Справа № 524/9741/18
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2022 року м. Київ № 524/9741/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Колодяжного В.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доПублічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК», Уповноваженої особи Фонду гарантування на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» Білої Ірини Володимирівни
третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачаУповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» Коваленко О.В.
пророзірвання правочину, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до Автозаводського районного суду міста Кременчука з позовом до Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» (надалі - відповідач, ПАТ «ФІДОБАНК»), у якому просив суд:

- розірвати Депозитний договір № 397852-980/2016 від 18 березня 2016 року, який укладено між Публічним акціонерним товариством «ФІДОБАНК» та ОСОБА_1 ;

- видалити персональні дані ОСОБА_1 з додатку № 1 до Рішення № 46.2 Протоколу № 46 від 16 травня 2015 року Правління ПАТ «ФІДОБАНК»; з додатку № 1 до Рішення № 48.2 Протоколу № 48 від 09 червня 2015 року Правління ПАТ «ФІДОБАНК»; з додатку № 1 до Рішення № 52.2 Протоколу № 52 від 08 липня 2015 року Правління ПАТ «ФІДОБАНК»; з додатку № 1 до Рішення № 58.2 протоколу № 58 від 05 серпня 2015 року Правління ПАТ «ФІДОБАНК»; з додатку № 1 до Рішення № 65.2 протоколу № 65 від 09 вересня 2015 року Правління ПАТ «ФІДОБАНК»; з додатку № 1 до Рішення № 71.2 протоколу № 71 від 07 жовтня 2015 року Правління ПАТ «ФІДОБАНК»; з додатку № 1 до Рішення № 76.3 протоколу № 76 від 04 листопада 2015 року Правління ПАТ «ФІДОБАНК»; з додатку № 1 до Рішення № 86.2 протоколу № 86 від 09 грудня 2015 року Правління ПАТ «ФІДОБАНК»; з додатку № 1 до Рішення № 01.1 протоколу № 01 від 11 січня 2016 року Правління ПАТ «ФІДОБАНК»; з додатку № 1 до Рішення № 07.3 протоколу № 07 від 10 лютого 2016 року Правління ПАТ «ФІДОБАНК»; з додатку № 1 до Рішення № 14.1 протоколу № 14 від 09 березня 2016 року Правління ПАТ «ФІДОБАНК»; з додатку № 1 до Рішення № 24.2 протоколу № 24 від 01 квітня 2016 року Правління ПАТ «ФІДОБАНК»; з додатку № 1 до Рішення № 32.1 протоколу № 32 від 28 квітня 2016 року Правління ПАТ «ФІДОБАНК»;

- видалити ОСОБА_1 з переліку пов`язаних осіб з Публічним акціонерним товариством «ФІДОБАНК» (код 14351016, місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 10), який визначено: в додатку № 1 до Рішення № 46.2 Протоколу № 46 від 16 травня 2015 року Правління ПАТ «ФІДОБАНК»; в додатку № 1 до Рішення № 48.2 Протоколу № 48 від 09 червня 2015 року Правління ПАТ «ФІДОБАНК»; в додатку № 1 до Рішення № 52.2 Протоколу № 52 від 08 липня 2015 року Правління ПАТ «ФІДОБАНК»; в додатку № 1 до Рішення № 58.2 протоколу № 58 від 05 серпня 2015 року Правління ПАТ «ФІДОБАНК»; в додатку № 1 до Рішення № 65.2 протоколу № 65 від 09 вересня 2015 року Правління ПАТ «ФІДОБАНК»; в додатку № 1 до Рішення № 71.2 протоколу № 71 від 07 жовтня 2015 року Правління ПАТ «ФІДОБАНК»; в додатку № 1 до Рішення № 76.3 протоколу № 76 від 04 листопада 2015 року Правління ПАТ «ФІДОБАНК»; в додатку № 1 до Рішення № 86.2 протоколу № 86 від 09 грудня 2015 року Правління ПАТ «ФІДОБАНК»; в додатку № 1 до Рішення № 01.1 протоколу № 01 від 11 січня 2016 року Правління ПАТ «ФІДОБАНК»; в додатку № 1 до Рішення № 07.3 протоколу № 07 від 10 лютого 2016 року Правління ПАТ «ФІДОБАНК»; в додатку № 1 до Рішення № 14.1 протоколу № 14 від 09 березня 2016 року Правління ПАТ «ФІДОБАНК»; в додатку № 1 до Рішення № 24.2 протоколу № 24 від 01 квітня 2016 року Правління ПАТ «ФІДОБАНК»; в додатку № 1 до Рішення № 32.1 протоколу № 32 від 28 квітня 2016 року Правління ПАТ «ФІДОБАНК»;

