Справа № 640/34942/21
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2022-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 року м. Київ № 640/34942/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовом Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Елна»
про стягнення адміністративно-господарської санкції та пені,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Київське міське відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі також - позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Елна» (далі також - відповідач, ТОВ «НВФ «Елна», Товариство), в якому просило суд стягнути з відповідача адміністративно-господарську санкції у розмірі 29 291,67 грн. та пеню на суму 1 916,22 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач у 2020 році не виконав визначений ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» норматив робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю. А саме за даними поданого Товариством звіту про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю форми №10-ПОІ за 2020 рік з необхідного нормативу кількості осіб з інвалідністю, що мають бути працевлаштовані не було працевлаштовано жодну таку особу. Крім того, позивач вважає, що відповідачем не було виконано в повній мірі обов`язку щодо працевлаштування осіб з інвалідністю на наявні вільні вакансії, оскільки товариство лише подавало звіт форми №3-ПН до територіального органу державно служби зайнятості, але самостійно пошук вказаної категорії працівників не здійснювало. У зв`язку з наведеним до відповідача на підставі ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» були застосовані адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу (29 291,67 грн.). Проте вказана сума штрафу ТОВ «НВФ «Елна» добровільно та у строк до 15.04.2021 не була сплачена, що стало підставою для нарахування сум пені за період з 16.04.2021 по 19.11.2021 (всього у розмірі 1 916,22 грн.). Позивач вважає, що вказані суми штрафу та пені підлягають стягненню з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі №640/34942/21 за вказаним позовом Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів та дану справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем до канцелярії суду поданий супровідний лист та засвідчену копію звітності щодо інформації про попит на робочу силу (вакансії) (форми №3-ПН), поданої 07.10.2021. У тексті свого листа від 17.12.2021 вих. №120 представник ТОВ «НВФ «Елна» навів стислі заперечення проти позову. А саме, відповідач зазначив, що ТОВ «НВФ «Елна» упродовж 2020 - 2021 років самостійно проводило пошук особи з інвалідністю для виконання нормативу з працевлаштування осіб з інвалідністю. Однак Товариству не вдалося самостійно знайти відповідну особу, а тому ТОВ «НВФ «Елна» подало до Фонду соціального страхування інвалідів заяву форми №3-ПН про створення робочого місця для осіб з інвалідністю. Натомість Фондом соціального страхування інвалідів безпідставно були застосовані до товариства адміністративно-господарські санкції та нарахована пеня.

Розглянувши подані представниками сторін документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та прийняття рішення у справі по суті з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 05.11.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Елна» () подало до Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за 2020 рік (річна) за формою №10-ПОІ, затвердженою наказом Міністерства соціальної політики України від 27.08.2020 №591. Відповідно до цього Звіту, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (осіб) на Товаристві складала 12 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 0 осіб, а кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», - визначено у кількості 1 особи.

Київським міським відділенням Фонду за результатами дослідження даних зазначеного звіту форми №10-ПОІ зроблено висновок, що відповідач не забезпечив у встановленому законом порядку можливість для працевлаштування 1 особи з інвалідністю на вакантну посаду. А саме, на переконання позивача, відповідач мав вжити заходи щодо пошуку відповідного працівника для зайняття 1 робочого місця, призначеного для працевлаштування особи з інвалідністю, самостійно, в т.ч. з використанням даних з офіційного веб-сайту Державної служби зайнятості.

За наведених обставин Київське міське відділення Фонду соціального захисту інвалідів розрахувало відповідачу адміністративно-господарську санкцію за незайняте робоче місце для працевлаштування особи з інвалідністю та звернулося до суду із позовом про стягнення такої санкції (штрафу), разом із нарахованою пенею за прострочення сплати штрафу за період з 16.04.2021 по 19.11.2021.

За наданим позивачем розрахунком розмір адміністративно-господарських санкцій (штрафу), що підлягає стягненню з відповідача становить 29 291,67 грн., а сума пені, що також підлягає стягненню у судовому порядку, - 1 916,22 грн.

Судом також встановлено, що 07.10.2021 ТОВ «НВФ «Елна» подало до районної філії Київського міського центру зайнятості звітність форми №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», згідно якої повідомило орган державної служби зайнятості про наявність однієї вільної вакансії за спеціальністю «вантажник».

Розглядаючи спір по суті суд дійшов висновків про наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положенням про Фонд соціального захисту інвалідів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 14.04.2011 №129, передбачено, що Фонд соціального захисту інвалідів відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за виконанням підприємствами нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів та сплатою ними адміністративно-господарських санкцій і пені.

За змістом норм ч. 1 - 3 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в України» від 21.03.1991 №875-ХІІ зі змінами та доповненнями (далі - Закон №875-ХІІ) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним (ч. 4 ст. 19 Закону №875-XII).

