Справа № 640/12818/21
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2022 року м. Київ № 640/12818/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Шулежка В.П., за участю секретаря судового засідання Лук`янович В.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ АППС»
доГоловного управління ДПС у м. Києві

провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
за участю представників сторін:

від позивача: Горьовий В.В.,

від відповідача: Гайдай В.М.,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «СМАРТ АППС» (далі - позивач, TOB «СМАРТ АППС») до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві), в якому просить визнати протиправними та скасувати прийняті Головним управлінням ДПС у м. Києві податкові повідомлення-рішення від 23.10.2020 від №2 та №2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що господарські операції позивача з контрагентами підтверджені належними первинними документами, які підтверджують формування показників податкової звітності та відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку підприємства. Висновки відповідача, викладені в акті перевірки та відзиві, є лише припущеннями та жодним чином не підтверджені належними доказами, а податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.08.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

В судовому засіданні 09.11.2021 протокольно закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що висновки акту перевірки є законними та обґрунтованими, вважає, що податкові повідомлення-рішення прийняті відповідно до вимог чинного законодавства.

Крім того, представником відповідача подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.11.2021 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про залишення позовної заяви без розгляду.

В судовому засіданні відповідно до ч.1 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частини рішення (скорочене рішення).

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Головним управлінням ДПС у м. Києві на підставі направлень від 31.08.2020 №832/26-15-05-02-01, № 833/26-15-05-02-01, № 5653/26-15-05-09-01, № 586/26-15-05-06-03 та № 534/26-15-42-07, пп.78.1.7 п.78.1 ст.78, статей 20, 82 Податкового кодексу України, у зв`язку з прийняттям рішення про припинення за рішенням ради партнерів адвокатського об`єднання, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 1037224 від 28.05.2020 та відповідно до наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 21.08.2020 № 5312 проведена документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ АППС» (код 40615940) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 08.09.2020, валютного законодавства за період з 01.01.2017 по 08.09.2020 та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2011 по 08.09.2020.

За результатами зазначеної перевірки відповідачем складено акт від 15.09.2020 №53/26-15-07-02-01-14/40615940, в якому зафіксовані виявлені порушення:

п.44.1, п.44.6 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, ст. 1, ст. 9, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996 (зі змінами та доповненнями); п.2.1, п.2.15, п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим Наказом Мінфіну України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованим у Мін`юсті України 05.06.1995 за № 168/704; п.7 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248; п.23, п.29 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 №92 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.05.2000 №288/4509 в результаті чого:

- занижено податок на прибуток, що підлягає сплаті на суму 2710626 грн., в т.ч. за: 2017 рік на суму 3300 грн.; 2018 рік на суму 1694172 грн.; 2019 рік на суму 1013154 грн.;

- завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 104600 грн., в т.ч. за: 2019 рік на суму 104600 грн.;

п. 4 ч. 2 ст. 6 розділу II Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI зі змінами та доповненнями, п. 1 розділу III Наказу Міністерства фінансів України від 14.04.2015 № 435 «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо несвоєчасного подання звіту липень 2016 року;

п. 46.1 ст. 46, пп. 47.1.1 п. 47.1 ст. 47, ст. 51, п. 70.16, ст. 70, пп. 176.2.«б», п.176 2 ст.176 із врахуванням п. 102.1 статті 102 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями, п. 1.2, п. 3.3 наказу Міністерства фінансів України від 13.01.2015 за № 4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку», щодо неподання даних про отримувача доходів у звіті за форми № 1-ДФ за 3, 4 кв. 2017 року.

ТОВ «СМАРТ АППС» 06.10.2020 подало до Головного управління ДПС у м. Києві свої заперечення на акт перевірки та 16.10.2020 надано доповнення до заперечення на акт перевірки від 16.10.2020 (вх. № 112233/10).

Листом Головного управління ДПС у м. Києві від 20.10.2020 за № 140008/10/26-15-07-02-01 повідомлено про залишення висновків акту перевірки без змін, а заперечень - без задоволення.

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення від 23.10.2020:

№2, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 104600,00 грн.;

№2, яким збільшено грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 3388283,00 грн. (2710626,00 грн. - основний платіж та 677657,00 грн. - штрафні санкції).

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, TOB «СМАРТ АППС» оскаржило їх в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.

Рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 16.01.2021 №1073/6/99-00-06-01-01-06 оскаржувані податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 23.10.2020 № 2 та № 2 залишені без змін, скарга позивача - без задоволення.

Однак, не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд входить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України встановлено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до п.7 П(С)БО 16 «Витрати» витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Так, визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку та підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або у разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток навіть за наявності складених документів чи сплати грошових коштів.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частина друга статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлює, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Разом з цим, формальна наявність у покупця первинних документів, необхідних для віднесення певних сум до складу витрат відповідного періоду не є безумовною підставою формування витрат, у разі недоведення реальності здійснених господарських операцій та придбання товарів з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку.

Так, досліджуючи питання пов`язаності придбаних позивачем товарів з його господарською діяльністю та реальність господарських операцій, суд зазначає про наступне.

Як зазначив відповідач в акті перевірки, на балансі ТОВ «СМАРТ АППС» рахуються основні засоби на загальну вартість 146 686,12 грн., з яких відповідно до розрахунків наведених ГУ ДПС у м. Києві в акті нараховано амортизацію основних засобів в розмірі 93 951,81 грн., з яких за 2017 рік на суму 18 336 грн., за 2018 рік на суму 68 257 грн., за 2019 рік на суму 7359 грн.

Контролюючим органом зазначено, що вказані основні засоби, які обліковувались, фактично не перебували в експлуатації протягом перевіряємого періоду.

Відповідно графіку амортизації основних засобів, зазначеному в акті перевірки, амортизаційні відрахування основних засобів ТОВ «СМАРТ АППС» проводилися, починаючи з 31.10.2017, що не відповідає дійсності.

Оскільки перевірка, на підставі якої складено акт, проводилась у зв`язку з ліквідацією ТОВ «СМАРТ АППС», відповідно контролюючим органом були встановлено строки періоду господарської діяльності, які підлягають перевірці, а саме з 01.01.2017 по 08.09.2020.

Відповідно до веденого бухгалтерському обліку та наданих карток бухгалтерських рахунків, амортизація основних засобів ТОВ «СМАРТ АППС» уже здійснювалась, а початок амортизаційних відрахувань основних засобів ТОВ «СМАРТ АППС» почалася з жовтня 2016 року, оскільки, як пояснив позивач, саме тоді були придбані перші основні засоби (ноутбук AsusX302UV (X302UVR4009D) Black, ноутбук HP ProBook 450).

Однак в акті перевірки контролюючим органом не взято до уваги вказаний період. Тобто вбачається невідповідність наданих для перевірки даних і даних, зазначених в акті перевірки.

При цьому, відповідачем не надано пояснень чому не взято до уваги вказаний період повністю під час проведення перевірки і яким чином позивач допустив порушення норм законодавства в частині амортизації основних засобів.

Стосовно тверджень контролюючого органу щодо неможливості амортизації основних засобів ТОВ «СМАРТ АППС» у зв`язку з тим, що на підприємстві працевлаштована лише одна особа, а саме керівник підприємства, суд зазначає, що як вбачається з матеріалів справи за період з 01.01.2017 по 08.09.2020 (період проведення перевірки) ТОВ «СМАРТ АППС» співпрацювало з нерезидентами на підставі вісімнадцяти контрактів (в акті перевірки відсутні порушення щодо таких взаємовідносин), на підставі яких ТОВ «СМАРТ АППС» розроблено (із залученням, в залежності від обставин, необхідної кількості контрагентів - замовників та підрядників, способом надання віддаленого доступу, відеоконференцій та режимів одночасного доступу) та передано нерезидентам програмне забезпечення та надано інші послуги відповідно до господарської діяльності. Тобто, при веденні господарської діяльності навіть за наявності однієї особи на підприємстві передбачено використання основних засобів підприємства для надання послуг/виконання робіт, відповідно, відбувається амортизація основних засобів підприємства.

Відповідно до замовлень Замовника ТОВ «СМАРТ АППС» здійснювало розробку ПО на різні платформи (IOS, Android, Windows), про що зазначається в додатках до контрактів та актах виконаних робіт. Тобто, це свідчить про те, що всі зазначені основні засоби використовувалися ТОВ «СМАРТ АППС» під час виконання робіт по розробці програмного забезпечення, оскільки кожна окрема програма потребує тих чи інших вимог до обладнання на якому її розроблюють чи проводять комплектування та тестування.

Крім того, оскільки ТОВ «СМАРТ АППС» до виконання робіт залучалися треті особи, які виконували роботи по створенню як цілого так і частини програмного забезпечення, ТОВ «СМАРТ АППС» необхідно було здійснювати комплектування програмних кодів, складових програмного забезпечення в готовий продукт, тобто функціонуючу програму, що буде відповідати замовленню.

Також, як пояснив позивач, для великих проектів від замовників (нерезидентів) виділявся окремий основний засіб (ноутбук) з технічними вимогами для такого проекту, який виступав у якості сервера та до якого мали віддалений доступ замовники (повний доступ, для контроля виконання робіт) та підрядник (частковий доступ для виконання передбаченого договором обсягу робіт).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надавались контролюючому органу письмові пояснення керівника відповідача з приводу використання основних засобів. Проте, відповідач жодним чином не відреагував на дані письмові пояснення, як і не спростував в ході розгляду справи.

Відповідачем жодним чином не доведено порушення позивачем ведення в даному випадку бухгалтерського обліку та фіктивності здійснених операцій.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сума завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податку на прибуток в розмірі 104 600,00 грн. не відповідає дійсності, зазначені відповідачем порушення ґрунтуються лише на внутрішніх переконаннях та ідуть в розріз положенням чинного податкового законодавства, відтак податкове повідомлення-рішення винесене на підставі таких висновків акту перевірки є протиправним та підлягає скасуванню.

Окрім того, за період з 2017 року ТОВ «СМАРТ АППС» укладалися з нерезидентами договори, предметом яких було розроблення програмного забезпечення, а саме контракт № 01/SE від 18.07.2016 укладений з ALF Software АВ; контракт № 01/US of 2016/07/11 від 11.07.2016, укладений з Get Cider Corp., The USA; контракт № 02/US від 12.07.2016, укладений з Vork Inc., Wilmington, USA; контракт № 01/GB від 11.07.2016, укладений з Swipein Ltd., England; контракт № 01/DK від 09.03.2017, укладений з Hiveonline Ltd; контракт № 02/DK від 20.04.2017, укладений з Hiveonline ApS; контракт № 03/DK від 21.06.2017, укладений з Hiveonline ApS; контракт № 01/DE від 28.02.2017, укладений з Ambiotex GmbH; контракт № 01/SK від 13.02.2017, укладений з Spalneo, S.R.O.; контракт № 01/SK від 13.02.2017, укладений з Spalneo, S.R.O.; контракт № 3 від 21.05.2018, укладений з INTELLICA S.R.O.; контракт № 5 від 11.06.2018, укладений з INTELLICA S.R.O.; контракт № 7 від 03.07.2018, укладений з Company Total Security Stockholm AB; контракт № 8 від 13.09.2018, укладений з Tokenize Consulting LLC., контракт № 9 від 14.09.2018, укладений з Martin Unruh; контракт № 10 від 24.12.2018, укладений з CapOne Research OU, контракт № 11 від 03.04.2019, укладений з Techbook АВ, контракт № 03/04-18 від 03.04.2018, укладений з YouTeem Ltd, контракт № 12 від 24.06.2019, укладений з Stockholm Green Digital Finance/Insamlm-gsstiftelse Gaia Values.

Відповідно до акту перевірки, відповідачем проведена перевірка зовнішньоекономічної діяльності позивача за період з 01.01.2017 по 08.09.2020 та встановлено, що ТОВ «СМАРТ АППС» здійснювало надання послуг нерезидентам з розробки програмного забезпечення. У період, що перевіряється, ТОВ «СМАРТ АППС» здійснювало розрахунки на підставі п`ятнадцяти експортних контрактів щодо надання послуг нерезидентам з розробки програмного забезпечення. На виконання укладених контрактів ТОВ «СМАРТ АППС» надано послуги на загальну суму 817644,47 дол. США (еквів 23302092,24 грн.) та 41496,00 евро (еквів. 1343727,31 грн.). Згідно з наданими до перевірки виписками з валютного рахунку, виручка на поточний рахунок ТОВ «СМАРТ АППС» надійшла від нерезидентів своєчасно у загальному розмірі 816659,47 дол. США (21739121,86 грн.) та 41496,00 евро (еквів. 1198600,33 грн.).