- включити ОСОБА_1 НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 18 червня 1996 року Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області, місце проживання: АДРЕСА_1 , до переліку вкладників, які мають право на відшкодування вкладу за Депозитним договором № 397852-980/2016 від 18 березня 2016 року за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб уточнену інформацію про право вкладника ОСОБА_1 НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 18 червня 1996 року Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області, місце проживання: АДРЕСА_1 , на відшкодування вкладу за Депозитним договором № 397852-980/2016 від 18 березня 2016 року за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В якості підстав позову позивач зазначає, що 18.03.2016 між ПАТ «ФІДОБАНК» та ОСОБА_1 укладено депозитний договір № 397852-980/2016, за умовами якого ОСОБА_2 розміщено в ПАТ «ФІДОБАНК» як вклад грошові кошти в сумі 25 000 грн. із ставкою 23 % річних, строком до 18.06.2016, за видом депозиту «КАПІТАЛ»; в липні 2016 року позивачу стало відомо про те, що рішенням № 46.2 до Протоколу № 46 від 26.05.2015 Правління ПАТ «ФІДОБАНК» ОСОБА_2 визнано пов`язаною особою з ПАТ «ФІДОБАНК» станом на 01.05.2015, тобто на момент укладення депозитного договору ОСОБА_2 був пов`язаною особою з ПАТ «ФІДОБАНК»; із змісту ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вбачається, що Фонд не відшкодовує кошти, розміщені на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою; тобто ПАТ «ФІДОБАНК» до 18.03.2016 повинен був повідомити про те, що на вклад, розміщений у банку, не розповсюджуються гарантії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; на підставі рішення Національного банку України від 20.05.2016 № 8 «Про віднесення ПАТ «ФІДОБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.05.2016 № 783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку»; рішенням Правління Національного банку України від 18.07.2016 № 142-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ФІДОБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.07.2016 № 1265 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку»; у зв`язку з цим позивач позбавлений можливості отримати гарантоване відшкодування розміщеного вкладу за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Крім того позивач наголошує, що відповідачем допущено порушення його прав під час прийняття Правлінням ПАТ «ФІДОБАНК» рішення про визнання ОСОБА_2 пов`язаною особою з банком, оскільки він не надав відповідачу згоди на збір, обробку та поширення його персональних даних.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями справу було передано судді Предоляк О.С.

18.04.2019 представником ПАТ «ФІДОБАНК» подано відзив на позовну заяву в якому викладено обґрунтовані заперечення проти позовних вимог. Зокрема зазначено, що банком правомірно прийнято рішення про визнання ОСОБА_2 пов`язаною особою, оскільки він є родичем, а саме батьком ОСОБА_3 , який з січня 2014 року по серпень 2016 року працював на посаді начальника Кременчуцького відділення № 2 ПАТ «ФІДОБАНК»; за законодавством України чинним на дату укладення депозитного договору, банк не зобов`язаний повідомляти позивача про те, що він є пов`язаною особою із банком, а позивач під час укладення договору не зазначав будь-яких додаткових умов, щодо яких мала бути досягнута згода; банком не порушувалися положення Закону України «Про захист персональних даних», оскільки договір банківського вкладу містить застереження ОСОБА_2 про згоду на використання персональних даних позивача.

