.2007 по 24.05.2020 працював у шкідливих умовах (туберкульоз) за ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У весь час роботи позивача з 01.01.2004 та по теперішній час ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» була і є чинною.

У рішенні від 22 травня 2018 року №5-р/2018 Конституційний Суд України вказує:

«Отже, положення частини третьої статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності. 2.3. Конституційний Суд України виходить з того, що статтею 46 Конституції України передбачено право громадян на соціальний захист, включаючи право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша); визначено джерела і механізми соціального забезпечення громадян (частина друга); та встановлено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (частина третя). У державі, яку проголошено соціальною, визначений законодавцем розмір прожиткового мінімуму має реально забезпечувати гідний рівень життя людини.»

Відповідні зміни відбулися з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 3 жовтня 2017 року №2148-VIII, проте вказівки на те, що стаття 60 Закону України втрачає чинність у даному законі немає.

Отже, стаття 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» продовжує діяти і на сьогоднішній день.

Згідно ч. 4 ст. 3 КАС України встановлено, що закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

З огляду на викладене, наявні обґрунтовані підстави для зарахування до стажу роботи позивача період роботи в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» з 01.01.2004 по 30.12.2006, з 10.01.2011 по дату призначення пенсії, 05.05.2021, в подвійному обчисленні. Положення пункту 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» жодним чином не скасовують дії статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не суперечать змісту ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та кореспондуються з ч. 4 вказаної статті, відповідно ст. 24 Закону України №1058-VI.

Аналогічної позиції дотримується й Верховний Суд в постанові від 04.12.2019 справа №689/872/17 зазначаючи: «Відповідач у касаційній скарзі наголошує на тому, що робота, визначена ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі до 31.12.2003 включно. Пільговий порядок обчислення стажу роботи за період з 01.01.2004 застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугою років, а тому для зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 01.01.2004 по 06.03.2017 на посаді лікаря-дерматовенеролога в подвійному розмірі немає підстав. Вимогами п.4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом. Крім того, редакція статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинною на теперішній час. Стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не скасовує ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не зупиняє її дію. Водночас, нормами ст. 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на за вислугою років. Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку, визнавши протиправними дії відповідача при обрахунку стажу роботи позивачу у Ярмолинецькій центральній районній лікарні на посаді лікаря - дерматовенеролога в одинарному розмірі та зобов`язавши відповідача перерахувати стаж, з якого обрахована пенсія позивачу у подвійному розмірі за період роботи з 09.01.1989 по 06.03.2017. Крім того, редакція статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинною на теперішній час. Стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не скасовує ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не зупиняє її дію. Відповідно до ст.22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку, визнавши протиправними дії відповідача при обрахунку стажу роботи позивачу … в одинарному розмірі та зобов`язавши відповідача перерахувати стаж, з якого обрахована пенсія позивачу у подвійному розмірі за період роботи з 09.01.1989 по 06.03.2017.»

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищезазначене суд доходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови застосувати під час обчислення пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2018-2020 роки (9118,81 грн), з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV.

Скасувати рішення №55 від 14.12.2021 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови зарахувати під час обчислення пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди роботи в психіатричному закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» з 01.01.2004 по 17.03.2007 та з 19.03.2007 по 24.05.2020 до стажу в подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за віком, з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2018-2020 роки (9118,81 грн), починаючи з 01.12.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () здійснити перерахунок (допризначення) пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зарахувавши періоди роботи в психіатричному закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» з 01.01.2004 по 17.03.2007 та з 19.03.2007 по 24.05.2020 до стажу в подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, починаючи з 01.12.2021.

Стягнути до Державого бюджету України (Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106; Призначення платежу - *;101;___ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір стягнутий з ____ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір) на користь держави, за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення судового збору) суму судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ().

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Панов М.М.