Поряд з цим, на виконання норм ст. 19 Закону №875-XII Урядом був прийнята постанова від 31.01.2007 №70 «Деякі питання реалізації норм Законів України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та «Про зайнятість населення», яким затверджено Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування (далі - Порядок №70).

Цей Порядок визначає процедуру подання підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, що використовують найману працю, в яких за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб (далі - роботодавці), звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (далі - відділення Фонду) та інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю - базовому центру зайнятості.

Відповідно до положень п. 2 даного Порядку звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням з Держстатом.

Датою надходження звіту про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю вважається дата подання роботодавцем звіту до відділення Фонду, а у разі надсилання його поштою - дата на поштовому штемпелі.

Інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням із Держстатом.

Статтею 18 Закону №875-XII передбачено, що забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, з урахування причин інвалідності, з урахуванням побажань інвалідів, наявних у них професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Нормами ст. 181 Закону №875-XII передбачено, що інвалід, який не досяг пенсійного віку, не працює, але бажає працювати, має право бути зареєстрованим у державній службі зайнятості як безробітний.

Рішення про визнання інваліда безробітним і взяття його на облік для працевлаштування приймається центром зайнятості за місцем проживання інваліда на підставі поданих ним рекомендації МСЕК та інших передбачених законодавством документів.

Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Державна служба зайнятості може за рахунок Фонду соціального захисту інвалідів надавати дотацію роботодавцям на створення спеціальних робочих місць для інвалідів, зареєстрованих у державній службі зайнятості, а також проводити професійну підготовку, підвищення кваліфікації і перепідготовку цієї категорії інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З аналізу наведених вище норм Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» та Порядку №70 вбачається, що обов`язок щодо працевлаштування інвалідів покладено як на суб`єктів господарювання, так і на державу, від імені якої діють відповідні державні служби зайнятості. Обов`язок суб`єкта господарювання полягає у виділенні та створенні робочих місць для працевлаштування інвалідів, створенні умов праці та надання інформації державній службі зайнятості, необхідної для працевлаштування інвалідів. В той же час, обов`язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов`язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування (аналогічна правова позиція наведена в тексті постанови Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №П/811/693/17).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 50 Закону України «Про зайнятість населення», від 05.07.2012 №5067-VI, роботодавці зобов`язані своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії).

Порядок подання інформації про наявність вакансій врегульований наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 №316 «Про затвердження форми звітності №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» та Порядку її подання».

Вказаним Порядком встановлена єдина форма призначена для інформування центру зайнятості та населення про наявність вільних робочих місць, в тому числі призначених для працевлаштування інвалідів, та порядок її подання.

Зокрема, згідно з п. 3 - 5 розд. І зазначеного Порядку форма № 3-ПН заповнюється роботодавцями та подається до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця.

Актуальність зазначених у формі № 3-ПН вакансій уточнюється базовим центром зайнятості не рідше ніж двічі на місяць під час особистої зустрічі з роботодавцем, у телефонному режимі або через засоби електронного зв`язку.

Форма № 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

За змістом п. 1 розд. ІІ Порядку у розділі I форми № 3-ПН відображаються основні дані про вакансії.

Крім того, розд. ІІІ цього Порядку передбачено, що за наявності у роботодавців коментарів до вакансії заповнюється розділ ІІ, у якому відображаються порядковий номер відповідного запису в розділі І, а також характеристики вакансій (умови праці, розмір заробітної плати та вимоги до претендентів).

У пункті 1 зазначається порядковий номер відповідного запису з розділу І та вказується кількість вакансій.

У пункті 2 наводиться загальна кількість осіб із числа громадян, що мають додаткові гарантії щодо сприяння працевлаштуванню (відповідно до статті 14 Закону України «Про зайнятість населення»), яких роботодавець може працевлаштувати. За бажанням роботодавця може проводитись деталізація категорій претендентів на вакансію з урахуванням категорій громадян, перелік яких наведений у статті 14 Закону України «Про зайнятість населення», а також внутрішньо переміщених осіб.

У пункті 3 зазначаються завдання, обов`язки, наводиться стислий опис робіт, які має виконувати працівник на робочому місці, а також зазначаються інші коментарі (за потреби).

У пунктах 4-6 із запропонованого переліку вибираються відповідно режим роботи, характер виконуваної роботи, умови праці та ставляться відповідні відмітки.

У пункті 7 із запропонованого переліку вибираються додаткові відомості щодо вакансії та ставляться відповідні відмітки.

У пунктах 8, 9 із запропонованого переліку вибираються відповідно освітні, освітньо-кваліфікаційні рівні, наукові ступені та ставляться відповідні відмітки.

У пункті 10 зазначаються спеціальність (спеціалізація) та/або галузь знань, професійна кваліфікація.

У пункті 11 вказується стаж роботи (в роках).

У пункті 12 зазначаються у довільній формі вимоги роботодавця стосовно додаткових умінь, знань, навичок.

Розділ ІІ форми № 3-ПН підписується роботодавцем або уповноваженою ним особою окремо щодо кожної вакансії.

Тобто, звіт форми №3-ПН є доказом, який свідчить про створення робочих місць, в т.ч. спеціальних робочих місць для працевлаштування інвалідів (у випадку наявності у розд. ІІ такого звіту відповідної інформації) та інформування органів зайнятості про наявність таких вільних робочих місць.

Згідно із п. 1.1. Інструкції щодо заповнення форми №10-ПІ (річна) «Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів», затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10.02.2007 №42 (що діяв до 27.10.2020), форма №10-ПІ (річна) Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів, що заповнюється за рік, поширюється на всі підприємства, установи і організації, у тому числі підприємства громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, у яких працює за основним місцем роботи від 8 і більше осіб.

Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів форма №10-ПІ (річна) подається роботодавцем до територіального відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі відділення Фонду) шляхом подання не пізніше 1 березня, наступного після звітного періоду статистичної звітності.

В подальшому набули чинності затверджені наказом Міністерства соціальної політики України від 27.08.2020 №591 «Про затвердження форми звітності № 10-ПОІ (річна) «Звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю» та Інструкції щодо її заповнення» (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13 жовтня 2020 року за № 1007/35290) нові форма звітності № 10-ПОІ (річна) «Звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю» та Інструкція щодо заповнення форми звітності № 10-ПОІ (річна) «Звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю».

Зокрема, п. 1 названої Інструкції форму звітності № 10-ПОІ (річна) передбачено, що «Звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю» (далі - звіт) заповнюють державною мовою підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, що використовують найману працю, в яких за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб (далі - роботодавці).

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону №875-XII, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Тобто, Законом №875-XII передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій для підприємств, які не забезпечили середньооблікову чисельність працюючих інвалідів відповідно до установленого нормативу.

Згідно з ч. 2 - 5 цієї ж статті Закону порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов`язкових платежів).

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

У разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичної особи, яка використовує найману працю, в порядку, передбаченому законом. України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Як свідчать наявні у справі матеріали, відповідачем був поданий до Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт форми №10-ПОІ за 2020 рік, де зафіксовані відомості щодо наявності на Товаристві у 2020 році вакансії для особи з інвалідності та водночас щодо невиконання Товариством нормативу робочих місць для працевлаштування однієї особи з інвалідністю. При цьому, всупереч встановленого Інструкцією порядку заповнення звітності форми №10-ПОІ, ТОВ «НВФ «Елна» не відобразило у рядку 06 інформацію про суму коштів адміністративно-господарської санкції, яку повинен сплатити роботодавець у разі невиконання нормативу.

Також суд встановив, що всупереч вимог п. 3 розд. І Порядку подання звітності за формою №3-ПН, відповідач повідомив орган державної служби зайнятості про попит на робочу силу (вакансію) для особи з інвалідністю, відкриту на товаристві ще у 2020 року, лише у жовтні 2021 року. Доказів того, що ТОВ «НВФ «Елна» подавало до органу державної служби зайнятості звіти форми №3-ПН у період з моменту відкриття відповідної вакансії до жовтня 2021 року відповідач до суду не подав. Також відповідач не подав до суду жодних документальних доказів на підтвердження наведених у відзиві на позов (лист від 17.12.2021) доводів про вжиття ТОВ «НВФ «Елна» заходів щодо пошуку відповідного працівника (особи з інвалідністю) для працевлаштування на товаристві, та водночас не повідомив суд письмово про характер та обставини вжиття таких заходів.

Таким чином, наявна у матеріалах справи копія звітності форми №3-ПН не є належним документальним доказом вжиття відповідачем своєчасно заходів з метою інформування про наявність вільної вакансії для організації працевлаштування особи з інвалідністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 вказаного Закону, порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Дослідивши надані позивачем докази, суд погоджується з наданими позивачем розрахунками адміністративно-господарської санкції за невиконання нормативу по працевлаштуванню інвалідів за 2020 рік та пенею за несвоєчасну сплату цих адміністративно-господарських санкцій, які має сплатити відповідач.

Таким чином, відповідно до наданого позивачем розрахунку з ТОВ «НВФ «Елна» підлягає стягненню адміністративно-господарська санкція у розмірі 29 291,67 грн. та пеня у сумі 1 916,22 грн.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 5 - 11, 12, 72 - 77, 90, 132, 134, 139, 241-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів (, адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 104) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Елна» (, адреса: 03062, м. Київ, просп. Перемоги, 65) задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Елна» () на користь Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції у розмірі 29 291,67 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Елна» () на користь Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів пеню за порушення термінів адміністративно-господарських санкцій у розмірі 1 916,22 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Т.О. Скочок