Справа № 160/8153/22
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2022-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2022 року Справа № 160/8153/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Савченко А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
13 червня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява, в якій позивач просить:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області протиправними у відмові в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 з дати звернення на її призначення, а саме з 10.01.2022 року, з урахуванням до страхового стажу період навчання з 06.12.1979 року по 16.04.1980 року, періоди роботи з 21.08.1980 року по 06.01.1981 року, з 15.08.1992 року по 28.09.1995 року, з 01.07.2002 року по 28.02.2004 року, з 01.07.2005 року по 02.10.2006 року, з 10.10.2006 року по 07.09.2013 року;
- стягнути судовий збір з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про призначення йому пенсії за віком, надавши при цьому всі необхідні документи. Відповідно до наданого рішення Головного управління ПФУ у Вінницькій області йому відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки до стажу не були зараховані: період навчання в Дніпропетровському облавтоучкомбінаті з 06.12.1979 р. по 16.04.1980 р. через відсутність документу, що підтверджує присвоєння робітничої кваліфікації; період роботи з 21.08.1980 р. по 06.01.1981 р., оскільки в записі про звільнення наявне виправлення номеру наказу; період роботи з 15.08.1992 р. по 28.09.1995 р., оскільки в наказі про прийняття на роботу наявні виправлення. Крім того, Головним управлінням ПФУ у Вінницькій області не вказано причин незарахування до страхового стажу періоду роботи з 10.10.2006 р. по 07.09.2013 р. Вважаючи таке рішення незаконним та протиправним, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду з цією позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2022 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
До суду 08.07.2022 р. від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив, в якому він заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що рішенням Головного управління ПФУ в Вінницькій області позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Згідно з рішенням про відмову в призначенні пенсії до страхового стажу позивача не зараховано період навчання в Дніпропетровському облавтоучкомбінаті з 06.12.1979 р. по 16.04.1980 р. (відсутній документ, що підтверджує присвоєння робітничої кваліфікації). Що стосується зарахування періодів роботи з 01.07.2002 р. по 28.02.2004 р., з 01.07.2005 р. по 02.10.2006 р., з 10.10.2006 р. по 07.09.2013 р., вказані періоди зараховано згідно даних Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК- 5) з урахуванням даних про сплату страхових внесків, за місяці за які сплачено внески, як передбачено ст. 24 Закону №1058. Відтак, у позивача недостатньо страхового стажу для призначення пенсії за віком звідно ст.26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зарахований стаж позивача згідно наданих документів складає 16 років 6 місяців 12 днів, при необхідному стажі 28 років.
До суду 14.07.2022 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому останній висловив аналогічну позицію заявлену в позовній заяві.
До суду 18.07.2022 р. від Головного управління ПФУ у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у позивача недостатньо страхового стажу для призначення пенсії за віком відповідно ст.26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Розрахований стаж позивача згідно наданих документів складає 16 років 6 місяців 12 днів, при необхідному стажі 28 років. Отже, ГУ ПФ України в Вінницькій області було прийнято законне та правомірне рішення щодо відмови позивачу ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.
До суду 22.07.2022 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому останній висловив аналогічну позицію заявлену в позовній заяві.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, проаналізувавши зміст норм матеріального, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено, що 10.01.2022 р. позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням Головного управління ПФУ в Вінницькій області від 17.01.2022 р. №57 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком та зазначено про те, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано: період навчання в Дніпропетровському облавтоучкомбінаті з 06.12.1979 р. по 16.04.1980 р. через відсутність документу, що підтверджує присвоєння робітничої кваліфікації; період роботи з 21.08.1980 р. по 06.01.1981 р., оскільки в записі про звільнення наявне виправлення номеру наказу; період роботи з 15.08.1992 р. по 28.09.1995 р., оскільки в наказі про прийняття на роботу наявні виправлення. Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 13.12.2006 р.

Судом встановлено, що до страхового стажу також не був зарахований період роботи з 10.10.2006 р. по 07.09.2013 р., що підтверджується довідкою про наявний страховий стаж, однак причин незарахування такого стажу відповідачами не вказано.

Згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 вона містить такі записи:

з 06.12.1979 р. по 16.04.1980 р. - навчання в Дніпропетровському облавтоучкомбінаті;

з 21.08.1980 р. по 06.01.1981 р. працював на підприємстві «Облміжколгосп»;

з 15.08.1992 р. по 28.09.1995 р. працював на підприємстві «Дельта»;

з 01.07.2002 р. по 28.02.2004 р. працював на підприємстві ТОВ «Спеценергоавтоматика»;

з 01.07.2005 р. по 02.10.2006 р. - працював на підприємстві ТОВ «Спеценергоавтоматика»;

з 10.10.2006 р. по 07.09.2013 р. працював на підприємстві ЗАТ «СКІФ».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачений Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).

Частиною 1 ст. 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Статтею 1 Закону № 1058-IV, визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як підтверджено матеріалами справи, до страхового стажу не зараховано: період навчання в Дніпропетровському облавтоучкомбінаті з 06.12.1979 р. по 16.04.1980 р. через відсутність документу, що підтверджує присвоєння робітничої кваліфікації; період роботи з 21.08.1980 р. по 06.01.1981 р., оскільки в записі про звільнення наявне виправлення номеру наказу; період роботи з 15.08.1992 р. по 28.09.1995 р., оскільки в наказі про прийняття на роботу наявні виправлення, а також період роботи з 10.10.2006 р. по 07.09.2013 р.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. №1788-XII (далі по тексту Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок № 637).

Згідно п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм дає суду підстави зробити висновок, що надання особою до пенсійного органу документів та уточнюючих довідок на підтвердження наявного трудового стажу при призначенні пенсії потрібно лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відповідні записи в ній.

Суд зауважує, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 містить всі необхідні записи, які підтверджують факт навчання та роботи ОСОБА_1 у спірні періоди з 06.12.1979 року по 16.04.1980 року, з 21.08.1980 року по 06.01.1981 року, з 15.08.1992 року по 28.09.1995 року, з 10.10.2006 року по 07.09.2013 року.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача з приводу того, що в трудовій книжці позивача наявні недоліки в оформлені трудової книжки, такі як виправлення в наказах про прийняття на роботу та звільнення, оскільки, на думку суду, наявність таких недоліків щодо заповнення трудової книжки не є підставою вважати, що вказані спірні періоди роботи не підтверджують факту перебування особи на відповідній посаді, до того ж, обов`язок щодо оформлення та ведення трудових книжок покладається на роботодавця або уповноважену ним особу, а не на працівника.

Окрім того, період навчання з 06.12.1979 р. по 16.04.1980 р. внесений до трудової книжки позивача, а також підтверджується свідоцтвом про навчання серії НОМЕР_2 .

Верховний Суд у постановах від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а (провадження №К/9901/2310/18) та від 04 вересня 2018 року у справі № 423/1881/17 (провадження №К/9901/22172/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачі, відмовляючи зараховувати період навчання позивача з 06.12.1979 р. по 16.04.1980 р. та періоди роботи позивача з 21.08.1980 р. по 06.01.1981 р., з 15.08.1992 р. по 28.09.1995 р., з 10.10.2006 р. по 07.09.2013 р. до загального стажу, що надає право на призначення пенсії за віком, діяли не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, суд вважає за необхідним та належним способом захисту визнати протиправним та скасувати рішення від 17.01.2022 р. №57 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, яке полягає у відмові в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із неврахуванням до страхового стажу періоду навчання з 06.12.1979 р. по 16.04.1980 р. та періодів роботи з 21.08.1980 р. по 06.01.1981 р., з 15.08.1992 р. по 28.09.1995 р., з 10.10.2006 р. по 07.09.2013 р.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити йому пенсію за віком, суд зазначає таке.

Частиною 3 статті 245 КАС України передбачено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Відповідно до вимог ч.4 цієї ж статті, у випадку, визначеному п.4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Суд дійшов висновку, що, хоч прийняття відповідачем рішення щодо призначення пенсії і не передбачає його права діяти на власний розсуд, однак суд не може у цій справі задовольнити вимогу позивача про зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення пенсії, оскільки встановлених у цій справі обставин не достатньо для висновку, що для прийняття такого рішення виконано всі умови, визначені законом.

Одночасно суд у відповідності до вимог ч.2 ст. 9 КАС України вважає за необхідне обрати інший спосіб захисту та зобов`язати Головне управління ПФУ у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, подану 10.01.2022 р., з урахуванням висновків суду.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням вищенаведеного, позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Частиною 3 статті 139 КАС України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а тому підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у сумі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ), Головного управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, 21100, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 17.01.2022 р. №57 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, яке полягає у відмові в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із неврахуванням до страхового стажу періоду навчання з 06.12.1979 р. по 16.04.1980 р. та періодів роботи з 21.08.1980 р. по 06.01.1981 р., з 15.08.1992 р. по 28.09.1995 р., з 10.10.2006 р. по 07.09.2013 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком, період навчання з 06.12.1979 р. по 16.04.1980 р. та періодів роботи з 21.08.1980 р. по 06.01.1981 р., з 15.08.1992 р. по 28.09.1995 р., з 10.10.2006 р. по 07.09.2013 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.01.2022 року про призначення пенсії та прийняти рішення по даній заяві з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, 21100, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 496,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко