Справа № 640/2026/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2022 року м. Київ № 640/2026/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь

у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства

соціальної політики України

третя особа без

самостійних вимог - Управління праці та соціального захисту населення Подільської

на предмет спору районної у м. Києві державної адміністрації,

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України (далі - відповідач, Комісія зі спірних питань, Комісія), у якому просить: визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 21.06.2018 згідно протоколу №119 щодо відмови у визначенні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву та додані документи до неї та прийняти позитивне рішення про надання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, направити позитивне рішення до Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації для подальшої видачі посвідчення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваним рішенням відповідача відмовлено у визначені позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки наявні в особовій справі документи не підтверджують факту виконання робіт у зоні відчуження, водночас, позивач зазначає, що загальновідомим є факт віднесення до зони відчуження смт Поліське та Поліського району Київської області, а також посилається на докази, якими підтверджуються обставини його праці в зоні аварії у 1986 році, за яку з 01.08.по 16.08.1986 виплачена заробітна плата.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Аблова Є.В. від 25 березня 2019 року відкрито провадження у справі №640/2026/19, визначено здійснювати розгляд справи суддею одноособово, за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та виклику і допиту свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву та наявні докази, третій особі - надати заперечення на позовну заяву.

Від відповідача - Міністерства соціальної політики України (Мінсоцполітики) 15.04.2019 надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що надані позивачем документи не підтверджують факту виконання робіт в зоні відчуження. Окрім того, за відповідним запитом Красятицьким споживчим товариством згідно протоколу №1 від 26.01.2017 не підтверджено факту виконання позивачем робіт в зоні відчуження, проте за рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.04.2018 заяву ОСОБА_1 розглянуто повторно, відмовлено у визначені статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду №801 від 29.05.2019 у зв`язку з відстороненням судді, у провадженні якого перебувала адміністративна справа №640/2026/19, здійснено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого для розгляду визначено суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберду В.І.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2019 року справу №640/2026/19 прийнято мною у своє провадження, визначено розпочати повторно розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін зі стадії розгляду справи по суті.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

Відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2018 року у справі №826/10684/17 визнано протиправним та скасовано рішення Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Київської міської державної адміністрації, від 26.01.2017 №1 про відсутність підстав для встановлення ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, зобов`язано Комісію передати матеріали особової справи ОСОБА_1 до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС при Міністерстві соціальної політики України для подальшого розгляду.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 щодо встановлення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України, згідно протоколу №119 від 21.06.2018 відмовлено у визначенні зазначеного статусу, про що повідомлено позивача Подільською районною в м. Києві державною адміністрацією листом від 02.08.2018 №106-51-09/4993.

Відповідно до наявного у справі витягу з протоколу №119 від 21.06.2018 підставою для прийняття такого рішення стали обставини не підтвердження факту виконання робіт у зоні відчуження.

Виходячи із змісту відзиву відповідача, Красятицьким споживчим товариством не підтверджено факт виконання позивачем робіт в зоні відчуження.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом та стверджує, що наявними доказами підтверджується факт його роботи в зоні аварії у 1986 році, за яку з 01.08.по 16.08.1986 виплачена заробітна плата.

Зокрема, позивачем надано:

- копію довідки Поліського районного споживчого товариства від 09.07.1996 №669, виданої ОСОБА_1 , у якій зазначено, що останній дійсно був прикомандирований до АТП Поліського райпотребсоюзу у серпні 1996 року, виконував роботи з перевезення вантажів, заробітна плата за шляховими листами склала за серпень 78,41 руб.;

- копію довідки від 04.08.2016 Красятицького споживчого товариства Поліського району Київської області, виданої ОСОБА_1 про те, що за роботу в населених пунктах Поліського району зони відчуження в період з 01.08.1986 по 16.08.1986 за місцем роботи - Поліське АТП РСС згідно відомостей за серпень 1986 виплачена заробітна плата в сумі 78,41 руб;

- копію табелю-розрахунку за серпень 1986 Красятицького споживчого товариства про нарахування тисячному Б.В. 30% премії та винагороди;

- копію довідки Ставищенської госпрозрахункової автоколони від 18.07.2017 №37 про зарахування ОСОБА_1 на посаду водія за наказом №65 від 26.07.1986 та звільнення із займаної посади за наказом №77 від 21.08.1986;

- копію виписки з наказу №42 по Ставищенській автоколоні від 31.07.1986 про відрядження ОСОБА_1 з 01.08. по 16.08.1986 в смт Поліське до АТП для будівництва житла для постраждалих.