10.05.2019 позивачем подано відповідь на відзив у якій де зазначено, що є несправедливими умови депозитного договору, які відсилають до розміщених в мережі інтернет «Умов банківських вкладів та обслуговування вкладних (депозитних) рахунків» з якими працівники банку не надали йому реальної можливості ознайомитись; банком не надано належних та допустимих доказів інформування його про прийняте рішення про визнання пов`язаною особою; банк не попередив його, що вклад, який буде розміщено, не підпадає під гарантії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.07.2019 у справі № 524/9741/18 позов задоволено частково; розірвано депозитний договір від 18.03.2016 № 397852-980/2016, укладений між ПАТ «ФІДОБАНК» та ОСОБА_1 ; включено ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування вкладу за депозитним договором від 18.03.2016 № 397852-980/2016 за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. У решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 30.09.2019 у справі № 524/9741/18 апеляційну скаргу ПАТ «ФІДОБАНК» задоволено; рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.07.2019 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановою від 11.03.2020 у справі № 524/9741/18 (провадження № 61-19598св19) касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково; рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.07.2019 та постанову Полтавського апеляційного суду від 30.09.2019 - скасував, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ФІДОБАНК», третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ФІДОБАНК» Коваленко О.В., про захист прав споживача - закрив. Повідомив ОСОБА_1 , що розгляд справи за його позовом віднесено до юрисдикції адміністративних судів. Попередив ОСОБА_1 про те, що в разі неподання ним протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови заяви про направлення справи за встановленою юрисдикцією, справа буде повернута до суду першої інстанції.

07.04.2020 до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Верховного Суду від 08.04.2020 справу № 524/9741/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК», третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» Коваленко О.В., про захист прав споживача, передано для продовження розгляду до Окружного адміністративного суду м. Києва.

У зазначеній ухвалі суд касаційної інстанції вказав, що: «Відповідно до частини другої статті 26 КАС України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача (ПАТ «ФІДОБАНК») є бульвар Тараса Шевченка/вулиця Пушкінська, 8/26, м. Київ, 01024, що відноситься до юрисдикції Окружного адміністративного суду м. Києва».

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2020, вказану справу передано для розгляду судді Окружного адміністративного суду м. Києва Пащенку К.С.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.04.2020 прийнято до провадження справу № 524/9741/18, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без виклику учасників справи та проведення судового засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.03.2021 постановлено здійснювати розгляд справи № 524/9741/18 у судовому засіданні з повідомленням сторін; призначено справу до судового розгляду на 22.04.2021.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2021 залучено до участі у справі у якості співвідповідача Уповноважену особу Фонду гарантування на здійснення ліквідації ПАТ «ФІДОБАНК» Білу Ірину Володимирівну.

22.04.2021 Окружним адміністративним судом м. Києва, у відповідності до ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено розглядати справу в порядку письмового провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2022 закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК", Уповноваженої особи Фонду гарантування на здійснення ліквідації ПАТ "ФІДОБАНК" Білої Ірини Володимирівни, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" Коваленко О.В. про розірвання правочину, зобов`язання вчинити певні дії у частині позовних вимог про видалення ОСОБА_1 з переліку пов`язаних осіб з Публічним акціонерним товариством "ФІДОБАНК" (код 14351016, місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 10), який визначено: в додатку № 1 до Рішення № 46.2 Протоколу № 46 від 16 травня 2015 року Правління ПАТ "ФІДОБАНК"; в додатку № 1 до Рішення № 48.2 Протоколу № 48 від 09 червня 2015 року Правління ПАТ "ФІДОБАНК"; в додатку № 1 до Рішення № 52.2 Протоколу № 52 від 08 липня 2015 року Правління ПАТ "ФІДОБАНК"; в додатку № 1 до Рішення № 58.2 протоколу № 58 від 05 серпня 2015 року Правління ПАТ "ФІДОБАНК"; в додатку № 1 до Рішення № 65.2 протоколу № 65 від 09 вересня 2015 року Правління ПАТ "ФІДОБАНК"; в додатку № 1 до Рішення № 71.2 протоколу № 71 від 07 жовтня 2015 року Правління ПАТ "ФІДОБАНК"; в додатку № 1 до Рішення № 76.3 протоколу № 76 від 04 листопада 2015 року Правління ПАТ "ФІДОБАНК"; в додатку № 1 до Рішення № 86.2 протоколу № 86 від 09 грудня 2015 року Правління ПАТ "ФІДОБАНК"; в додатку № 1 до Рішення № 01.1 протоколу № 01 від 11 січня 2016 року Правління ПАТ "ФІДОБАНК"; в додатку № 1 до Рішення № 07.3 протоколу № 07 від 10 лютого 2016 року Правління ПАТ "ФІДОБАНК"; в додатку № 1 до Рішення № 14.1 протоколу № 14 від 09 березня 2016 року Правління ПАТ "ФІДОБАНК"; в додатку № 1 до Рішення № 24.2 протоколу № 24 від 01 квітня 2016 року Правління ПАТ "ФІДОБАНК"; в додатку № 1 до Рішення № 32.1 протоколу № 32 від 28 квітня 2016 року Правління ПАТ "ФІДОБАНК".

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

18.03.2016 ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «ФІДОБАНК» із заявою про розміщення банківського депозиту № 397852-980/2016, відповідно до якої ОСОБА_2 просив розмістити депозит в розмірі 25 000,00 грн. із ставкою 23 % річних, строком до 18.06.2016 включно, за видом депозиту «КАПІТАЛ».

Рішенням № 46.2 до протоколу № 46 від 26.05.2015 Правлінням ПАТ «ФІДОБАНК» ОСОБА_1 визнано пов`язаною особою станом на 01.05.2015 згідно Додатку № 1 до рішення, який в подальшому було актуалізовано: Додатком № 1 до Рішення № 48.2 протоколу № 48 від 09.06.2015; Додатком № 1 до Рішення № 52.2 протоколу № 52 від 08.07.2015; Додатком № 1 до Рішення № 58.2 протоколу № 58 від 05.08.2015; Додатком № 1 до Рішення № 65.2 протоколу № 65 від 09.09.2015; Додатком № 1 до Рішення № 71.2 протоколу № 71 від 07.10.2015; Додатком № 1 до Рішення № 76.3 протоколу № 76 від 04.11.2015; Додатком № 1 до Рішення № 86.2 протоколу № 86 від 09.12.2015; Додатком № 1 до Рішення № 01.1 протоколу № 01 від 11.01.2016; Додатком № 1 до Рішення № 07.3 протоколу № 07 від 10.02.2016; Додатком № 1 до Рішення № 14.1 протоколу № 14 від 09.03.2016; Додатком № 1 до Рішення № 24.2 протоколу № 24 від 01.04.2016; Додатком № 1 до Рішення № 32.1 протоколу № 32 від 28.04.2016.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1265 від 19.07.2016 розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» з 20.07.2016 по 19.07.2018 включно. Призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «ФІДОБАНК», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Коваленка Олександра Володимировича строком на два роки з 20.07.2016 по 19.07.2018.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1836 від 02.07.2018 строк здійснення процедури ліквідації у ПАТ «ФІДОБАНК» продовжено на два роки з 20.07.2018 по 19.07.2020 включно. Продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «ФІДОБАНК» Коваленку Олександру Володимировичу строком на два роки з 20.07.2018 по 19.07.2020 включно.

Наказом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 257 від 02.07.2018 продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «ФІДОБАНК» на два роки з 20.07.2018 по 19.07.2020 включно. Продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «ФІДОБАНК» Коваленку Олександру Володимировичу строком на два роки з 20.07.2018 по 19.07.2020 включно.

Вважаючи дії відповідача щодо включення ОСОБА_2 до переліку пов`язаних осіб з ПАТ «ФІДОБАНК» протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, в частині відповідних вимог позивача суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та іншими нормативно-правовими актами (тут і по тексту відповідні нормативно-правові акти наведено в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначення повноважень та функцій Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Метою Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

За приписами ч. 3 ст. 16 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» шкода, заподіяна внаслідок рішень, дій та/або бездіяльності Фонду (його працівників), у тому числі шкода, заподіяна внаслідок професійної помилки членів виконавчої дирекції Фонду та/або уповноважених осіб Фонду, відшкодовується Фондом згідно із законодавством та страховими компаніями відповідно до умов договорів страхування (у разі їх укладення).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з положеннями ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Частиною 2 ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України».

Частинами 3 та 5 цієї статті також передбачено, що виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

За приписами ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

За положеннями ч. 3 цієї ж статті правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава через відповідні фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього Закону системи гарантування вкладів фізичних осіб шляхом забезпечення фізичній особі, яка на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, мала у такому банку вклад (у розмірі не менше 10 гривень), відшкодування суми коштів, зокрема, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000,00 грн.

Отже, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» пов`язує можливість реалізації права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів (не менше 10 гривень) разом з нарахованими відсотками; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Суд відмічає, що на підставі рішення Національного банку України від 20.05.2016 № 8 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 20.05.2016 № 783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно якого тимчасову адміністрацію запроваджено строком на один місяць з 20.05.2016 до 19.06.2016 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «ФІДОБАНК», визначені статтями 37 - 39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Коваленку Олександру Володимировичу строком на один місяць з 20.05.2016 до 19.06.2016 включно.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ФІДОБАНК» наказом № 29 від 25.05.2016 року зобов`язала здійснити перевірку вкладів фізичних осіб в Банку.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «ФІДОБАНК» 07.06.2016 року прийнято наказ № 94 про тимчасове обмеження здійснення в ПАТ «ФІДОБАНК» на час тимчасової адміністрації банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам за відповідними рахунками.

Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 09.06.2016 № 959, яким продовжено строки тимчасової адміністрації у неплатоспроможному ПАТ «ФІДОБАНК» з 20.06.2016 до 19.07.2016 включно, а також продовжено на вказаний період повноваження Уповноваженої особи.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 18.07.2016 № 142-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 19.07.2016 № 1265 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно якого з 20.07.2016 до 19.07.2018 включно розпочато ліквідацію ПАТ «ФІДОБАНК», призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «ФІДОБАНК», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Коваленку Олександру Володимировичу з 20.07.2016 до 19.07.2018 включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28.10.2019 № 2732 призначено з 28.10.2019 року уповноваженою особою Фонду на ліквідацію та делегувати всі повноваження ліквідатора ПАТ «ФІДОБАНК» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Білій Ірині Володимирівні.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» також визначає порядок складання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, а також підстави та умови, за наявності яких відшкодування суми коштів за банківським вкладом фізичним особам за рахунок коштів Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не здійснюється.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не відшкодовує кошти, зокрема, розміщені на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом року до дня прийняття такого рішення).

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» для цілей цього Закону пов`язаними з банком особами є:

1) контролери банку;

2) особи, які мають істотну участь у банку, та особи, через яких ці особи здійснюють опосередковане володіння істотною участю у банку;

3) керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку;

4) споріднені та афілійовані особи банку, у тому числі учасники банківської групи;

5) особи, які мають істотну участь у споріднених та афілійованих особах банку;

6) керівники юридичних осіб та керівники банків, які є спорідненими та афілійованими особами банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів цих осіб;

7) асоційовані особи фізичних осіб, зазначених у пунктах 1-6 цієї частини;

8) юридичні особи, в яких фізичні особи, зазначені в цій частині, є керівниками або власниками істотної участі;

9) будь-яка особа, через яку проводиться операція в інтересах осіб, зазначених у цій частині, та на яку здійснюють вплив під час проведення такої операції особи, зазначені в цій частині, через трудові, цивільні та інші відносини.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що пов`язаною з банком може бути, зокрема, особа, яка підпадає під ознаки, визначені у пунктах 1-9 ч. 1 ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», асоційовані особи з такими особами.

За змістом ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», асоційована особа - чоловік або дружина, прямі родичі цієї особи (батько, мати, діти, рідні брати та сестри, дід, баба, онуки), прямі родичі чоловіка або дружини цієї особи, чоловік або дружина прямого родича.

Згідно висновку, викладеному Верховним Судом у постанові від 18.04.2018 у справі № 362/2418/16-ц, за змістом ст. 23 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відокремленими підрозділами банку є філії, відділення, представництва тощо, які відкриває банк на території України в разі його відповідності вимогам щодо відкриття відокремлених підрозділів, встановленим нормативно-правовими актами Національного банку України.

Отже, керівники відокремлених структурних підрозділів є також керівниками банку.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.01.2021 у справі № 822/626/18.

Відповідно до п. 1 розділу І Положення про визначення пов`язаних із банком осіб, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 12.05.2015 № 315, це Положення розроблено відповідно до Законів України «Про Національний банк України», «Про банки і банківську діяльність» (далі - Закон), інших законодавчих актів України з метою визначення пов`язаних із банком осіб, порядку подання банками інформації Національному банку України (далі - Національний банк) про таких осіб, а також ознак, за наявності яких Національний банк має право визначити фізичних та юридичних осіб такими, що є пов`язаними з банком особами.

Пунктами 1, 3 розділу II глави 1 Положення про визначення пов`язаних із банком осіб, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 12.05.2015 № 315 передбачено, що банк визначає перелік пов`язаних із банком осіб, який затверджується правлінням банку, відповідно до вимог статті 52 Закону та з урахуванням цього Положення. Особа є пов`язаною з банком із моменту виникнення підстав для визначення такої особи пов`язаною з банком відповідно до вимог зазначеної статті закону. Банк зобов`язаний щомісячно надавати Національному банку актуалізований перелік пов`язаних із банком осіб за формою та у строки, визначені нормативно-правовим актом Національного банку з питань організації статистичної звітності, що подається до Національного банку.

За класифікацією, визначеною у Додатку до вищевказаної Постанови Правління Національного банку України від 12.05.2015 № 315, код типу 523 розшифровується як «керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку», а код типу 527 розшифровується як «асоційовані особи фізичних осіб, зазначених у пунктах 1-6 частини першої статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Суд зазначає, що позивачем жодним чином не спростовано твердження ПАТ «ФІДОБАНК» про те, що позивач - ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , який з січня 2014 року по серпень 2016 року працював на посаді начальника Кременчуцького відділення № 2 Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК».

Оскільки ОСОБА_3 з січня 2014 року по серпень 2016 року працював на посаді начальника Кременчуцького відділення № 2 Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК», він є керівником банку, а тому він та члени його родини є пов`язаними з банком особами, що в силу ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виключає обов`язок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування коштів за свій рахунок.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк зобов`язаний подавати Національному банку України інформацію про пов`язаних із банком осіб у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Національного банку України.

Банк самостійно виявляє пов`язаних з банком осіб, формує і подає до Національного банку України перелік таких осіб щомісяця. У цьому переліку визначається дата, станом на яку особа визнана такою, що є пов`язаною з банком. Такий перелік є динамічним, він постійно оновлюється на підставі зміни інформації щодо особи, визначеної пов`язаною з банком. Якщо пов`язану з банком особу визначено такою на підставі рішення Комісії і перевірки операцій банків з такими особами, то за відсутності заперечень банку відповідна особа має бути включена банком до наступного щомісячного переліку пов`язаних з банком осіб. Таким чином, рішення Комісії має обмежений термін дії - воно використовується для включення банком особи в наступний щомісячний перелік пов`язаних з банком осіб (це рішення по суті є адресованою банку вказівкою Національного банку України доповнити відповідний перелік, зробленою за наслідками здійснення банківського нагляду).

Таким чином, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо пов`язаних з банком осіб підлягають застосуванню, якщо особи підпадають під визначення ч. 1 ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», незалежно від того, чи був такий статус цих осіб підтверджений рішенням Національного банку України чи виявлений банком самостійно.

Суд зауважує, що посилання позивача на вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», є безпідставними, оскільки норми цього нормативно-правового акту в даній ситуації не можуть бути підставою для розірвання договору банківського вкладу та не регулюють правовідносини між сторонами. Після віднесення банку до категорії неплатоспроможних правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем (банком), регулюються з обов`язковим врахуванням вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Щодо тверджень позивача про порушення банком Закону України «Про захист персональних даних» суд зазначає, що відповідно до п. ІІ Заяви про розміщення банківського депозиту № 397852-980/2016 від 18.03.2016 умови банківських вкладів та обслуговування вкладних (депозитних) рахунків розміщені на офіційному сайті банку www.fidobank.ua, разом із цією Заявою складають Договір банківського вкладу.

Пунктом ІІІ Заяви про розміщення банківського депозиту № 397852-980/2016 від 18.03.2016 передбачено, що підписанням цієї заяви ОСОБА_2 надав ПАТ «ФІДОБАНК» пропозицію укласти з ним Договір банківського вкладу на умовах, викладених у цій Заяві, Договору комплексного банківського обслуговування та Умовах банківських вкладів та обслуговування вкладних (депозитних) рахунків, з якими він ознайомився, з ними погодився і зобов`язався виконувати. Також підтверджено досягнення згоди щодо всіх істотних умов Договору банківського вкладу, які є передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів та достовірність усіх даних в т.ч. персональних, вказаних в Заяві.

А тому ПАТ «ФІДОБАНК» не порушувало вимог Закону України «Про захист персональних даних».

Також, як вбачається із матеріалів справи, у відповідності до п. 5 Заяви про розміщення банківського Депозиту № 397852-980/2016 від 18.03.2016, строк (термін) залучення Депозиту з дня розміщення до 18 червня 2016 року (включно).

Тобто, станом на дату звернення з позовом до суду, строк дії вказаного договору банківського депозиту закінчився, а тому позовна вимога про розірвання Депозитного договору № 397852-980/2016 від 18.03.2016, який укладено між ПАТ «ФІДОБАНК» та ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Щодо тверджень позивача про неповідомлення банком про те, що ОСОБА_2 є пов`язаною з банком особою, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем та ПАТ «ФІДОБАНК» було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору банківського вкладу.

Відповідно до норм ст. 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Як зазначалося вище, п. 1 розділу II глави 1 Положення про визначення пов`язаних із банком осіб, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 12.05.2015 № 315 передбачено, що банк визначає перелік пов`язаних із банком осіб, який затверджується правлінням банку, відповідно до вимог статті 52 Закону та з урахуванням цього Положення. Особа є пов`язаною з банком із моменту виникнення підстав для визначення такої особи пов`язаною з банком відповідно до вимог зазначеної статті закону.

Тобто, станом на момент підписання заяви про розміщення банківського депозиту № 397852-980/2016 від 18.03.2016, банк не був зобов`язаний повідомляти позивача про те, що він є пов`язаною з банком особою.

Виходячи з наведеного суд зазначає про відсутність правових підстав для включення позивача до Переліку вкладників ПАТ «ФІДОБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Із системного аналізу викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Позивачем під час судового розгляду не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності заявлених вимог.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами 1 та 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа № 802/2236/17-а).

З огляду на все викладене вище та виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 у відповідній частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, то питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 9, 72-78, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного ухвали.

Суддя К.С. Пащенко