Слід зазначити, що будь-яких порушень щодо зовнішньоекономічної діяльності позивача чи щодо виконання позивачем експортних контрактів не виявлено, що свідчить про те, що відповідач не заперечує та не піддає сумніву фактичність та законність надання позивачем послуг нерезидентам.

Отже, відповідач не піддає сумніву обсяги виконаних позивачем робіт та не спростовує наявність програмного забезпечення, яке було передано позивачем нерезидентам на підставі контрактів, та не піддає сумніву відповідність первинних документів чинному законодавству України.

З матеріалів справи з`ясовано, що по кожному зазначеному вище контракту, укладеному з нерезидентом передбачена можливість обміну інформацією для виконання замовлень шляхом ведення переписки із застосуванням електронної пошти, що само по собі унеможливлює наявність паперового варіанту Технічного завдання для замовлень з розробки програмного забезпечення, проте основні вимоги та функції викладалися в Додатках до Контрактів та в актах передачі виконаних робіт.

В подальшому на підставі зазначених контрактів нерезиденти укладали з ТОВ «СМАРТ АППС» додаткові угоди (замовлення) на виконання робіт по розробці програмного забезпечення, просування сайту замовника, обслуговування тощо.

Відповідні замовлення виконувалися позивачем, зокрема, але не обмежуючись, шляхом залучення субпідрядників для виконання робіт, тобто над одним замовленням нерезидента в залежності від обсягів замовлення працювали кілька залучених субпідрядників, виконуючи свій обсяг робіт, які передбачалися умовами договорів, додатками до договорів, укладених ТОВ «СМАРТ АППС» з останніми, та з умовами і обсягами, аналогічними умовам, зазначеним в Контрактах.

Проте, в акті перевірки зазначено про порушення ТОВ «СМАРТ АППС» ведення господарської діяльності у взаємовідносинах з наступними субпідрядниками: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_5 ), ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_6 ), ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_7 ), ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_8 ), ОСОБА_9 (РНОКПП: НОМЕР_9 ), ОСОБА_10 (РНОКПП: НОМЕР_10 ), ОСОБА_11 (РНОКПП: НОМЕР_11 ), ОСОБА_12 (РНОКПП: НОМЕР_12 ), ОСОБА_13 (РНОКПП: НОМЕР_13 ), ОСОБА_14 (РНОКПП: НОМЕР_14 ), ОСОБА_15 (РНОКПП: НОМЕР_15 ), ОСОБА_16 (РНОКПП: НОМЕР_16 ), ОСОБА_17 (РНОКПП: НОМЕР_17 ), ОСОБА_18 (РНОКПП: НОМЕР_18 ), ОСОБА_19 (РНОКПП: НОМЕР_19 ), ОСОБА_20 (РНОКПП: НОМЕР_20 ), ОСОБА_21 (РНОКПП: НОМЕР_21 ), ОСОБА_22 (РНОКПП: НОМЕР_22 ), ОСОБА_23 (РНОКПП: НОМЕР_23 ), ОСОБА_24 (РНОКПП: НОМЕР_24 ), ОСОБА_25 (РНОКПП: НОМЕР_25 ).

Перевіркою встановлено, що ТОВ «СМАРТ АППС» по взаємовідносинах з вищезазначеними ФОП порушено вимоги податкового законодавства, а саме до перевірки не надано документів, наявність яких передбачена умовами вищезазначених договорів, а саме:

- завдання-характеристики Замовника, узгоджені Сторонами (п. 2.1. Договору);

- технічне та інше підтвердження створення закінчених програмних модулів з конкретними функціями та властивостями на кожному етапі виконання робіт (п. 2.1. Договору);

- документи, які визначають основні технічні вимоги до програмного забезпечення та узгоджують терміни та, способи та форми передачі інформації, затверджені Сторонами після проведення взаємних консультацій (п. 2.2. Договору);

- детальна інформація щодо виконання функцій, зазначених в акті прийому-передачі виконаних робіт (п. 3.2. Договору).

В акті перевірки відповідачем зазначено, що по кожному окремому факту господарських взаємовідносин позивача із зазначеними субпідрядниками, ним 09-10.09.2020 направлено до субпідрядників запити про надання інформації та її документального підтвердження по взаємовідносинам з позивачем за період з 01.01.2017 по 08.09.2020. Проте, по направлених запитах станом на дату складання акту перевірки відповідей не отримано.

Однак, суд звертає увагу, що відповідно до положень пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно з пунктом 85.4 статті 85 Податкового кодексу України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Пунктом 85.6 статті 85 Податкового кодексу України визначено, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу ГУ ДПС у м. Києві від 21.08.2020 №5312 призначено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «СМАРТ АППС» з 31.08.2020 по дату завершення перевірки тривалістю 5 робочих днів, тобто до 04.09.2020.

Наказом ГУ ДПС у м. Києві від 04.09.2020 №5680 продовжено строк документальної позапланової перевірки ТОВ «СМАРТ АППС» з 07.09.2020 по дату завершення тривалістю 2 (два) робочі дні, тобто по 08.09.2020 включно (останній день перевірки).

За результатами зазначеної перевірки відповідачем складено акт від 15.09.2020 №53/26-15-07-02-01-14/40615940.

З огляду на викладене, контрагентам позивача було надано лише п`ять календарних днів для отримання запиту, його опрацювання та надання відомостей і документів на даний запит, без врахування строку надіслання чи подання безпосередньо до контролюючого органу.

Цим позбавлено платників податків підтвердити реальність господарських операцій з ТОВ «СМАРТ АППС» та контролюючим органом не досліджено у повному обсязі та у встановленому законом порядку первинні документи, які складені за наслідками господарських операцій позивача із субпідрядниками та ведення ним бухгалтерського обліку.

Це ж саме стосується і безпосередньо запитів відповідача до позивача в процесі проведення перевірки, 04.09.2020 ТОВ «СМАРТ АППС» отримано запит № 2/05-02-01 від 04.09.2020 про надання пояснень та копій документів і встановлено строк для надання пояснень та копій документів в термін до 08.09.2020 (включно два вихідних дні).

Таким чином, контролюючий орган позбавив позивача законних прав на належне проведення перевірки та відповідно прийняв необґрунтоване рішення, без урахування усіх обставин та дослідження усіх первинних документів.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, деякі контрагенти позивача підтвердили реальність здійснення господарських операцій з позивачем.

Зокрема, ФОП ОСОБА_2 підтвердив законність господарських операцій на суму 538200,00 грн. по договорам на виконання робіт по розробці програмного забезпечення.

Крім того, операції, які підтвердженні по ФОП ОСОБА_2 аналогічні з операціями по іншим суб`єктам підприємницької діяльності, з якими співпрацювало ТОВ «СМАРТ АППС», а в деяких випадках з ФОП ОСОБА_2 працювали над одним проектом і інші ФОП, зазначені вище у зв`язку з великими обсягами замовлень.

На підтвердження зазначеного позивачем надавались контролюючому органу договори, додатки та акти виконаних-робіт.

Крім того, суд погоджується з твердженнями позивача про те, що відсутність технічного завдання не може бути підставою для визнання господарської операції фіктивною, оскільки платник податків у своїй господарській діяльності керується нормами чинного законодавства України, в тому числі нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, які передбачають можливість укладення договору вільної форми і вести на підставі укладених договорів господарську діяльність та проводити господарські операції.

Контролюючий орган не взяв до уваги, що в час цифрових технологій, послуги по виконанню робіт з розробки програмного забезпечення можуть надаватися засобами електронного зв`язку та через Інтернет.

Тобто форма договору, яка не передбачає наявність окремого документу у формі технічного завдання та інше, не може бути підставою для визнання правочинів недійсними чи фіктивними.

При цьому, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається про фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Виходячи з викладеного в акті перевірки та у відзиві на позовну заяву контролюючим органом не наведено обставин які фактично вказували б та підтверджували ознаки ризиковості у взаємовідносинах між суб`єктами господарювання.

Відповідачем не надано доказів та не зазначено обставин, які б ставили під сумнів фактичне здійснення спірних господарських операцій. Зокрема, не надано доказів, що підтверджували б невідповідність змісту угод дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов`язків чи свідчили про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договорів або приховування дійсного об`єкта оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо.

В той же час, як підтверджується матеріалами справи, у господарській діяльності ТОВ «СМАРТ АППС» чітко відстежується ланцюг операцій, починаючи із замовлень, які надходили до ТОВ «СМАРТ АППС» від нерезидентів і закінчуючи виконанням робіт по цим замовленням.

На підтвердження реальності здійснення ТОВ «СМАРТ АППС» господарських операцій з кожним із вказаних фізичних осіб-підприємців та компаніями-нерезидентами позивачем надано відповідні договори щодо виконання робіт, акти про надання послуг (виконання робіт), банківські документи на сплату їх вартості.

Таким чином, за результатом системного аналізу вимог податкового законодавства, на підставі оцінки наявних у справі доказів окремо та у їх сукупності, суд звертає увагу на те, що висновок про нереальність господарських операцій може ґрунтуватись на належних, допустимих і достатніх доказах і не може ґрунтуватись на припущеннях. Податковий орган при вирішенні справи не обґрунтовував свою позицію щодо формування позивачем податкових вигод за результатами здійснення вказаних господарських операцій їх безтоварністю та не довів суду шляхом надання належних та достовірних доказів.

Отже, висновки контролюючого органу щодо порушення позивачем вимог п.44.1, п.44.6 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, ст. 1, ст. 9, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.2.1, п.2.15, п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим Наказом Мінфіну України від 24.05.1995 №88, п.7 П(С)БО 16, п.23, п.29 П(С)БО 7, в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 2710626 грн. та завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 104600 грн. є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо подання ліквідаційного балансу ТОВ «СМАРТ АППС» суд зазначає, що 28.05.2020 на підставі рішення учасника ТОВ «СМАРТ АППС» № 01/05 прийнято рішення про припинення діяльності ТОВ «СМАРТ АППС» шляхом ліквідації та встановлено строк для за пред`явлення кредиторами своїх вимог - (два) місяці. Згідно відомостей з державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «СМАРТ АППС» перебуває у ліквідації з 28.05.2020, а вимоги кредиторів приймаються до 28.07.2020.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації.

Пунктом 3 статті 13 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що звітнім періодом підприємства, що ліквідується, є період з початку звітного року до дати прийняття рішення про його ліквідацію.

Згідно з підпунктом 137.4.3 пункту 137.4 статті 137 Податкового кодексу України, податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду, крім: якщо платник податку ліквідується (у тому числі до закінчення першого податкового (звітного) періоду), останнім податковим (звітним) періодом вважається період, на який припадає дата ліквідації.

Таким чином, аналізуючи наведені норми Закону, вбачається, що звітній період підприємства, що ліквідується є період на який припадає дата його ліквідації.

Частиною 5 статті 104 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Враховуючи викладене, товариство зобов`язане подавати звітність з дня державної реєстрації його, як юридичної особи і до дня внесення в єдиний державний реєстр запису про його припинення (дата ліквідації). При цьому, проміжний ліквідаційний баланс підприємство повинно подавати до контролюючого органу виключно на дату прийняття рішення про його ліквідацію та внесення відповідного запису до єдиного державного реєстру про припинення.

Вказані обставини не спростовані відповідачем в ході судового розгляду належними і допустими доказами.

У рахуванням встановлених вище обставин справи, повно і всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову ТОВ «СМАРТ АППС» та наявність підстав для його задоволення шляхом визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень від 23.10.2020 від №2 та №2.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, з урахуванням вищенаведеного, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів належними і допустимими доказами дотримання ним проведення перевірки та правомірності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

За таких обставин, проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Беручи до уваги положення частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 72-77, 90, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ АППС» задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 23.10.2020 №2 та №2.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ АППС» понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 22 700,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Шулежко