Справа № 200/12902/21
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року справа №200/12902/21

місцезнаходження суду у м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року у справі №200/12902/21 (головуючий І інстанції Голубова Л.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення недоплаченої пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням зменшених позовних вимог (а.с. 47-48) просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови в призначенні пенсії за віком, як учаснику бойових дій;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.07.2021 року № 08 про відмову в призначенні пенсії, поновленні пенсійних виплат з дати їх припинення;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області призначити пенсію за віком, як учаснику бойових дій;

- стягнути з ГУ ПФУ в Донецькій області недоплачені пенсійні виплати з 01.09.2019 року у розмірі 64498,50 гривень.

В обґрунтування позову зазначив, що з 30.07.2018 року отримував пенсію як учасник бойових дій відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону №1058.

Листом від 04.09.2019 року пенсійний орган повідомив, що за результатами перевірки пенсійної справи позивача виявлено незаконне призначення пенсії, тому прийнято рішення від 04.09.2019 року № 224 про відмову в призначенні пенсії.

Позивач в серпні 2021 року повторно звернувся з заявою про призначення пенсії згідно з п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України №1058, проте рішенням від 28.07.2021 року № 08 відмовлено в поновленні пенсії за віком як учаснику бойових дій з тих причин, що позивач не є військовослужбовцем.

Рішення є протиправним та таким, що суперечить приписам п.4 ч.1 ст.115 закону №1058 та п.19 ст.6 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, як учаснику бойових дій.

Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 28.07.2021 року № 08 про відмову в поновленні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, як учаснику бойових дій з 24.07.2021 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позову позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Суд першої інстанції безпідставно не задовольнив позовні вимоги про скасування рішення пенсійного органу від 04.09.2019 року «Про відмову в призначенні пенсії» та стягнення з відповідача недоплачених пенсійних виплат з 01.09.2019 року в розмірі 64498,50 грн.

Суд першої інстанції не повинен був застосовувати до спірних правовідносин шестимісячний строк звернення до суду як підставу відмови в задоволенні позову відповідно до ст.87 Закону №1788, оскільки пенсійні виплати в даному випадку не обмежуються будь-яким строком.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги позивача, не надаючи оцінку судовому рішенню в частині задоволення позову, яка сторонами не оскаржується.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Відповідно до посвідчення, виданого Державною службою України з надзвичайних ситуацій 07.06.2018 року, позивач є учасником бойових дій (а.с 10). Наведене також підтверджується довідкою про безпосередню участь в АТО від 13.07.2018 року № 434, виданою Головним управлінням ДСНС України у Донецькій області (а.с. 11).

З 30.07.2018 року позивачеві призначено пенсію як учаснику бойових дій відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України №1058 за його заявою від 30.07.2018 року № 4330 (а.с. 91).

Листом від 16.08.2021 року ГУ ПФУ в Донецькій області повідомив позивача, що за результатами перевірки пенсійної справи виявлено незаконне призначення йому пенсії та відмовлено в призначенні пенсії за віком, як учаснику бойових дій (АТО) згідно з п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України №1058, про що прийнято рішення від 04.09.2019 року № 224 про відмову в призначенні пенсії (а.с. 38-40).

Позивач 24.07.2021 року повторно звернувся з заявою про призначення пенсії згідно з п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України №1058 (а.с. 93).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 28.07.2021 року № 08 ОСОБА_1 відмовлено в поновленні пенсії (а.с. 95-96). В рішенні зазначено, що позивач дійсно брав участь в АТО, проте відповідно до трудової книжки з 14.05.2015 року був прийнятий до аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Донецькій області на посаду водія, де він працює по дійсний час, тобто ОСОБА_1 не є військовослужбовцем. Право на призначення пенсії позивач матиме при досягненні віку 60 років.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення недоплачених пенсійних виплат з 01.09.2019 року у розмірі 64498,50 гривень, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу припинено виплату пенсії відповідно до рішення від 04.09.2019 року № 224, яке він не оскаржив. Тому стягнути не нараховані органом ПФУ суми пенсії не передбачається можливим.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

На підставі частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини першої статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до пунктів 4,5 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (…).

Отже, законодавець закріпив за позивачем право на звернення до суду, право обирати спосіб захисту та визначати підстави позову.

