Справа № 164/1990/21
Суддя: Невар О. В.
Дата ухвалення: 2022-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 164/1990/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2022 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Наумик Н.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, старшого інспектора СРПП відділення поліції № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Неведюка Бориса Анатолійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області, старшого інспектора СРПП відділення поліції № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Неведюка Б.А. про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Свої вимоги обґрунтувала тим, що постановою серії ГАВ № 197420 від 17 грудня 2021 року її визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді 170 гривень штрафу. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 17 грудня 2021 року, о 10 год. 55 хвилин, перебувала в громадському місці, а саме: АДРЕСА_1 без захисної маски, респіратора чи маски, виготовленої самостійно, що закриває рот та ніс, порушивши постанову КМУ № 1236 зі змінами, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП. З вказаною постановою про притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу позивач не погоджується, оскільки вважає, що вона не відповідає фактичним обставинам справи та діючому законодавству, а тому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ГАВ № 197420 від 17 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді 170 гривень штрафу.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просила визнати протиправною та скасувати постанову серії ГАВ № 197420 від 17 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді 170 гривень штрафу.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, вважає їх безпідставними, а тому в їх задоволенні просив відмовити.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції у Волинській області Римарчук Ю.В.в судове засідання не з?явився, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, подав до суду відзив на позовні вимоги ОСОБА_1 , в якому вказані в позовній заяві вимоги вважає необґрунтованими, а тому в їх задоволенні просив відмовити.

Заслухавши думку позивача, відповідача, які не заперечували щодо розгляду справи у відсутності вказаного представника відповідача, проаналізувавши матеріали справи, суд ухвалив: розглядати справу у відсутності представника відповідача - Головного управління Національної поліції у Волинській області.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 17 грудня 2021 року відносно позивача було винесено постанову серії ГАВ № 197420 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді 170 гривень штрафу. З вищезазначеної постанови вбачається, що 17 грудня 2021 року, о 10 год. 55 хвилин, ОСОБА_1 перебувала в громадському місці, а саме: смт. Маневичі, вул. Комарова, 29 без захисної маски, респіратора чи маски, виготовленої самостійно, що закриває рот та ніс, порушивши постанову КМУ № 1236 зі змінами, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб?єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов?язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів позовної заяви, пояснень позивача, відповідача, а також відеозапису, що поданий представником відповідача - Головного управління Національної поліції у Волинській області Римарчуком Ю.В.разом з відзивом, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 вважає постанову, винесену старшим інспектором СРПП відділення поліції № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Неведюком Б.А., серії ГАВ № 197420 від 17 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді 170 гривень штрафу незаконною, оскільки інкримінованого їй правопорушення позивач не вчиняла. Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, відповідачем ОСОБА_2 17 грудня 2021 року під час розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП у вигляді штрафу не було доведено вчинення нею вказаного правопорушення. Будь-які докази відповідачем ОСОБА_2 в ході розгляду справи не досліджувались, позивачу представлені не були, в постанові серії ГАВ № 197420 від 17 грудня 2021 року не вказані. Розгляд справи старшим інспектором СРПП відділення поліції № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Неведюком Б.А. фактично не проводився, ним було лише винесено постанову серії ГАВ № 197420 від 17 грудня 2021 року, після чого ознайомлено з її змістом ОСОБА_1 та вручено їй копію даної постанови. Зазначені обставини підтвердила позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні, а також це встановлено з дослідженої судом постанови серії ГАВ № 197420 від 17 грудня 2021 року.

Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, відповідач - старший інспектор СРПП відділення поліції № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Неведюк Б.А., як суб?єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення, перед складанням постанови та відібранням пояснень від правопорушника роз?яснити його права, надати можливість заявити та розглянути клопотання, дослідити докази на спростування доводів правопорушника.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб?єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов?язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб?єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб?єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб?єкта владних повноважень.

В судовому засіданні встановлено, що оскаржувана постанова серії ГАВ № 197420 від 17 грудня 2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, в ній не вказано будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, відповідачем - старшим інспектором СРПП відділення поліції № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Неведюком Б.А. до матеріалів справи не було долучено доказів вини позивача, які досліджувались ним під час розгляду справи відносно ОСОБА_1 .

Тобто, відповідачем не було зібрано та представлено позивачу належні і допустимі докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, що свідчить про те, що докази, на підставі яких прийнята постанова, що підтверджують вчинення позивачем правопорушення, є відсутніми.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

В п. 30 постанови Верховного Суду від 8 липня 2020 року по справі № 463/1352/16-а зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП є недоведеним, оскільки відповідачами не надано суду доказів, що позивач 17 грудня 2021 року, о 10 год. 55 хвилин, по вул. Комарова, 29 в смт. Маневичі вчинила правопорушення - перебувала під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка

притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що

використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, у виді штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1 постанови КМУ№ 1236 від 9 грудня 2020 року „Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 31 березня 2022 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 „Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, від 20 травня 2020 р. № 392 „Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та від 22 липня 2020 р. № 641 „Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Суд вважає, що в діях позивача відсутній склад інкримінованого їй правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, оскільки ч. 2 ст. 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, що не доведено відповідачами та не знайшло підтвердження в ході розгляду даної справи. До відзиву на заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, а також в судовому засіданні відповідачами не представлено суду будь-яких належних доказів вчинення ОСОБА_1 17 грудня 2021 року, о 10 год. 55 хвилин, по вул. Комарова, 29 в смт. Маневичі правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачами та представниками відповідачів у відповідності до ст. 77 КАС України не доведено обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення на позовні вимоги, хоча в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 247 КУпАП обов?язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов?язок суб?єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач вчинення правопорушення заперечувала, відповідач - старший інспектор СРПП відділення поліції № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Неведюк Б.А. був зобов?язаний надати докази на спростування таких заперечень.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Аналіз наведених положень КУпАП дає підстави для висновку, що під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення уповноважена посадова особа зобов?язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

У постанові від 26 квітня 2018 року по справі № 338/855/17 Верховний Суд вказав, що постанова у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об?єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що в ході судового розгляду було встановлено, що вина позивача ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, не була доведена старшим інспектором СРПП відділення поліції № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Неведюком Б.А., а тому ним було безпідставно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладено на неї за вчинення вказаного правопорушення адміністративне стягнення у виді штрафу, що призвело до порушення прав позивача. З цих підстав, постанова серії ГАВ № 197420 від 17 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді 170 гривень штрафу підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій старшого інспектора СРПП відділення поліції № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Неведюка Б.А. до задоволення не підлягають. Вказані позовні вимоги, на думку суду, охоплюються вимогами про скасування постанови серії ГАВ № 197420 від 17 грудня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, оскільки відносяться до процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому окремому розгляду не підлягають та не відносяться до повноважень суду згідно ст. 286 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Виходячи з вищевикладеного, за рахунок бюджетних асигнувань суб?єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 454 гривень судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 8-10, 14, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 286, 295-297 КАС України, ст.ст. 7, 33, 44, 245, 247, 251, 254, 258, 268, 276, 280, 287-289, 293 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Постанову серії ГАВ № 197420 від 17 грудня 2021 року старшого інспектора СРПП відділення поліції № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Неведюка Бориса Анатолійовича про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_2 , та накладення на неї адміністративного стягнення у виді 170 (сто сімдесят) гривень штрафу - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб?єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Волинській області, місцезнаходження: 43025, м. Луцьк, вул. Винниченка, 11 Волинської області, .

Відповідач: старший інспектор СРПП відділення поліції № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Неведюк Борис Анатолійович, місцезнаходження: 44601, смт. Маневичі, вул. Комарова, 29 Волинської області.

Повний текст судового рішення складено 19 серпня 2022 року.

Суддя районного суду О.В. Невар