Також суд зазначає, що окрім відзиву на адміністративний позов відповідачем будь-яких доказів, які б стосувалися обґрунтування прийнятого стосовно позивача рішення про відмову у визначенні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС до матеріалів справи не надано.

Оцінюючи спірні правовідносини, що склалися між сторонами, суд виходить з того, що статтею 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. №796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 1 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2018 р. № 551, він визначає процедуру видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та передбачає видачу посвідчень громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 551 посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів:

- довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби);

- довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку.

Згідно з пунктом 13-14 Порядку № 551 спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінсоцполітики, до складу якої, крім його фахівців, входять представники МОЗ, ДАЗВ, МВС, Міноборони, Київської облдержадміністрації та громадських об`єднань, статутна діяльність яких пов`язана із соціальним захистом осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (за згодою), за поданням уповноважених органів.

Особові справи громадян надсилаються на розгляд комісій, зазначених в абзацах першому і другому цього пункту, за рішенням регіональних комісій.

Отже, визначена законодавством процедура прийняття оскаржуваного рішення у даному випадку дотримана, оскільки рішення відповідача від 21.06.2018 щодо відмови у визначенні статусу ОСОБА_1 , як особи, яка приймала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС прийнято з урахуванням попередньо прийнятого рішення Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Київської міської державної адміністрації від 26.01.2017 (протокол №1).

Разом з тим суд зазначає, що окрім витягу з протоколу №119 від 21.06.2018, наданого позивачем, в матеріалах справи відсутні будь-які докази з боку відповідача, які б вказували на те, які документи вивчалися в ході розгляду питання позивача, чи направлялися додаткові запити до відповідних установ для з`ясування та підтвердження обставин роботи позивача в зоні відчуження, чи повідомлявся позивач про те, що наданих документів не достатньо для прийняття позитивного рішення з його питання та яких саме документів не вистачає, чи пропонувалося позивачу надати пояснення та додаткові документи.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 4 Положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 17.05.2006 №187, Комісія має право звертатися за допомогою до підприємств, установ, організацій для отримання документів і матеріалів, необхідних для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Комісія зобов`язана при визначенні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС керуватися критеріями, визначеними Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51 (із змінами).

Суд зазначає, що Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що діє при Міністерстві соціальної політики України, як уповноважений суб`єкт владних повноважень, зокрема, використовуючи архівні матеріали, зобов`язана була отримати всі необхідні документи та прийняти мотивоване, обґрунтоване рішення, чого у даному випадку не відбулося.

Відповідності до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В той же час, судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваного рішення Комісією не отримано всіх необхідних документів для його мотивованого та обґрунтованого прийняття, в результаті чого зроблено висновок, що факту виконання робіт у зоні відчуження ОСОБА_1 не підтверджено.

Відтак, оскаржуване рішення не відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки прийнято необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Окрім того, належними доказами не спростовано доводів позивача про виконання робіт щодо ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження на підставі поданих ним документів.

Одночасно суд зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" с. Поліське Київської області віднесено до зони відчуження Чорнобильської АЕС.

Водночас, з відзиву відповідача на позовну заяву не вбачається заперечень щодо віднесення с. Поліське Київської області до зони відчуження Чорнобильської АЕС, як стверджує позивач.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Підсумовуючи викладене, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову та вбачає правові підстави для визнання протиправним та скасування рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, оформлене витягом з протоколу від 21.06.2018 №119 в частині не підтвердження статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЕС категорії 2 ОСОБА_1 .

Відповідно до частини третьої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акту суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного та ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 та додані документи до неї.

Решта позовних вимог задоволенню не підлягають, оскільки стосуються дискреційних повноважень відповідача, щодо яких суд не має втручання, а також частина позовних вимог залежить від рішення відповідача, яке прийматиметься на виконання даного судового рішення, тому сприймається як заявлена на майбутнє.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства, відповідно до якої при частковому задоволенні прозову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись до суду, позивач відповідно до квитанцій №65656 та №65599 від 01.02.2019 сплатив судовий збір у загальному розмірі 1 536,00 грн З урахуванням результатів розгляду справи відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сума судового збору 768,40 грн.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 243-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України від 21.06.2018, оформлене витягом з протоколу №119, щодо відмови у визначенні ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

3. Зобов`язати Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про встановлення статусу учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з урахуванням висновків, викладених у даному судовому рішенні.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп).

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 .

Відповідач: Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, адреса: 01601, м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10, тел.: 044-226-24-45, .

Суддя В.І. Келеберда