При цьому суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, у межах позовних вимог.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Наведене означає, що принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до адміністративного суду. Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і за загальним правилом не повинен виходити за межі цих вимог. Тобто суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених вимог.

До початку розгляду судом справи по суті позивач має право у спосіб подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

Відповідно, право особи звернутися до суду з самостійно визначеними позовними вимогами узгоджується з обов`язком суду здійснити розгляд справи в межах таких вимог. Вихід за межі позову можливий у виняткових випадках, зокрема, коли повний та ефективний захист прав, свобод та інтересів неможливий у заявлений позивачем спосіб. Такий вихід за межі позовних вимог має бути пов`язаний із захистом саме тих прав, свобод та інтересів, щодо яких подана позовна заява.

Такі повноваження суду щодо визначення меж розгляду адміністративної справи є субсидіарними, не можуть змінювати предмет спору, а лише стосуються обсягу захисту порушеного права.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

-визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови в призначенні пенсії за віком, як учаснику бойових дій;

-скасувати рішення Маріупольського об`єднаного УПФУ Донецької області від 04.09.2019 року №224 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.08.2021 року №10142-10227/Х-15/8-0500/21 про відмову в призначенні пенсії,

-зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області призначити пенсію за віком, як учаснику бойових дій;

-стягнути з ГУ ПФУ в Донецькій області недоплачені пенсійні виплати з 01.09.2019 року у розмірі 64498,50 гривень(а.с.6).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом надання рішення від 28.07.2021 року про відмову у призначенні пенсії, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для поновлення строку по вимогам про скасування рішення № 224 від 04.09.2019 року про відмову в призначенні пенсії, відповідно до якого позивачу з 01.09.2019 року припинено виплату пенсії, про що позивачу стало відомо ще у вересні 2019 року.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач оскаржує рішення про відмову в призначенні пенсії № 224 від 04.09.2019 року, проте не надає заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду. При цьому позивач вдруге звертався до відповідача за призначенням пенсії у серпні 2021 року, про що зазначає в позовній заяві тому його було відомо про припинення виплати пенсії з вересня 2019 року. Отже, звернення до суду в вересні 2021 року з приводу оскарження дій пенсійного органу вчинених при призначенні пенсії позивачу та пов`язані із цим відносини є порушенням шестимісячного строку, визначеного статтею 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи. (а.с.43-44)

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем надана заява про уточнення (зменшення) позовних вимог, в якій ОСОБА_1 зазначено, що він зменшує розмір позовних вимог та просить вважати їх наступними:

-визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови в призначенні пенсії за віком, як учаснику бойових дій;

-скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.07.2021 року № 08 про відмову в призначенні пенсії, поновленні пенсійних виплат з дати їх припинення;

-зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області призначити пенсію за віком, як учаснику бойових дій;

-стягнути з ГУ ПФУ в Донецькій області недоплачені пенсійні виплати з 01.09.2019 року у розмірі 64498,50 гривень.(а.с.47-48)

Таким чином, позивачем відповідно до заяви про уточнення (зменшення) позовних вимог, не заявлялася вимога до суду про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії № 224 від 04.09.2019 року, яким припинено виплату пенсії з 01.09.2019 року, що унеможливлює визначення суб`єкту владних повноважень обов`язку поновити виплату пенсії з 01.09.2019 року.

Зазначене спростовує доводи апелянта про безпідставність не задоволення судом першої інстанції позовних вимог про скасування рішення пенсійного органу від 04.09.2019 року «Про відмову в призначенні пенсії», оскільки такі вимоги позивачем не заявлялися

Є неприйнятними посилання апелянта на ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 87 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії. Суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Аналогічний зміст мають приписи частин першої та другої статті 46 Закону №1058, відповідно до яких нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відтак, саме нараховані суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Однак, в даному спорі позивачу пенсія не нараховувалася з 01.09.2019 року, що унеможливлює застосування приписів статті 87 Закону №1788 та стягнення на користь позивача недоплачених пенсійних виплат з 01.09.2019 року в розмірі 64498,50 грн.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року у справі №200/12902/21 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року у справі №200/12902/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 17 серпня 2022 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 17 серпня 2022 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв